ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022 року м. Одеса

справа №2-6099/11

провадження 22ц/813/8496/22

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О.,

судді: Семиженко Г.В., Склярська І.В.,

секретар судового засідання : Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу представника Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича адвоката Зауліної Ольги Григорівни на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 13 вересня 2022 року про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Марфін Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

02 вересня 2011 року ПАТ Марфін Банк звернулося до Київського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У позовній заяві банком також клопотання про забезпечення позову у справі.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2011 року клопотання ПАТ «Марфін Банк» про забезпечення позову задоволено.

Постановлено тимчасово обмежити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Накладений арешт на все майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом заборони будь-якими способами укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 29 листопада 2011 року позовні вимоги ПАТ Марфін Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Вирішено стягнути солідарно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором від 15 серпня 2008року в розмірі :

177039,23 доларів США, що по курсу НБУ станом на 29 серпня 2011року становить 1411126,59грн. поточна заборгованість;

65729,16 доларів США, що по курсу НБУ станом на 29 серпня 2011року становить 523907,42 грн. відсотків;

86723,61 грн. заборгованість за пенею за недодержання графіку погашення основної заборгованості;

303879,03грн. заборгованість за пенею за несплату процентів.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 окремо з кожного з відповідачів на користь ПАТ «Марфін Банк» судовий збір у розмірі 850,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 60,00грн.

11травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з письмовим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 26 вересня 2011року, в частині тимчасового обмеження відповідачів у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування клопотання послався на те, що під час військової агресії рф право на свободу пересування має істотне значення та не може бути обмеженим. Вказав, що позов розглянутий по суті, у справі постановлене відповідне рішення, що є підставою для скасування вжитих заходів забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено. Частково скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 26 вересня 2011року.

Скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Не погодившись з ухвалою суду від 13 вересня 2022року, представник приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_3 - адвокат Зауліна О.Г. подала апеляційну скаргу, посилавшись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Скарга мотивована тим, що постановленою у справі ухвалою від 13 вересня 2022року порушенні права та інтереси приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, який не був залучений до розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову. Вказала, що у приватного виконавцяна примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження №64434451 про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь ПАТ «Марфін Банк» на підставі виконавчих листів, виданих 13 квітня 2012року Київським районним судом м.Одеси у справі №2-6099/11.

Апелянт зазначив, що постановлене у справі судове рішення від 29 листопада 2011року тривалий час боржниками не виконується, а тому, на думку апелянта, відсутні підстави про скасування вжитого судом відносно ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Просив скасувати оскаржувану ухвалу суду від 13 вересня 2022року та прийняти у справі нову постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову.

Відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходили.

09 листопада 2022 року до суду апеляційної інстанції надійшло письмове клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження у справі, в якому заявник вказав про те, що оскаржуваною ухвалою суду не вирішувалися питання щодо прав та інтересів приватного виконавця на час розгляду судом заяв про забезпечення позову та скасування вжитих забезпечувальних заходів. Приватний виконавець лише на стадії виконання судового рішення має право на звернення до суду з поданням про обмеження боржників у праві виїзду за межі України. Проте приватний виконавець Колечко Д.М. з відповідним поданням до суду не звертався, а відтак відсутні підстави вважати, що його права та інтереси є порушеними.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник приватного виконавця ОСОБА_3 адвокат Зауліна О.Г. та представник ПАТ «МТБ Банк», яке є правонаступником ПАТ «Марфін Банк» - адвокат Черкасова О.О. апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити, вказавши, що рішення суду від 29 листопада 2011року не виконано боржниками, а тому відсутні підстави для скасування встановлених відносно Назарових обмежень у праві виїзду за межі України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з`явилися до суду, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю, з наступних підстав.

Частиною третьою ст.3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статі 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статі 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, судове рішення, оскаржене особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків такої особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є заявник, або містити висновки про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2011 року було задоволено клопотання ПАТ «Марфін Банк» про забезпечення позову у справі та вжито заходів забезпечення позову у вигляді, у тому числі, тимчасового обмеження відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Згідно з вимогами ст.151 ч.1, 3 ЦПК України, в редакції станом на 26 вересня 2011року, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною першою ст.152 ЦПК України встановлювалися види забезпечення позову, а за положеннями частини другої цієї норми права суд за необхідності міг вжити інші види забезпечення позову.

Разом із цим, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 7 постанови від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз`яснив, що заява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову.

Отже, застосування обмеження особи у праві виїзду за межі України, як вид забезпечення позову на стаді розгляду справи, протирічить нормам цивільного процесуального законодавства.

З виділених матеріалів справи встановлено, що 29 листопада 2011року Київським районним судом м.Одеси ухвалено рішенням у справі за позовом ПАТ Марфін Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги банку задоволено частково.

Це рішення набрало законної сили та 13 квітня 2012 року судом видано виконавчі листи щодо примусового виконання рішення, які неодноразово пред`являлися до виконання.

09 лютого 2021року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №64436078 та 64434451 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , які того ж дня об`єднанні у зведене виконавче провадження за №64434451, яке перебуває на виконанні.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 13 вересня 2022 року задоволено клопотання відповідачів у справі та частково скасовано вжиті ухвалою суду від 26 вересня 2011року заходи забезпечення позову у вигляді тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції, серед іншого, виходив із того, що рішення у справі набрало законної сили, державний або приватний виконавець з поданням про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не звертався.

За положеннями ч.1, 2 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Тобто, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що виникають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 18 ч.3 п.19 Закону України "Про виконавче провадження" за зверненням приватного/державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження.

Ураховуючи викладене, можна дійти висновку, що оскаржуваною ухвалою суду про скасування заходів забезпечення позову від 13 вересня 2022року безпосередньо не вирішені питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. під час проведення ним виконавчих дій в межах зведеного виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 . Доводи апеляційної скарги ці висновки не спростовують.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що постановленою у справі ухвалою суду від 13 вересня 2022року порушенні права та інтереси приватного виконавця Колечка Д.М., з приводу чого апеляційне провадження підлягає закриттю відповідно до положень ст.362 ч.1 п.3 ЦПК України.

Керуючись ст. 352, 362, 367, 381, 382 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича - адвоката Зауліної Ольги Григорівни на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 13 вересня 2022 року- закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 листопада 2022року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Г.В. Семиженко

І.В. Склярська