УХВАЛА

22 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 675/640/21

провадження № 61-9477ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2021 року та на постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 березня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа директор Хмельницької дирекції акціонерного товариства «Укрпошта» Громов Микола Володимирович про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до АТ «Укрпошта» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 28 березня 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

05 травня 2022 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 березня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто на підставі пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, а саме не викладено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 10 червня 2022 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 березня 2022 року.

Після залишення касаційної скарги без руху ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на вказані судові рішення повернуто на підставі пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

ОСОБА_1 двічі подавала заяву про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 01 серпня 2022 року, проте їй було відмовлено в роз`ясненні вказаної ухвали.

23 вересня 2022 року ОСОБА_1 з пропуском строку на касаційне оскарження засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 березня 2022 року, просить поновити строк на касаційне оскарження. Зазначає, що нею тричі подавалася касаційна скарга, проте її повертали через незазначення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України. При цьому, повертаючи касаційну скаргу, Верховний Суд роз`яснив, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвалою Верховного Суду від 18 жовтня 2022 року вказані обставини визнано неповажними та касаційну скаргу залишено без руху для наведення інших підстав поважності причин пропуску строку та подачі уточненої касаційної скарги з посиланням на підставу касаційного оскарження, передбачену частиною другою статті 389 ЦПК України.

17 листопада 2022 року на виконання вимог указаної ухвали ОСОБА_1 подала уточнену касаційну скаргу, в якій як на підставу поважності причин пропуску строку посилається на те, що:

«у відкритті касаційного провадження їй не відмовляли, а тому касаційна скарга подається як вперше»;

«вона є беззахисною та юридично необізнаною, при цьому юристи, які надавали їй юридичну допомогу, не вміють подавати касаційну скаргу».

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Указані ОСОБА_1 обставини не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку на його касаційне оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

З огляду на викладене обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовує причини пропуску строку на подачу касаційної скарги, суд визнає неповажними, оскільки вони не є такими, що не залежать від волі особи, та відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, єспл, ВІД 18 ЖОВТНЯ 2005 РОКУ). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної вищезначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 описує обставини справи та зазначає наступне: «підставою касаційного оскарження згідно пунктів 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України є порушення норм матеріального та процесуального права судами першої та другої інстанцій» та «Це порушення статті 389 ЦПК України», що не є виконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2021 року та на постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 березня 2022 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук