Справа № 136/749/22
провадження № 2/136/212/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2022 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання права на 1/2 частини земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Турбівської селищної ради та ОСОБА_2 (далі відповідачі), у якому просила:

-визнати за позивачем право власності на 1/2 частини земельної ділянки, площею 2,0807 га, для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю (серії ВН №07693), в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка за життя залишила заповіт, за яким цілу вищевказану земельну ділянку, що належала їй за Державним актом на право приватної власності на землю серії ВН №07693, заповіла внукам ОСОБА_5 - позивачу та ОСОБА_2 відповідачу. Останній 2010 року Ѕ частки такої земельної ділянки оформив та здійснив виділення в натурі, внаслідок чого така частка відійшла йому у власність. Однак, після відповідних змін до земельної ділянки, за відсутності правовстановлюючого документу на неї та відповідного витягу з ДЗК, нотаріус відмовив позивачу в оформленні її частки у спадщині ОСОБА_4 .

Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 30.06.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву і витребувано спадкову справу.

Відповідачами ОСОБА_2 та Турбівською селищною радою у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник селищної ради подав заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі.

Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду.

Ухвалою суду від 13.09.2022 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак остання у своїй заяві просила суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 4), яка за життя залишила заповіт від 11.06.2002, за яким земельну ділянку, площею 4,1431 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю (серії ВН №07693), заповіла внукам ОСОБА_6 - позивачу та ОСОБА_2 відповідачу (а.с. 5). Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.6). за відомостями з ДРАЦС ОСОБА_4 була матір`ю батька сторін (а.с. 7). Вищевказаний Державний акт дійсно видавався за життя на ОСОБА_4 (а.с. 8). Рішенням Липовецького районного суду від 23.10.2008 відповідачу визначено додатковий строк для прийняття спадщини ОСОБА_4 (а.с. 37). Відповідач 2010 року Ѕ частки такої земельної ділянки оформив, здійснив виділення в натурі, внаслідок чого така частка відійшла йому у власність, і їй присвоєно окремий кадастровий номер та змінилася площа - 2,0807 га (а.с. 10), а відповідач отримав свідоцтво про право на спадщину (а.с. 42). Рішенням Липовецького районного суду від 02.12.2019 позивачу визначено додатковий строк для прийняття спадщини ОСОБА_4 (а.с. 44). Однак, після відповідних змін до земельної ділянки, за відсутності правовстановлюючого документу на неї, та відповідного витягу з ДЗК, нотаріус відмовив позивачу в оформленні її частки у спадщині ОСОБА_4 (а.с. 9).

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено в ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

В силу вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно з ч. 4 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка за життя залишила заповіт, за яким земельну ділянку, яка належала їй за Державним актом на право приватної власності на землю серії ВН №07693, заповіла внукам сторонами справи. Рішенням Липовецького районного суду від 23.10.2008 відповідачу визначено додатковий строк для прийняття спадщини ОСОБА_4 . Відповідач 2010 року Ѕ частки такої земельної ділянки оформив, здійснив виділення в натурі, внаслідок чого така частка відійшла йому у власність та змінилася площа - 2,0807 га. Рішенням Липовецького районного суду від 02.12.2019 позивачу також визначено додатковий строк для прийняття спадщини ОСОБА_4 . Однак, за відсутності правовстановлюючого документу на неї, та відповідного витягу з ДЗК, нотаріус відмовив позивачу в оформленні її частки у спадщині ОСОБА_4 .

Як визначено у п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Судом встановлено, що позивач, будучи внучкою померлої ОСОБА_4 прийняла її спадщину за заповітом, оскільки після визначення їй додаткового строку подала нотаріусу відповідну заяву. Однак, раніше Ѕ частки земельної ділянки покійної ОСОБА_4 було оформлено внуком - відповідачем.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У силу приписів ч.ч. 1-2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Суд дійшов висновку, що частка позивача у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 за Державним актом на право приватної власності на землю серії ВН №07693, становила 1/2 її частину. Інших доказів та аргументів, які б свідчили про протилежне зазначеному висновку суду в матеріалах даної цивільної справи не має.

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем право власності на 1/2 частини земельної ділянки, площею 2,0807 га, для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю (серії ВН №07693), в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Миру, буд. 42, смт Турбів, Вінницький р-н, Вінницька обл., ), ОСОБА_2 (місце проживання: с. Костянтинівка, Вінницький р-н, Вінницька обл., РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання права на 1/2 частини земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини земельної ділянки, площею 2,0807 га, для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю (серії ВН №07693), в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО