Провадження № 2/369/3135/22
РІШЕННЯ

Іменем України

22.08.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А.В., за участю секретаря судового засідання Безкоровайної М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_2 про скасування арешту на рухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року позивач звернулась до суду із позовом до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_2 про скасування арешту на нерухоме майно.

В обґрунтування позову посилалась на те, що 09.04.2020 вона купила автомобіль марки DAEWOO Lanos, номер кузову НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_3 у ОСОБА_2 , що засвідчено договором купівлі-продажу транспортного засобу № 0172 від 09.04.2020. Даний договір є зареєстрованим у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів в базі МВС. Після укладання правочину оригінал вказаного договору купівлі-продажу № 0172 від 09.04.2020, укладеного між ФОП ОСОБА_3 (що є комісіонером ОСОБА_2 відповідно до договору комісії № 0172 від 09.04.2020) та ОСОБА_1 , що підтверджує право власності на транспортний засіб за ОСОБА_1 , разом з іншими необхідними документами надано працівникам Територіального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області для подальшої перереєстрації автомобіля. Далі, згідно пункту 15 Постанови КМУ від 07.09.1998 Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів під час перереєстрації вказаного транспортного засобу на ОСОБА_1 уповноваженими особами сервісного центру МВС здійснювалась перевірка відомостей про обмеження відчуження за Державним реєстром обтяжень рухомого майна, під час якої виявлено два записи про обтяження автомобіля марки DAEWOO Lanos, номер кузову НОМЕР_2 , 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_4 на підставі постанов державного виконавця Києво-Святошинського ВДВС від 23.09.2015, що унеможливило здійснення подальших реєстраційних дій щодо вказаного автомобіля.

Потім, у серпні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту на автомобіль марки DAEWOO Lanos, номер кузову НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_3 . Згідно відповіді Києво-Святошинського районного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) від 31.08.2020, наданої ОСОБА_2 на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження № 43853306 від 31.07.2013 та № 40535440 від 31.07.2013 про стягнення заборгованостей в розмірі 534,62 гривень кожне на користь УПФУ у Києво-Святошинському районі. Вищевказані виконавчі провадження були завершені, а саме: провадження № 43853306 від 31.07.2013 закінчене на підставі п. 8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 05.04.2015) та 13.05.2015 винесена відповідна постанова; провадження № № 40535440 від 31.07.2013 винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» та 17.04.2014 винесена відповідна постанова. Але, надати більш детальну інформацію по вказаним обтяженням Києво-Святошинський районний ВДВС не має можливості надати, оскільки відповідно до Розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки, про що зазначено у вказаному листі на адресу ОСОБА_2 .

Так, позивач вважає, що у зв`язку з протиправними діями відповідача на цей час вона, як законна власниця автомобілю марки DAEWOO Lanos, номер кузову НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , не може у встановленому порядку зареєструвати вказаний автомобіль в органах МВС та розпоряджатися ним на власний розсуд, оскільки існує вказане вище обмеження для проведення передбачених законодавством реєстраційних дій щодо рухомого майна, що може призвести до суттєвих матеріальних збитків та надмірного обмеження прав, як третьої особи ОСОБА_2 , якого зазначено як власника автомобіля так і порушено право ОСОБА_1 на користування та розпорядження своїм майном, що підлягає судовому захисту.

В редакції Закону України «Про виконавче провадження» що діяла на момент винесення вищевказаних постанов, зокрема частин 1-3 статті 50, зазначено, що у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до

суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав,

державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на

майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому

додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї

статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію

майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття

арешту, накладеного на майно.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного та враховуючи те, що відповідач безпідставно не виконав вимоги ч.ч. 1-3 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 05.04.2015 та не скасував обтяження і не вчинив інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчих проваджень № 43853306 від 31.07.2013 та № 40535440 від 31.07.2013 позивачка просить зобов`язати Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) скасувати арешт із рухомого майна, а саме: автомобіля марки DAEWOO Lanos, номер кузову НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 , накладений на підставі постанов державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у виконавчих провадженнях № 43853306 та 40535440 з примусового виконання рішення Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі № 1860 від 31.07.2013.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.01.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі і призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 29.06.2022 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 22.08.2022.

22 серпня 2022 року від представника позивача, адвоката Гармаш І.С., засобами електронного зв`язку надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Своїм правом на подання відзиву не скористався.

Третя особа по справі ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 зазначено власником автомобіля марки DAEWOO Lanos, номер кузову НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_3 .

Зі змісту договору купівлі-продажу транспортного засобу № 0172 від 09.04.2020 ОСОБА_1 є покупцем автомобіля марки DAEWOO Lanos, номер кузову НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2004 року випуску, синього кольору, державний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , продавець ОСОБА_2 .

Згідно відповіді ТСЦ МВС у Дніпропетровській області від 17.02.2021 акт огляду реалізованого транспортного засобу № 6944/20/003611 від 09.04.2020, виданий на підставі договору купівлі-продажу № 0172 від 09.04.2020 на автомобіль марки DAEWOO Lanos, номер кузову НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_3 внесено до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, покупцем є ОСОБА_1 . На зазначений транспортний засіб ВДВС Києво-Святошинського РУЮ накладено обмеження у вигляді «арешт, заборона на відчуження».

Відповідно листа Києво-Святошинського районного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) від 31.08.2020, на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження № 43853306 від 31.07.2013 та № 40535440 від 31.07.2013 про стягнення заборгованостей в розмірі 534,62 гривень кожне на користь УПФУ у Києво-Святошинському районі. Вищевказані виконавчі провадження були завершені, а саме: провадження № 43853306 від 31.07.2013 закінчене на підставі п. 8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 05.04.2015) та 13.05.2015 винесена відповідна постанова; провадження № № 40535440 від 31.07.2013 винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» та 17.04.2014 винесена відповідна постанова. Але, надати більш детальну інформацію по вказаним обтяженням Києво-Святошинський районний ВДВС не має можливості надати, оскільки відповідно до Розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч.1 ст. 32 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, зокрема кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 цього ж Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 316, ст. 317 Цивільного кодексу України правом власності є на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та своїм майном.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до вимог, пункту 8 Постанови КМУ від 07.09.1998 (в редакції від 01.06.2019) Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу є документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу.

Так, пунктом 8 Постанови КМУ від 07.09.1998 (в редакції від 01.06.2019) зазначено, що документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, окрім інших є: договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем

є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта

господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних

засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або

роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору

комісії, укладеного з власником транспортного засобу.

Оскільки накладений арешт та заборона на відчуження майна порушує права позивача, як власника, то він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що врегульовано статтею 391 ЦК України.

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, є необхідність захисту його права шляхом зобов`язання зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_2 про скасування арешту на рухоме майно підлягає повному задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_2 про скасування арешту на нерухоме майно - задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) (), місцезнаходження якого: 08132, Київська область, місто Вишневе, вул. Лесі Українки, 86, скасувати арешт із рухомого майна, а саме: автомобіля марки DAEWOO Lanos, номер кузову НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 , накладений на підставі постанов державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у виконавчих провадженнях № 43853306 та 40535440 з примусового виконання рішення Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі № 1860 від 31.07.2013.

Стягнути з відповідача Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на користь позивача ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), , адреса: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул. Лесі Українки, 86.

Третя особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено: 29.08.2022 року.

Суддя А.В. Янченко