Провадження № 2/643/1849/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Сухіни Г.Ю., представника позивача - адвоката Журавель Д.М., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Шевченко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом адвоката Журавель Дениса Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Журавель Д.М., який дії в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі позивачі), звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідачка) на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 11982,92 грн. та витрати на проведення оцінки матеріального збитку в розмірі 1800,00 грн., всього стягнути 13782,92 грн.;

- стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн.;

- стягнути з відповідачки на користь позивачів в рівних частках судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 908,00 грн., витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн., всього стягнути судові витрати в розмірі 8908,00 грн., по 3954,00 грн. кожному.

В обґрунтування позову зазначено, що 05.03.2021 об 11-18 год. в м. Харкові по вул. Ромашкіна, 1 відповідачка, будучи пасажиром транспортного засобу Кіа Церато, державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_2 , власником ОСОБА_3 , при відкритті дверей та здійсненні висадки не переконалась, що транспортний засіб зупинився біля тротуару, посадочного майданчика, краю проїзної частини чи на її узбіччі, не впевнилась у безпеці своїх дій, внаслідок чого відбувся контакт з транспортним засобом Ленд Ровер, державний номерний знак НОМЕР_2 , водієм якого була ОСОБА_4 . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У зв`язку із вказаною подією складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 191670 від 29.06.2021 відносно відповідачки. 07.07.2021 Комінтернівським районним судом м. Харкова винесено постанову про закриття справи відносно відповідачки за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що своїми діями відповідачка порушила п.п. 5.1, 5.3. Правил дорожнього руху (далі ПДР). Внаслідок винних дій відповідачки іншим учасникам дорожнього руху завдано майнову або моральну шкоду. Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 569/08-21, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Кіа Церато, державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження внаслідок ДТП складає 11982,92 грн. У зв`язку з проведенням оцінки матеріального збитку, ОСОБА_3 понесені витрати в розмірі 1800,00 грн. Участь у ДТП, судові засідання щодо події ДТП негативно вплинули на моральний стан ОСОБА_2 . Останньому було спричинено моральну шкоду, яка полягає у стресовій ситуації внаслідок ДТП, витраті часу на судові засідання щодо ДТП. Спричинену йому моральну шкоду ОСОБА_2 оцінює в 2000,00 грн. Крім того, позивачами були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.10.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачка подала відзив, у якому просила відмовити в позові у повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову зазначила, що замовила послугу таксі. Службою таксі їй був наданий автомобіль Кіа Церато, державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_2 . Зазначений автомобіль не був спеціально облаштований як таксі. Вона скористалась послугами зазначеного автомобіля, який привіз її до кінцевої точки аеропорту «Харків». В аеропорту водій ОСОБА_2 зупинився, отримав від неї гроші за надану послугу з внутрішнього перевезення пасажирів на таксі, чим повідомив про можливість вийти з салону автомобілю. Вважаючи, що автомобіль був припаркований водієм ОСОБА_2 у місці для висадки пасажирів, відповідачка, переконавшись у безпеці своїх дій, відчинила двері автомобіля таксі, однак після цього в неї врізався інший автомобіль, ледь не завдавши тілесних ушкоджень. Працівниками поліції за фактом ДТП відносно водія ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Так, водій ОСОБА_2 здійснив зупинку автомобіля для висадки пасажира безпосередньо на дорозі, чим порушив вимоги п. 15.1. ПДР. Вказані дії знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з ДТП. Водієм автомобіля Ленд Ровер також було порушено ПДР, а саме вимоги п.п. 10.1., 12.1., 13.1., 13.3., 12.3. В діях відповідачки відсутня об`єктивна сторона правопорушення, адже вона не порушували ПДР, натомість вказані порушення здійснили водії транспортних засобів Кіа Церато та Ленд Ровер. Оскільки ДТП сталась внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, обидва водії є завдавачами шкоди та повинні довести, що шкода завдана не з їх вини. У наданому позивачами звіті не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Навпаки, у договорі про проведення експертної оцінки зазначено, що експерт не несе відповідальності за наслідки, що виникли внаслідок використання результатів оцінки. Враховуючи наведене, відсутні підстави для використання звіту в даній цивільній справі. Крім того, ОСОБА_2 не довів спричинення йому моральної шкоди.

У судовому засіданні 15.02.2022 представник позивачів адвокат Журавель Д.М. підтримав позовні вимоги та доводи, викладені в позові. Зазначив, що вина відповідачки підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно неї. Вина ОСОБА_2 у виникненні ДТП відсутня, що підтверджується постановою, якою провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вина водія автомобіля Ленд Ровер також відсутня.

Відповідачка та її представник адвокат Шевченко Н.О. у судовому засіданні 15.02.2022 заперечували проти позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

Представником позивачів надано суду такі докази: квитанцію про сплату судового збору; копії паспортів позивачів та їх картки фізичної особи-платника податків; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Кіа Церато; копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 191670 від 29.06.2021; копію договору на проведення експертної оцінки від 19.07.2021; копію звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 569/08-21 від 11.08.2021; копію висновків щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 569/08-21; копію акту про виконання обов`язків по визначенню матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Кіа Церато від 09.09.2021; копію квитанції про оплату за незалежну експертну оцінку пошкоджень автомобіля Кіа Церато від 09.09.2021; документи, що підтверджують повноваження представника позивачів.

Представником відповідачки суду надано такі докази: заяву відповідачки, адресовану ГУ ДПС у Харківській області, щодо порушення вимог законодавства, здійснення підприємницької діяльності без державної реєстрації та приховування доходів від оподаткування з боку водія служби таксі ОСОБА_2 від 19.03.2021; заяву відповідачки, адресовану Слобожанському міжрегіональному управлінню Укртрансбезпеки, щодо порушення вимог законодавства, здійснення підприємницької діяльності з пасажирських перевезень без ліцензії, сервісної книжки, медичної довідки з боку водія служби таксі ОСОБА_2 від 19.03.2021; докази направлення вказаних заяв адресатам; копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 360957 від 05.03.2021, складеного відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП; копію постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.07.2021, винесеної у справі № 641/5087/21, про закриття провадження у справі відносно відповідачки за ст. 124 КУпАП; копію постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.04.2021, винесеної у справі № 641/1930/21, в якій відсутні персональні дані учасників справи; документи, що підтверджують повноваження представника відповідачки.

У наданій суду копії постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.04.2021, винесеної у справі № 641/1930/21, відсутні персональні дані учасників справи, в тому числі ім`я особи, щодо якої винесено зазначену постанову. Оскільки представник позивача у судовому засіданні підтвердив, що вказана постанова винесена у справі щодо притягнення позивача за фактом вказаної вище ДТП до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд, керуючись положеннями ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вважає зазначену обставину доведеною.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Положеннями ч. 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Положеннями ч. 3 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Згідно п. 5.1. ПДР, посадку (висадку) дозволяється здійснювати пасажирам після зупинки транспортного засобу лише з посадкового майданчика, а в разі відсутності такого майданчика - з тротуару чи узбіччя, а якщо це неможливо, то з крайньої смуги проїзної частини (але не з боку суміжної смуги для руху), за умови, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам руху.

Відповідно до п.п. б) п. 5.3. ПДР, пасажирам забороняється відчиняти двері транспортного засобу, не переконавшись, що він зупинився біля тротуару, посадкового майданчика, краю проїзної частини чи на узбіччі.

Оцінюючи надані докази та вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд керується таким.

З матеріалів справи вбачається, що учасниками дорожнього руху, які приймали безпосередню участь у ДТП, були три особи водій автомобіля Кіа Церато ОСОБА_2 , пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_1 та водій автомобіля Ленд Ровер ОСОБА_4 .

Відповідно, ключовим у даній справі є встановлення особи, винної у виникненні ДТП, зокрема встановлення вини відповідачки, оскільки вимоги про відшкодування шкоди пред`явлено саме до неї.

Обов`язок доведення вказаної обставини, а саме вини відповідачки у виникненні ДТП, покладається на позивачів (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

У постанові Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.07.2021, винесеної відносно відповідачки у справі № 641/5087/21, прямо зазначено, що вказаним судом під час закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, питання щодо доведеності вини відповідачки не вирішується.

Таким чином, єдиним доказом, наданим позивачами суду на підтвердження вини відповідачки у виникненні ДТП, є протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 191670 від 29.06.2021. У позовній заяві представник позивачів в обґрунтування вини відповідачки також посилався виключно на зазначений протокол.

Згідно вказаного протоколу, 05.03.2021 об 11:18 год. в м. Харкові по вул. Ромашкіна, 1, відповідачка, будучи пасажиром транспортного засобу Кіа Церато, державний номерний знак НОМЕР_1 , при відкритті дверей та здійсненні висадки не переконалась, що транспортний засіб зупинився біля тротуару, посадочного майданчика, краю проїзної частини чи на узбіччі, не впевнилась у безпечності, внаслідок чого відбувся контакт з транспортним засобом Ленд Ровер, державний номерний знак НОМЕР_2 , транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди. Вказані дії відповідачки згідно протоколу кваліфіковані як порушення вимог п. 5.1., 5.3. ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оцінюючи вказаний доказ з точки зору його допустимості та достатності для констатації вини відповідачки як достовірно встановленого судом факту (обставини), суд керується таким.

На відміну від постанови у справі про адміністративне правопорушення, яка в силу приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України має для суду преюдиційне значення, протокол про адміністративне правопорушення є одним з видів доказів у справі про адміністративне правопорушення (ст. 251 КУпАП) та оцінюється в даній справі судом як письмовий доказ, який по суті є суб`єктивною оцінкою обставин ДТП відповідним працівником поліції, який складав протокол.

Як вбачається з пояснень учасників справи та її матеріалів, ДТП відбулась 05.03.2021 за адресою: м. Харків, вул. Ромашкіна, 1.

Протокол про адміністративне правопорушення складений 29.06.2021 за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 315А.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений через понад 3 місяці після події ДТП за адресою відповідного підрозділу УПП в Харківській області.

За таких обставин у суду відсутні підстави констатувати, що працівник поліції, який склав протокол, перебував на місці ДТП та особисто спостерігав обставини зазначеного ДТП.

З даних протоколу суд позбавлений можливості встановити, яким чином та на підставі яких даних працівник поліції, який склав протокол, дійшов висновку щодо виникнення ДТП за обставин, зазначених в протоколі, та винуватості відповідачки у виникненні зазначеної ДТП.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналогічні приписи містяться в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395. Згідно Інструкції, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

В протоколі в якості свідків зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , проте підписи вказаних осіб у відповідних графах протоколу відсутні.

Також протокол не містить підпису відповідачки. З даних протоколу вбачається, що протокол складений за її відсутності. Так, у протоколі зазначено, що відповідачка була належним чином повідомлена, за викликом не з`явилась.

Проте будь-які дані, які б підтверджували, що органи поліції належним чином викликали відповідачку та, відповідно, дотримались встановленої процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах цивільної справи відсутні.

Крім того, суду надано постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.04.2021, винесену в справі № 641/1930/21, згідно якої провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за фактом вказаної вище ДТП відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З вказаної постанови вбачається, що згідно відповідного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 притягався до адміністративної відповідальності за порушення п.п. 2.3.б, д; 5.1 ПДР. В обґрунтування закриття провадження у справі судом зазначено, що п. 5.1. ПДР відноситься до Розділу 5 «Обов`язки і права пасажирів» і даний розділ регулює права і обов`язки саме пасажирів, і саме пасажири є суб`єктами відповідальності за порушення вказаного розділу ПДР, а не водії. Натомість, права і обов`язки водіїв регулюються Розділом 15 ПДР України, порушення пунктів яких не ставилось в вину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, при складенні щодо нього протоколу. Отже особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_2 , не є суб`єктом адміністративної відповідальності по інкримінованому йому порушенню п. 5.1. ПДР України і, як наслідок, в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Враховуючи наведене та розглядаючи справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який єдиною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, Комінтернівський районний суд м. Харкова дійшов висновку щодо необхідності закриття провадження у справі.

Таким чином, судом під час вирішення питання про винуватість водія ОСОБА_2 у вказаній вище ДТП досліджувалось виключно питання щодо дотримання ним технічних вимог ПДР, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та регулюють обов`язки пасажирів транспортних засобів.

У цій же постанові Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.07.2021 зазначено, що згідно схеми ДТП від 05.03.2021 на автомобілі Кіа Церато пошкоджені задні праві двері (лакофабове покриття), а у автомобіля Ленд Ровер переднє ліве крило, передній бампер, ліва передня фара, капот, водійські двері (лакофарбове покриття).

З наведених даних щодо пошкоджень транспортних засобів, зокрема з даних щодо пошкодження в автомобілі Ленд Ровер у тому числі лівої передньої фари та переднього бамперу, убачається, що на момент відкриття відповідачкою правої двері автомобіля Кіа Церато, вказаний вище автомобіль Ленд Ровер тільки під`їжджав до місця зіткнення, оскільки такі пошкодження характерні для механізму виникнення ДТП, коли спочатку в автомобілі Кіа Церато було відкрито задні праві двері, а вже потім на них здійснив наїзд автомобіль Ленд Ровер спочатку переднім бампером та лівою передньою фарою, а потім по ходу руху переднім лівим крилом, водійськими дверима тощо.

Ураховуючи наведене, вирішення питання щодо винуватості у виникненні ДТП відповідачки, яка відкрила двері в автомобілі Кіа Церато, попередньо потребує вирішення питання відносно того, чи мала водій автомобіля Ленд Ровер технічну можливість уникнути зіткнення із перешкодою у вигляді двері автомобіля Кіа Церато, зокрема шляхом виконання вказаним водієм технічних вимог п. 12.3. ПДР, згідно яких у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

І лише у разі встановлення судом, що водій автомобіля Ленд Ровер не мала технічної можливості уникнути зіткнення із перешкодою у вигляді відкритої двері автомобіля Кіа Церато шляхом зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду зазначеної двері, суд може констатувати винуватість відповідачки у порушенні технічних вимог ПДР, які знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події ДТП.

Крім того, питання щодо винуватості відповідачки у виникненні ДТП також потребує вирішення питання відносно того, чи порушувались водієм ОСОБА_2 технічні вимоги ПДР, зокрема ті, що регулюють правила зупинки транспортних засобів, та, якщо порушувались, то чи перебували ці порушення у причинному зв`язку з виникненням події ДТП.

Відповідно, лише за умови отримання відповідей на вказані вище питання, суд має можливість встановити вину відповідачки у виникненні ДТП, а у разі встановлення як її вини, так і вини інших учасників ДТП визначити розмір частки, в якій завдана внаслідок ДТП шкода має відшкодовуватись саме відповідачкою.

Ураховуючи вищенаведене, з наявних доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 191670 від 29.06.2021, складеного відносно відповідачки, та постанов у справі про адміністративне правопорушення, винесених відносно відповідачки та ОСОБА_2 , суд позбавлений можливості повно і всебічно встановити всі обставини ДТП, зокрема встановити вину відповідачки у її виникненні.

У зв`язку з наведеним, надані докази суд вважає недостатніми (ст. 80 ЦПК України) для встановлення вини відповідачки у виникненні ДТП.

Виходячи з положень ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд зобов`язаний розглянути справу виключно на підставі доказів, які подані учасниками справи. У даній категорії справ суд позбавлений можливості за власною ініціативою збирати та витребувати докази, зокрема витребувати матеріали справ про адміністративне правопорушення (схему місця ДТП, письмові пояснення її учасників, відеозапис з реєстратора тощо), вирішувати питання про виклик і допит у якості свідків учасників ДТП, в тому числі позивача, про призначення судової автотехнічної експертизи обставин ДТП тощо.

З метою виконання завдань цивільного судочинства та сприяння учасникам судового процесу в реалізації їх процесуальних прав, суд у судовому засіданні роз`яснив учасникам судового процесу положення змагальності цивільного судочинства, відсутність у суду права збирати докази за власною ініціативою, і опитав учасників справи та їх представників на предмет наявності заяв і клопотань.

Заява та клопотань, зокрема про витребування матеріалів справ про адміністративне правопорушення (схеми місця ДТП, письмових пояснення її учасників, відеозапису з реєстратора тощо), про виклик і допит свідків, зокрема водія автомобіля Ленд Ровер, про допит в якості свідка позивача ОСОБА_2 , про призначення судової автотехнічної експертизи обставин ДТП, представником позивача заявлено не було.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачами всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України не доведено вину відповідачки у виникненні ДТП, у зв`язку з чим відсутні підстави для покладення на неї обов`язку відшкодувати шкоду, яка за доводами позивачів завдана їм внаслідок ДТП.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні позову.

Оцінюючи доводи представника позивача відносно того, що доказами вини відповідачки, крім протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно неї, є також постанова суду про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та факт відсутності протоколу про адміністративне правопорушення та відповідної постанови відносно водія автомобіля Ленд Ровер, суд керується таким.

Як було зазначено вище, закриваючи справу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_2 , суд досліджував питання порушення ним виключно тих вимог ПДР, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та регулюють права і обов`язки пасажирів транспортних засобів. У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку щодо відсутності порушень зазначених вимог ПДР, оскільки ОСОБА_2 є водієм транспортного засобу та його права і обов`язки регулюються іншими нормами ПДР.

Враховуючи наведене, винесення судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , з урахуванням механізму виникнення ДТП, не виключає обов`язку суду, керуючись положеннями ч. 5 ст. 263 ЦПК України, повно і всебічно з`ясувати питання щодо можливого порушення ним інших вимог ПДР, які знаходились би у причинному зв`язку з виникненням події ДТП, зокрема щодо порушення правил зупинки транспортних засобів.

Факт відсутності протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно водія автомобіля Ленд Ровер, з урахуванням механізму виникнення ДТП, також не виключає обов`язку суду під час розгляду даної цивільної справи, керуючись положеннями ч. 5 ст. 263 ЦПК України, повно і всебічно з`ясувати питання щодо наявності або відсутності порушень вимог ПДР в діях водія автомобіля Ленд Ровер та, в разі встановлення таких порушень, наявності причинного зв`язку між ними та виникненням події ДТП.

Оцінюючи інші доводи сторін та їх представників, викладені в заявах по суті справи, а також висловлені в судовому засіданні, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Враховуючи підстави, з яких у задоволенні позову відмовлено, суд не вбачає необхідності надавати оцінку по суті іншим доводам і аргументам сторін, викладеним в заявах по суті справи та висловленим у судовому засіданні, а також іншим наданим сторонами доказам, які стосуються розміру відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, суд на підставі ст. 141 ЦПК України відмовляє у стягненні з відповідачки на користь позивачів понесених останніми судових витрат.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову адвоката Журавель Дениса Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Крівцов