Справа № 204/9552/21
Провадження № 2/204/798/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ДНІПРОФІНАНСГРУП», третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2021 року до суду надійшла позовна заява, якою, позивачка ОСОБА_1 просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем та зареєстрований в реєстрі за № 2493, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ДНІПРОФІНАНСГРУП» заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-К/1528-Н від 08 листопада 2007 року за період з 22 квітня 219 року по 13 серпня 2021 року у розмірі 4 858 086,54 грн., а також плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1700 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 8 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ДНІПРОФІНАНСГРУП» та позивачкою було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1528-Н, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору ВАТ КБ «Надра» у 2010 році звернулося до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , як позичальника та ОСОБА_2 , як поручителя, про стягнення усієї суми кредитної заборгованості за кредитним договором, яка станом на 12 січня 2010 року складає 184 991 доларів США 33 центи. Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 9 червня 2010 року позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» усю заявлену позивачем заборгованість за кредитним договором, в тому числі суму основного боргу, суму боргу за нарахованими відсотками, суму боргу по пені, а також судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього підлягає стягненню за рішенням суду 1 479 993 грн. 22 коп.

Крім того, позивачка зазначає, що 24 квітня 2010 року між ВАТ КБ «Надра» було укладено договір факторингу, за яким ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ДНІПРОФІНАНСГРУП» були передані права вимоги заборгованостей за кредитними договорами від боржників, в тому числі за кредитним договором № 8/2007/840-К/1528-Н від 08 листопада 2007 року. ОСОБА_1 стверджує, що про укладання даного договору вона повідомлена не була.

В позовній заяві позивачка вказує, що 19 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. було вчинено виконавчий напис № 2493 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ДНІПРОФІНАНСГРУП» заборгованість за період 22 квітня 2019 року по 13 серпня 2021 року в розмірі 4 858 086, 54 грн.

Позивачка посилається на те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень, а саме письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Також зазначає, що вона не отримувала від відповідача до моменту вчинення виконавчого напису нотаріуса жодних вимог чи повідомлень, як нового кредитора про усунення порушень за Кредитним договором.

У зв`язку з чим вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не дотримався вимог щодо перевірки безспірності вимог стягувача, зокрема ОСОБА_1 вважає, що при вчиненні спірного виконавчого напису приватним нотаріусом не дотримано вимоги постанови КМУ №1172 від 29.06.1999 року, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку. Заборгованість, яка зазначена у виконавчому написі, є спірною. Окрім того, відповідачем порушено строки звернення за виконавчим написом. Враховуючи все вищевикладене, позивачка вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим звертається до суду з даним позовом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 9 грудня 2021 року було відкрито спрощене провадження у справі. Сторонам було направлено копію ухвали від 9 грудня 2021 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

Красногвардійським районний судом м. Дніпропетровська 6 грудня 2021 року було винесено ухвалу про забезпечення позову, якою було зупинене стягнення на підставі виконавчого напису № 2493 вчиненого 19 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І., виконавче провадження № 66675867.

Відповідач у встановлений судом строк надав відзив на позовну заяву, у якому не погодився з позовними вимогами, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, звертав увагу суду на відповідність дій відповідача та нотаріуса від час вчинення виконавчого напису, в тому числі щодо безспірності заборгованості.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору 8/2007/840-К/1528-Н від 8 листопада 2007 року ОСОБА_1 отримала у ВАТ КБ «Надра» кредит в розмірі 142494,32 доларів США з кінцевим терміном повернення до 12 жовтня 2037 року (а.с. 25-28).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 9 червня 2010 року по цивільній справі за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, було стягнуто солідарно з відповідачів на користь ВАТ КБ «Надра» суму боргу за кредитом у розмірі 140 500 доларів США 61 цент, що еквівалентно по курсу НБУ 1 122 670 грн. 12 коп., суму боргу за нарахованими відсотками в розмірі 38 187 доларів США 61 цент, що в еквіваленті по курсу НБУ 305 138 грн. 10 коп.; суму боргу по пені в розмірі 6 303 долари США 11 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ 50 365 грн.; судовий збір по справі 1 700 грн.; витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього підлягає стягненню 1 479 993 грн. 22 коп. (а.с.53-55).

Дане рішення набрало законної сили 17 липня 2010 року, що підтверджується виконавчим листом Шевченківського районного суду м. Києва, який був виданий 26 березня 2013 року (а.с. 48).

Таким чином, остаточна сума заборгованості позивачки за кредитним договором 8/2007/840-К/1528-Н від 08 листопада 2007 року перед ВАТ КБ «Надра» станом на 26 березня 2013 становила 1 479 993 грн. 22 коп.

В свою чергу, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ДНІПРОФІНАНСГРУП», до якого перейшло право вимоги за кредитним договором, звернулось до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницького С.І., яким на підставі поданих документів було вчинено виконавчий напис за № 2493 від 19 серпня 2021 року, про стягнення грошових коштів у сумі 4 858 086, 54 грн. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ДНІПРОФІНАНСГРУП», за кредитним договором 8/2007/840-К/1528-Н від 08 листопада 2007 (а.с. 13).

1 вересня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 66675867 з примусового виконання напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницького С.І. за №2493 від 19 серпня 2021 року, про стягнення грошових коштів у сумі 4 858 086, 54 грн. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ДНІПРОФІНАНСГРУП» (а.с.14-16).

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція викладена у постановах Великою Палатою Верховного Суду: від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлено Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 N296/5 (далі - Порядок), та Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882 (далі - Інструкція).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» в чинній станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису редакції визначає умови вчинення виконавчих написів, зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Результат аналізу зазначених норм дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій.

Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється таким чином: боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`зань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №357/12818/17.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17.

На підставі оцінки наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що під час вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення коштів на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», нотаріусом не дотримано вимог, передбачених Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій, оскільки стягувачем не подано всіх документів, на підставі яких стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, отже нотаріус не міг переконатись належним чином у безспірності розміру заборгованості, що підлягає стягненню.

Вирішуючи по суті позовні вимоги ОСОБА_1 , суд також враховує, що правовідносини, які є предметом розгляду у цій справі, виникли з кредитного договору 8/2007/840-К/1528-Н від 08 листопада 2007 укладеного ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», за яким заборгованість у розмірі 1 479 993 грн. 22 коп. вже була стягнута на користь Банку в судовому порядку 9 червня 2010 року.

Суд приймає до уваги, що пропонуючи стягнути заборгованість на підставі виконавчого напису від 19 серпня 2021 року, приватний нотаріус зазначив, що стягнення заборгованості провадиться за період з 22 квітня 2019 року по 13 серпня 2021 року, що само по собі не має сенсу, оскільки рішенням суду від 9 червня 2010 року достроково стягнуто суму боргу на користь відповідача, тому заборгованість за даний «період» нараховуватися не могла.

Суд враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, згідно яких після спливу визначеного договором строку позики, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється. Що ж стосується нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору, то Великою Палатою Верховного Суду роз`яснено, що після закінчення строку кредитування, права та інтереси позивача в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на зазначені роз`яснення, оскільки виконавчий напис не містить вказівку на період нарахування відсотків та підстави їх нарахування (договірні або відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України) і ці обставини не підтверджуються жодними іншими доказами, обґрунтованість нарахування відповідачем відсотків є недоведеною і, відтак, спірною.

Варто також зазначити, що відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, недоведеності безспірності вимог стягувача, відтак позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, знайшов своє підтвердження під час розгляду та підлягає задоволенню.

Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн, сплачений за подання позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 627 Цивільного кодексу України, ст.88 Закону України «Про нотаріат», Законом України «Про виконавче провадження», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, ст. ст. 3, 5, 13, 76-82, 141, 142, 206, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд. 2, офіс 205), третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович (адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Глінки, буд. 1), приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович (адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 15, оф. 3) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2493 від 19 серпня 2021 року вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем, про стягнення грошових коштів у сумі 4 858 086,54 грн. з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» за кредитним договором № 8/2007/840-К/1528-Н від 08 листопада 2007 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на користь ОСОБА_1 908 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська