_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/7545/20
Провадження № 2/947/980/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Свистуновій Є.С. розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання майна власністю подружжя та визнання договорів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом у якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просив суд визнати домоволодіння АДРЕСА_1 спільною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , визнати недійними договори дарування 77/100 та 23/100 часток цього будинку укладені між відповідачами 10.03.2004 та 29.09.2017р. Позов вмотивовано тим, що він є спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , і зазначений будинок було придбано його батьками - відповідачами у період їхнього шлюбу, а відчуження зазначених часток відповідач ОСОБА_2 зробила без згоди її чоловіка (його батька) ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити.

Представники відповідачів та відповідачі проти задоволення заперечували, посилаючись на те, що оспорювані угоди були укладені за письмовою згодою померлого ОСОБА_4 .

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що батьками позивача є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

В період шлюбу між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 4.11.2003р. цим подружжям набуто будинок АДРЕСА_1 , право власності на який було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 (т.1 а.с.9, 223).

За договором дарування від 10.03.2004р. посвідченого державним нотаріусом сьомої Одеської державної нотаріальної контори Михайловою Л.І. і зареєстрованого в реєстрі за №3-793, ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 77/100 часток будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 219-220), при цьому ОСОБА_4 письмово надав згоду своїй дружині ОСОБА_2 на дарування 77/100 часток будинку, набутого у період шлюбу (т.1 а.с.221).

За договором дарування від 2.09.2017р. посвідченого Приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Ланіною В.І. і зареєстрованого в реєстрі за №2897, ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 23/100 часток будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 139-140), при цьому ОСОБА_4 письмово надав згоду своїй дружині ОСОБА_2 на дарування 23/100 часток будинку, набутого у період шлюбу (т.1 а.с.173).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.317 ч.1 та 319 ч.1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого? статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Позивач, мотивуючи позов, вказав, що після смерті батька залишилося спадкове майно у вигляді частки будинку АДРЕСА_1 . Однак, суд вважає такі доводи позивача помилковими, оскільки на час смерті ОСОБА_4 зазначений будинок належав відповідачу ОСОБА_6 , а отже до складу спадщини не входив. Під час укладення оспорюваних угод ОСОБА_4 висловив згоду, тобто своє волевиявлення, на відчуження часток будинку, набутого у період шлюбу, шляхом укладення відповідачем ОСОБА_2 договорів дарування.

Судом не встановлено порушення законодавства та прав ОСОБА_4 під час укладання оспорюваних договорів дарування, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.