КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 757/43688/21-ц

21 грудня 2022року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» Мовчана Сергія Федоровича на рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Хайнацького Є.С., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги, інфляційних втрат і трьох відсотків річних, -

в с т а н о в и в:

12 серпня 2021 року Товариствоз обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» звернулось до Печерського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги, інфляційних втрат і трьох відсотків річних.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що предметом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» є надання фізичним та юридичним особам житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, виробництво та постачання теплової енергії у житловому будинку у складі окремих житлових секцій з підземною автостоянкою і вбудованими приміщеннями соціальної сфери за адресою: вул. Євгена Коновальця, 32 у Печерському районі м.Києва .

Зазначає, що одна з квартир даного житлового комплексу, за АДРЕСА_2 ), в секції (будинку) 32-Г загальною площею 157, 20 кв. м., на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Вказує на те, що незважаючи на те, що ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» свої обов`язки, направлені на здійснення обслуговування та поточний ремонт житлового будинку, приміщень будинку, забезпечення роботи технічного обладнання та інженерних мереж, комунікацій відповідно до технічних вимог законодавства, відповідних підзаконних актів, забезпечення надання належної якості комунальних та інших послуг власникам житлових, нежитлових та інших споруд будинку, в томучислі й ОСОБА_1 виконувало своєчасно та в повному обсязі, ОСОБА_1 свої обов`язки щодо оплати наданих послуг на рахунок Житлово-експлуатаційного підприємства не пізніше 15 числа наступного місяця не виконував в повному обсязі. Тобто, користуючись усіма зручностями-наявними комунальними послугами, відповідач по справі відмовлявся приймати участь в утриманні будинку, його інженерно-технічного обладнання та прибудинкової території, оплати отриманих комунальних послуг.

Зазначає, що станом на 01 липня 2021 року відповідач має перед позивачем заборгованість за отримані послуги на загальну суму 3 219, 98 грн. Окрім того, з урахування вимог ст. 625 ЦК України,вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати та 3% річних.

З огляду на вище викладене, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 3 219,998 грн. основного боргу, 721,28 грн. - витрат на інфляційні втрати, 300,81 грн.-3% річних, а всього - 4 242,07 грн. та 9 600,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги, інфляційних втрат і трьох відсотків річних відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 13 липня 2022 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» Мовчан Сергій Федорович подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що суд першої інстанції прийшов до необгрунтованого висновку про те, що позивачем не надано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 з огляду на те, що до позовної заяви було долучено витяг з листа Комунального підприємства Київської міської Ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 17.08.2017 року №6062/14-9850 (14-2017) з якого вбачається, що згідно з даними реєстрових книг Комунального підприємства Київської міської Ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» квартиру АДРЕСА_2 єві на праві власності зареєстровано за ОСОБА_1 ; інформаційну довідку Комунального підприємства Київської міської ради «Киівське міське бюро технічної інвентаризаці» від 26.05. 2020 року та інформацією з Державного ресстру речових прав на нерухоме майно та Рестру Прав власності від 19.07.2021 року.

Звертає увагу суду, що до 2013 року реєстрація права власності на будівлі, а саме: квартири, будинки та адміністратвні приміщення проводилась в Реєстрі прав власності на нерухоме майно органами бюро технічної інвентаризації. В електронній системі- Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно реєстрація розпочалась лише з липня 2010 року. Будинок № 32-Г по вул. Євгена Коновальця в м. Києві був побудований в 2005 році, а тому реєстрація права власності на квартири в даному будинку проводилась відновідно до порядку, який діяв в той час.

Також апелянт звертає увагу суду, що сам факт відсутності між надавачем та споживачем послуг договору про надання житлово- комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплатинаданих йому та фактично отриманих ним послуг.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем до апеляційного суду не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до листа Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 17 серпня 2017 року № 062/14-9850 (И-2017) на № 058/3/1-058/1КО-419-6657 від 01 серпня 2017 року, наданого на запит Департаменту житлово - комунальної інфраструктури, згідно з даними реєстрових книг Комунального підприємства Київської мської Ради " Київського міського бюро технічної інвентаризації" по вул. Коновальця Євгенана реєстрація права власності, зокрема на квартиру АДРЕСА_4 , проведена за ОСОБА_1 . ( а.с. 9- 13)

Відповідно до інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 26 травня 2020 року № 18 згідно з даними реєстрових книг бюро, квартира за адресою: АДРЕСА_5 , на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 . (а.с. 14-17)

Згідно довідки № 172 Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» від 22 липня 2021 року, станом на 01 липня 2021 року ОСОБА_1 , який є власником квартири за АДРЕСА_2 , має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» за наданні житлово- комунальні послуги на загальну суму 4 2242,07 грн. з них: 3 219,98 грн. - основний борг, 721, 28 грн. - втрати від інфляції та 300,00 грн.- 3% річних. ( а.с. 18)

Відповідно до розрахунку заборгованості за основним боргом, інфляційними втратами та 3% річних за адресою: АДРЕСА_5 , за період з 31 березня 2017 року по 30 червня 2018 року було надано послуг на загальну суму 10 314,11 грн., сплачено послуг на суму 8 549,83 грн., заборгованість за основною сумою боргу становить - 3 219,98 грн., 721, 28 грн. - втрати від інфляції та 300,00 грн.- 3% річних. (а.с. 19)

Згідно виписки АТ КБ «ПриватБанк» за період з 14 травня 2018 року по 14 травня 2018 року на рахунок ТОВ «Щорса, 32» 14 травня 2018 року від ОСОБА_1 надійшов платіж за комунальні послуги у розмірі 4 090,50 грн. та за послуги опалення та гарячої води у розмірі 2 368,85 грн. (а.с. 20-23)

В матеріалах справи містяться листи Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32», які направлялись на адресу ОСОБА_1 , та в яких товариство повідомляло ОСОБА_1 про наявність у нього заборгованості за надані житлово- комунальні послуги у розмірі 3 219,98 грн. (а.с. 32-33)

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 01 серпня 2017 року № 932 було внесено зміни до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. (а.с. 36-37)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги, інфляційних втрат і трьох відсотків річних, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач був власником квартири у період, за який позивачем нарахована заборгованість.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Згідно з п. 5, п.12 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Плата за житлово-комунальні послуги нараховується позивачем щомісячно на підставі затверджених у встановленому порядку цін/тарифів з урахуванням показників приладів обліку або по затвердженим нормам споживання. Складові нарахованих платежів зазначені в повідомлені на оплату окремими рядками.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 та споживачем послуг, які надаються чи надання яких забезпечується позивачем, а тому має оплачувати вартість фактично отриманих житлово-комунальних послуг з моменту їх фактичного використання.

Відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі №916/3566/13.

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Аналіз вимог даного Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акту спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Відповідно до вимог п. 5 ч.3 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Загальними умовами виконання зобов`язання, що встановлені ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України , інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно положень ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження доводів про те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 та споживачем послуг, позивачем до суду першої інстанції було надано:

витяг з листа Комунального підприємства Київської міської Ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 17.08.2017 року №6062/14-9850 (14-2017) з якого вбачається, що згідно з даними реєстрових книг Комунального підприємства Київської міської Ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» квартиру АДРЕСА_2 на праві власності зареєстровано за ОСОБА_1 ; інформаційну довідку Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 26.05. 2020 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності від 19.07.2021 року, а тому висновок суду першої інстанції про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження того, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 та споживачем наданих позивачем послуг, є помилковим. Відповідачем на спростування вказаних доводів позивача та наданих на їх підтвердження доказів, жодних заперечень чи доказів ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідач має заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 3 219,98 грн., частково погашав наявну в нього заборгованість, будь- яких заперечень з приводу наявної у нього заборгованості відповідач ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надав, а тому апеляційний суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача в цій частині та про наявність визначених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 3 219,98 грн..

Окрім основної суми боргу позивач також просив стягнути з відповідача інфляційні витрати та 3% річних відповідно до вимог ст. 625 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс12 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 14-446цс18.

З огляду на наявність у відповідача невиконаного зобов`язання щодо сплати вартості спожитих житлово-комунальних послуг в сумі 3 219,98 грн. та враховуючи вимоги ч.2 ст. 625 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат розмірі - 721,28 грн. та 3 % річних у розмірі 300,00 грн., виходячи з розрахунку заборгованості по сплаті щомісячних платежів та періоду, протягом якого відповідач має нести відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Відповідачем до суду першої або апеляційної інстанції не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення ним заборгованості.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги представника позивача щодо неправильності висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог та про наявність законних підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги, інфляційних втрат і трьох відсотків річних.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» Мовчана Сергія Федоровича підлягає задоволенню, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» заборгованості за житлово- комунальні послуги у розмірі - 3 219,998 грн. , 721,28 грн.- інфляційних втрат та 300,81 грн.- 3% річних, а всього - 4 242,07 грн.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 379,00 грн., проте підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

При подачі апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 568,50 грн., проте підлягав сплаті судовий збір у розмірі 3 405,00 грн. За результатами апеляційного перегляду справи апеляційну скаргу було задоволено, рішення суду було скасовано та ухвалене нове про задоволення позовних вимог, а тому з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 675 грн. 00 коп. (2270,00 грн. + 3 405,00 грн.)

Окрім того, в позовній заяві та в апеляційній скарзі позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» просило суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 600,00 грн. в суді першої інстанції та 4 500,00 грн. - в суді апеляційної інстанції.

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вказаних витрат професійну правничу допомогу , з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 15 липня 2021 року між адвокатським об`єднанням «Міжнародна адвокатська група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» було укладено договір про надання правничої допомоги.

Відповідно до умов зазначеного договору виконавець на підставі Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність надає клієнту наступну професійну правничу допомогу: вивчення матеріалів по кредиторській заборгованості ОСОБА_1 , який проживає в квартирі АДРЕСА_2 перед ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» за надані житлово- комунальні послуги, вивчення судової практики з питання стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги; складання позовної заяви ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги, втрат від інфляційних процесів та 3% річних; підготовка розрахунку заборгованості за житлово- комунальні послуги ОСОБА_1 , втрат від інфляції та розрахунку 3% річних, що є додатком до позовної заяви ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32»; представництво інтересів ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» в Печерському районному суді м. Києва, Київському апеляційному суді при розгляді цивільної справи за позовом ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги, інфляційних втрат і трьох відсотків річних. (п. 1.1.)

Згідно з умовами п. 3 договору сторони погодили, що виконання доручення згідно умов цього договору покладається на адвоката Зарубіну Тетяну Михайлівну, свідоцтво про право на здійснення адвокатської діяльності № 1263 від 29 грудня 1998 року, видане Київською міською кваліфікаційною комісією адвокатури. (а.с. 47-49)

20 липня 2021 року між адвокатським об`єднанням «Міжнародна адвокатська група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» було підписано акт про обсяг наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 15 липня 2021 року.

Відповідно до зазначено акту виконавець надав клієнт наступну професійну правничу допомогу, а саме:

надання консультації щодо стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги з ОСОБА_1 , витрачено часу 1 год., вартість наданої правничої допомоги 1 200,00 грн.;

здійснення збору та пошук необхідних документів по кредиторській заборгованості ОСОБА_1 за надання житлово- комунальних послуг, а також здійснення аналізу та вивчення вказаних документів та підготовка плану дій щодо стягнення вказаної заборгованості в судовому порядку, витрачено часу 2 год., вартість наданої правничої допомоги 2 400,00 грн.;

підготовка до Печерського районного суду м. Києва позовної заяви ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги, інфляційних втрат і трьох відсотків річних, витрачено часу 5 год., вартість наданої правничої допомоги 6 000,00 грн. (а.с. 54-55)

Також 08 липня 2022 року між адвокатським об`єднанням «Міжнародна адвокатська група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» було укладено договір про надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору виконавець на підставі Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» надає клієнту наступну професійну правничу допомогу:

підготовка та складання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2022 року по справі № 757/43688/21-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги;

представництво інтересів ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» в Київському апеляційному суді при розгляді цивільної справи за Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги; підготовка процесуальних документів по справі у відповідності до вимог Цивільно- процесуального законодавства. (а.с. 90-92)

11 липня 2021 року між адвокатським об`єднанням «Міжнародна адвокатська група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» було підписано акт про обсяг наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 08 липня 2021 року.

Відповідно до зазначено акту виконавець надав клієнт наступну професійну правничу допомогу, а саме: складання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року по справі № 757/43688/21-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги, інфляційних втрат і трьох відсотків річних, витрачено часу 3 години, вартість 4 500,00 грн. (а.с. 93)

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження повноважень адвоката Зарубіної Тетяни Михайлівни на представництво інтересів позивача в Печерському районному суді м. Києва суду надано договір про надання правової допомоги від 15 липня 2021 року, акт про обсяг наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 15 липня 2021 року та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Зарубіною Тетяною Михайлівною.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

На підтвердження повноважень адвоката Зарубіної Тетяни Михайлівни чи іншого адвоката Адвокатського об`єднанням «Міжнародна адвокатська група» на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» в суді першої та апеляційної інстанції суду не надано ні ордеру, ні довіреності, а тому колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження представництва його інтересів адвокатом Адвокатського об`єднанням «Міжнародна адвокатська група» в суді першої та апеляційної інстанції, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 322, 625 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 62, 76, 77, 81, 133, 134, 137, 141, 263, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» Мовчана Сергія Федоровича задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги, інфляційних втрат і трьох відсотків річних задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» () заборгованість у розмірі 4 242,07 грн., яка складається із: заборгованості за житлово- комунальні послуги в сумі -3 219,998 грн., інфляційних втрат в сумі - 721,28 грн. та 3% річних в сумі - 300,81 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» () витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 675,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: