Провадження № 2/761/620/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18 травня 2022 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 19.04.2019 р. в сумі 32664,00 євро.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.04.2019 р. між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 986142,00 грн., що еквівалентно на день підписання цього договору за курсом НБУ 32664,00 євро, а відповідач зобов`язався повернути позивачу вказані грошові кошти до 01.03.2020 р. Разом з тим, у визначений вказаним договором строк грошові кошти відповідачем у добровільному порядку позивачу повернуті не були. Таким чином, оскільки відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь боргу за договором позики в сумі 32664,00 євро., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 10510,00 грн.

Ухвалою від 09.11.2020 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 01.11.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав.

Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 19.04.2019 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 986142,00 грн., що еквівалентно на день підписання цього договору за курсом НБУ 32664,00 євро, а відповідач зобов`язався повернути позивачу вказані грошові кошти до 01.03.2020 р., що підтверджується копією договору позики та розписки.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що отримані грошові кошти відповідач у визначений в договорі позики строк не повернув, в результаті чого станом на 27.10.2020 р. має борг перед позивачем в сумі 986142,00 грн., що еквівалентно на день підписання цього договору за курсом НБУ 32664,00 євро.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Разом з тим, статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, оскільки відповідно до умов договору позики та розписки від 19.04.2019 р., якою згідно з умовами п.1 цього договору, підтверджується факт отримання грошових коштів, відповідач отримав позику у національній валюті з визначенням еквіваленту на момент підписання договору у євро, тому суд вважає, що у даному випадку грошове зобов`язання відповідачем має бути виконано саме у гривнях.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За таких обставин, оскільки між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу грошових коштів у національній валюті, останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики в сумі 986142,00 грн., що еквівалентно на день підписання цього договору за курсом НБУ 32664,00 євро.

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 10510,00 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 996652,00 грн. (986142,00 грн. + 10510,00 грн.).

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 996652 (дев`ятсот дев`яносто шість тисяч шістсот п`ятдесят дві) грн. 00 коп., з яких: 986142 (дев`ятсот вісімдесят шість тисяч сто сорок дві) грн. 00 коп., що еквівалентно на день підписання договору позики - 19.04.2019 р. за курсом НБУ 32664 (тридцять дві тисячі шістсот шістдесят чотири) євро 00 євроцентів - борг за договором позики; 10510 (десять тисяч п`ятсот десять) грн. 00 коп. - судові витрати по сплаті судового збору.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: