Справа № 758/1858/22
Провадження 2-з/758/215/22
У Х В А Л А

про забезпечення позову

14 лютого 2022 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі судді Ларіонової Н.М., розглянувши заяву розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача суми боргу за договором позики від 30.07.2021 року у розмірі 117 463,00 Євро, що еквівалентно 3 707 644,00 грн., яка складається із суми боргу 116 300,00 Євро, що еквівалентно 3 707 644,00 грн., та пені 1163,00 Євро, що еквівалентно 37 076,44 грн.

Ухвалою від 14.02.2022 р. відкрито провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Позивачем одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження в будь-який спосіб: 1) квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири від 20.08.2021 р. посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Г.В.; 2) квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору міни від 23.06.2014 р. до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у даній справі. Заява мотивована тим, що незабезпечення позову зробить неможливим або утрудненим рішення суду в разі задоволення позову, оскільки відповідач по справі може відчужити майно.

На підставі ст.153 ч.3 ЦПК України заява розглянута без повідомлення учасників.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 149, 150 ч. 1 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має на звернутися до суду.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Постановою Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії.

Згідно ст.150 ч.3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Згідно до ст.150 ч.1 ЦПК України встановлений арешт майна, що належить відповідачеві та заборона вчиняти певні дії, є видом забезпечення позову.

Встановлено, що між сторонами дійсно існує спір щодо наявності заборгованості за договором позики від 30.07.2021 р., за яким відповідач зобов`язався повернути суму боргу до 01.02.2022 р. Станом на день подання позову відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики та розписки від 30.07.2021 р. не виконані, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 116 300,00 Євро та пеня 1 163,00 Євро, що еквівалентно 3 744 720,44 грн. Відповідачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, та квартира АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, а відтак незабезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення про задоволення позову, оскільки сторона відповідача може у будь-який час відчужити вищевказану квартири. Тим самим, суд вважає що вжиття заходів забезпечення позову в частині шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, є обґрунтованим та достатнім заходом забезпечення позову. Між тим, в задоволені заяви про забезпечення позову шляхом в частині накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, необхідно відмовити, оскільки дана кватира, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна перебуває в іпотеці ОСОБА_1 , яка не можуть бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

При цьому обраний позивачем вид забезпечення позову є обґрунтованим та таким, що безпосередньо пов`язаний і узгоджується з позовними вимогами, є співмірним цим позовним вимогам і таким, що забезпечить реальний захист прав позивача у випадку прийняття рішення на його користь.

Однак, об`єкти нерухомого майна, на яке заявник просить накласти арешт, по вартості перевищує ціну позову, так як вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позовними вимогами, не порушувати прав власника на володіння та користування своїм майном, суд вважає за можливе задовольнити частково дану заяву про забезпечення позову, наклавши арешт на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 44 кв. м., яка на праві власності належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00. В іншій частині відмовити

Відповідно до ст.153 ч.9 ЦПК України ухвала про накладення арешту підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.149-150, 258-260, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 44 кв. м., яка на праві власності належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

В іншій частині -відмовити

За даною ухвалою є: стягувач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ); боржник - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Копію ухвали скерувати позивачу для пред`явлення в установленому законом порядку для виконання і внесення відомостей до Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна.

Копію ухвали після її виконання направити відповідачу - для відмова

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - протягом розгляду цивільної справи № 758/1858/22.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова