Єдиний унікальний номер: 379/376/22
Провадження № 2-о/379/13/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Музиченко О. О.,

за участю секретаря судового засідання Бакал O.A.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, - факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області.
В обґрунтування заяви зазначив, що йому належить трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповнена 29 вересня 1976 року без зазначення дати та місця його народження. Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Мелітополі Запорізької області, свою трудову діяльність розпочав 09 вересня 1976 року слюсарем землерийної техніки у силікатному цеху Мелітопольського заводу будівельних матеріалів, але при виписці трудової книжки відділом кадрів підприємства, куди заявник був прийнятий, не було записано дату та місяць його народження на першому аркуші трудової книжки, зазначено тільки рік народження.
У квітні 2022 року заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення пенсії. Проте, отримав відмову у призначені пенсії за віком, оскільки разом з іншими документами надав трудову книжку серії НОМЕР_1 , в якій на титульній сторінці вказано некоректне число, місяць та рік народження, а зазначено тільки рік народження. Звернутись до Мелітопольського заводу будівельних матеріалів для виправлення цього недоліку заявник не має можливості, оскільки у м.Мелітополь йдуть бойові дії. За таких обставин він не має можливості реалізувати свої соціальні права, передбачені ст. 46 Конституції України. Враховуючи те, що внести зміни у вказану трудову книжку немає можливості через бойові дії у м. Мелітополь, а такі некоректні дані у трудовій книжці унеможливлюють отримання заявником пенсії за віком, - останній звернувся до суду з даною заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 20 вересня 1976 року на ім`я ОСОБА_1 .

Заявник в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства (а.с.30). 25.05.2022 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити (а.с. 32).

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Київській областів судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства (а.с. 31.). Причини неявки представника заінтересованої особи суду не відомі.

За положенням частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи за умови їх належного повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки учасники справи не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву з доданими матеріалами, суд встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст правовідносин.

Із записів трудової книжки серії НОМЕР_1 вбачається, що вона заповнена 29 вересня 1976 рокуна ім`я ОСОБА_1 Мелітопольським заводом будівельних матеріалів. У графі «дата народження» міститься запис «1959» без зазначення дати і місяця народження (а.с.11).
Згідно копії паспорта громадянина України серії № НОМЕР_2 , виданого 27 вересня 1997 року Мелітопольським МВ УМВС України у Запорізькій області на ім`я ОСОБА_1 , його дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Мелітополь Запорізької області (а.с.8).
Судом встановлено, що відповідно до повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Мелітополь Запорізької області(а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого 20.11.1982 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 (а.с.17).

Згідно даних військового квитка серія НОМЕР_5 , виданого на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у графі « ОСОБА_3 , місяць і рік народження» вказано: «2 апреля 1959 г.» (а.с. 14).

При цьому, в трудовій книжці на ім`я ОСОБА_1 , 1959 р.н., містяться відомості про службу в лавах армії з 26.10.1977 по 02.22.1979, що внесені на підставі вищевказаного військового квитка НОМЕР_5 (а.с. 11).

Згідно довідки від 13.04.2022 № 3243- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої посадовою особою відділу соціального захисту населення Таращанської міської ради Київської області, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , із фактичним місцем проживання/ перебування: АДРЕСА_2 (а.с.20).

З метою призначення йому пенсії за віком, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, однак, отримав відмову у призначені пенсії в зв`язку із тим, що у виданій 20.09.1976 на його ім`я трудовій книжці серії НОМЕР_1 на титульній сторінці некоректно вказано його дату народження: зазначено тільки рік народження без числа і місяця, що відрізняється від даних паспорту (а.с. 19).

Вирішуючи дану цивільну справу, суд керується наступними нормами права.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі.

У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення.

За положенням пункту 6 частини 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Відповідно листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно ч.3 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року у зв`язку із вторгненням військ РФ на територію України.

Місто Мелітополь Запорізької області з 01 березня 2022 року по даний час перебуває під окупацією військ РФ. Вказаний факт визнається судом загальновідомим і не підлягає доказуванню у даній справі.

З огляду на це, заявник позбавлений можливості звернутись до установи, яка видала йому трудову книжку до Мелітопольського заводу будівельних матеріалів для внесення до цього правовстановлюючого документа виправлень щодо дати і місяця його народження.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
На підставі вищевикладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності йому трудової книжки є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення. Встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення пенсії за віком.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.ст. 89, 95, 247, 265, 273, 293-294, 315-316, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ) трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 20 вересня 1976 року на ім`я ОСОБА_1 .

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 25.05.2022.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО