19.12.2022 Єдиний унікальний номер 205/7033/22
Провадження № 2/205/2963/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Саруханової К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 25 жовтня 2022 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просила змінити спосіб та розмір стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2016 року; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з дня подання до суду позовної заяви про зміну аліментів та способу їх стягнення.

Позов мотивований тим, що позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від яких у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 167,00 грн. щомісячно, починаючи з 22 червня 2016 року і до повноліття дитини. Відповідач працює і має можливість надавати регулярно грошову допомогу на утримання дитини. Позивач вважає, що в теперішній час необхідно змінити спосіб та розмір аліментів, визначений рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2016 року з твердої грошової суми на частку заробітку. Добровільно сплачувати аліменти у вказаному розмірі відповідач не бажає.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач у заяві від 19 грудня 2022 року просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у заяві від 19 грудня 2022 року просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 (а.с. 6).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 167,00 грн. щомісячно, починаючи з 22 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-8).

На теперішній час позивач проживає разом зі своїм малолітнім сином, займається його вихованням та утриманням (а.с. 9).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміну розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. А відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже суд вважає за потрібне зазначити, що право вибору способу стягнення аліментів належить лише тому з батьків, з ким проживає дитина, тобто визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. Оскільки позивач є платником аліментів, які присуджені у частці від його заробітку, перед судом він не вправі ставити питання про заміну способу стягнення аліментів. Таке положення ч. 3 ст. 181 СК України повністю відповідає, перш за все, інтересам дитини, а також інтересам особи, з якою дитина проживає.

Враховуючи, що позивачем наведено обставини щодо наявності підстав зміни способу стягнення аліментів, то суд приходить до висновку, що слід змінити спосіб та розмір стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2016 року та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для зміни способу стягнення аліментів саме з дня пред`явлення позову, оскільки вимоги ч. 1 ст. 191 СК України застосовуються при стягненні аліментів, а у випадку зміни способу їх стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 992,40 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 180-184, 191-192, СК України, ст. ст. 4, 12-13, 77-81, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2016 року у справі № 205/1494/16-ц, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з твердої грошової суми в розмірі 1 167,00 грн. щомісячно на ј частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення сином повноліття.

Відкликати виконавчий лист, виданий на виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2016 року у справі № 205/1494/16-ц.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 23 грудня 2022 року.

Суддя Н.В. Басова