Провадження № 2/359/1966/2022
Справа № 359/3737/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Івковій Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець м.Києва Канцедал Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

23.06.2022 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені якої діє її представник адвокат Переверзєв О.О., з вимогою: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, №28332 від 24.02.2021 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» коштів за кредитним договором №630657361 від 15.06.2017 в розмірі 24253,24 грн.; стягнути з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 5616,05 грн. в рахунок повернення коштів, стягнутих за виконавчим написом, який визнано таким, що не підлягає виконанню, а також витрати на правову допомогу в розмірі 6500, 00 грн.(а.с.1-3).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал О.О., останній здійснює примусове виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом ЖМНО Горай О.С., відповідно до якого на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСИ УКРАЇНА» у безспірному порядку стягнуто 24253,24 грн., з яких: 18404,88 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 5848,36 грн. - прострочена заборгованість за несплаченими відсотками. На момент надання відповіді приватного виконавця в рамках виконавчого провадження з ОСОБА_2 було стягнуто 5616,05 грн.

Також зазначено, що позивач ніколи не укладала договорів ні з АТ «Альфа Банк», ні з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» як зазначено у виконавчому написі Жодних договорів, які можуть бути підставою для стягнення заборгованості, не було укладено між позивачем та відповідачем. Грошові кошти від відповідача не отримувалися. Жодних претензій, вимог про сплату боргу позивач не отримувала від відповідача. Нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірності заявлених вимог. Таким чином, боргові зобов`язання, зазначені у виконавчому написі, не є безспірними. Зазначає, що для видачі виконавчого напису кредитний договір має бути нотаріально посвідченим. Також вказує на відсутність в матеріалах нотаріальної справи первини документу, який підтверджує, що позивач отримав від кредитора будь-які кошти. Просить суд врахувати, що відповідно до ч. 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахуй іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майн зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Одночасно з позовною заявою до суду було подано заяву про забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису (а.с.15-17).

Від відповідача 25.07.2022 до суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за змістом яких відповідач позов не визнає просить відмовити у його задоволенні, а також у задоволенні заяви позивача про стягнення судових витрат в частині відшкодування судових витрат на надання професійної правничої допомоги (а.с.44-51). Зокрема зазначено, що 15 червня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «АЛЬФА БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого, кредитор взяв на себе зобов`язання надати грошові кошти (кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки. 01.12.2020 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу №01/12-1 за кредитними договорами, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» відступило ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА", а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором № 630657361 від 15 червня 2017 року, укладеним між ПАТ «АЛЬФА БАНК» (правонаступник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ.ЕН.ГРУП») та ОСОБА_1 . Зазначають, що про те, що сума заборгованості не є безспірною, позивач повинен довести в судовому порядку при оскарженні виконавчого напису нотаріусу. А тому, посилання заявника на ненадання відповідачем нотаріусу документів, які підтверджують безспірність заборгованості, є безпідставними. Вважають, що строки звернення до нотаріуса не порушені. Також просять відмовити у задоволення заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що справа є малозначною, а розмір понесених витрат не співмірним зі складністю справи, часу витраченого адвокатом на надання правничих послуг у цій справі. Вважають, що реальний обсяг витраченого адвокатом позивача часу та наданих послуг, пов`язаних з розглядом цієї справи, за умови підтвердження їх надання відповідним та належними доказами, мав виглядати: консультування клієнта 0,5 год.; ознайомлення з документами 2 год.; підготовка та подання позовної заяви 4 год.; підготовка клопотань 2 год., а всього обсяг витраченого адвокатом часу мав складати 8,5 год. Звертають увагу, що відповідно до п.3 Договору про надання правової допомоги від 10.02.2022, сторони погодили, що АСВП має бути виплачено до 08.06.2022, проте доказів також оплати стороною позивача до суду не надано. Також звертають увагу, що Договір про надання професійної правничої допомоги від 10.02.2022 р. укладений між позивачем та його представником стосується падання правничої допомоги не лише у зв`язку із представництвом у даній справі, а також зазначено про представництво у виконавчих провадженнях №62472112, 68570931, 66129621, тому відповідно до умов договору та відсутності доказів оплати у визначений сторонами строк, не можуть бути достатніми доказами на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу.

Ухвалою від 24 червня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та одночасно витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо вчиненого оспорюваного виконавчого напису №28332 від 24.02.2021 (а.с.25-27).

Ухвалою від 29 червня 2022 року задоволено заяву про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП №66129621, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Канцедалом Олександром Олександровичем з примусового виконання виконавчого напису № 28332 від 24.02.2021 (а.с. 29-31).

У судове засідання учасники справи не з`явилися повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач згідно за змістом п.6 позовної заяви просив розгляд справи здійснювати без участі позивача та її представника (а.с.3).

Представник відповідача в призначене засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив та заяви про розгляд справи без його участі до суду не направив.

Треті особи приватний нотаріус Горай О.С., а також приватний виконавець Канцедал О.О. в призначене засідання не з`явилися, пояснень по суті позову не подали.

Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечував.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №28332, яким задоволено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , боржника за Кредитним договором №630657361 від 15.06.2017, укладеним з АТ «Альфа Банк», яке відступило право вимоги за кредитним договором №630657361 від 15.06.2017 року на користь ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП», уклавши договір факторингу №1 від 30.11.2020, та на підставі Договору факторингу №01/12-1 від 01.12.2020 право вимоги перейшло від ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (, місцезнаходження: 03126, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.6). Строк платежу за Кредитним договором №630657361 від 15.06.2017 настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 02.12.2020 по 01.03.2021. сума заборгованості становить 24253,24 грн., що складається: прострочена заборгованість за сумою кредиту 18404,88 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 5848,36 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягнення з боржника на користь стягувача становить 24753,24 грн. (а.с.11).

За заявою ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» від 19.01.2021, Постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.07.2021 ВП №6612962 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису №28332 від 24.02.2021, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., боржником у якому є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), стягувачем ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» () (а.с.9-на звороті, 12-13).

Як вбачається з наданих сторонами документів Позивачем ОСОБА_1 15.06.2017 було підписано Оферту на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії в АТ «Альфа-Банк», яка була прийнята банком відповідно до Акцепту пропозиції на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії від 15.06.2017 (а.с.10).

Разом із з цим, ані доказів отримання позивачем кредитної картки, ані даних щодо здійснених позивачем витрат за рахунок кредитного ліміту (дат отримання та розміру використаних кредитних коштів), здійснених позичальником платежів на погашення кредиту та сплату процентів, можливої неустойки, суду надано не було.

Так, відповідачем ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» надано копію Договору факторингу №01/12-1 від 01 грудня 2020 року, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» () та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (), про відступлення права вимоги до боржників, в тому числі згідно з витягом з Реєстру передачі Прав Вимоги до Договору факторингу №01/12-1 за кредитними договорами від 01.12.2020 щодо боржника ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , номер кредитного договору та дата 630657361 від 15.06.2017, загальна сума заборгованості 24253, 24 грн. (а.с.52-56,57).

Своїм правом на подачу відзиву, а також усіх наявних доказів у встановлений судом достатній строк, відповідач не скористався, а надав пояснення та вищевказаний Договір факторингу.

Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не здійснює нотаріальну діяльність, відсутній, за адресою реєстрації та витребувані судом докази не надав.

За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняється нотаріусами.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»).

Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, а саме: нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 3.5, п.3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів.

Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин». Отже, чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не містить окремого розділу щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а виключно за нотаріально посвідченими договорами.

Так, зі змісту виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі Кредитного договору №630657361 від 15.06.2017, начебто укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк», право вимоги за яким (за змістом виконавчого напису) перейшло на підставі Договору факторингу №01/12-1 від 01.12.2020 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».

Проте, будь-яких належних і допустимих доказів, які б підтверджували ці обставини, окрім Договору факторингу №01/12-1 від 01.12.2020, який сам по собі не є належним і достатнім доказом щодо отримання відповідачем права вимоги до відповідача у визначеному у виконавчому написі розмірі, відповідачем надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.

Як вбачається зі змісту виконавчого напису заборгованість стягується за період з 02.12.2020 по 01.03.2021 в розмірі 24253,24 грн., водночас, такий період є вочевидь, необґрунтованим, оскільки зазначена сума заборгованості не відрізняється від суми заборгованості, яка зазначена у наданому відповідачем Витягу з Реєстру передачі Прав Вимоги до Договору факторингу №01/12-1 за кредитним договорами від 01.12.2020, тобто мала б існувати на день його укладення (а.с.11,57).

Належних і допустимих доказів того, що приватному нотаріусу, були подані відомості про безспірність цієї суми заборгованості, зокрема, і сам кредитний договір №630657361 від 15.06.2017, укладений між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк», суду надано не було, як і доказів направлення стягувачем (ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») повідомлення боржнику про погашення заборгованості.

Проте, ці обставини мали бути перевірені приватним нотаріусом Горай О.С. перед вчиненням виконавчого напису в силу вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Крім того, відповідно до висновків Верховного Суду, наведених у Постанові від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Так, зі змісту виконавчого напису не вбачається, що при його вчиненні нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому слід дійти висновку, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості за кредитним договором зазначений у написі є безспірним.

Доказів, які б доводили протилежне, суд надано не було.

Таким чином, приватним нотаріусом Горай О.С. не міг бути вчинений оспорюваний виконавчий напис на підставі зазначеного у ньому №630657361 від 15.06.2017, начебто укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк», який не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Подібна правова позиція наведене у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс2)

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про виконавчий напис», а отже має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Будь-яких доказів, які б спростовували ці висновки суду, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття.

Крім того, згідно з відповіддю Приватного виконавця Канцедал О.О. від 02.06.202 по виконавчому провадженню №66129621було стягнуто 5616,05 гривень на користь стягувача та 561,61 гривень основної винагороди приватного виконавця (а.с.9).

Дана обставина відповідачем не оспорюється.

В силу вимог ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

В силу вимог ч.3 цієї статті положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

А, отже стягнуті з позивача за недійсним виконавчим написом кошти в сумі 5616,05 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 992 гривні 40 копійок за вимогою немайнового характеру та 992 гривні 40 копійок за вимогою про стягнення безпідставно отриманих коштів, а також 496 гривень 20 копійок судового збору за заявою про забезпечення позову, всього на загальну суму 2481 гривні (а.с.4,23), підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Крім того до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту статті 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають стягненню. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру» визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України «Про адвокатуру» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Представником позивача до матеріалів позовної заяви було долучено ордер Серії СВ № 1026831, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ЧИ №000288, Акт прийняття-передачі наданих послуг від 09 червня 2022 року, Договір про надання правничої допомоги від 10.02.2022,, квитанція до прибуткового касового ордера від 09 червня 2022 року на суму 6500грн., що підтверджують понесені позивачем витрати на оплату правничої допомоги на вказану суму (а.с.5,6,7,8).

Факт надання такої допомоги підтверджується долученими до позовної заяви складеними адвокатом документами (позовною заявою, заявою про забезпечення доказів, адвокатськими запитами).

На переконання суду понесені позивачем витрати на правничу допомогу є співмірними з заявленими позовними вимогами, з урахуванням того, що оспорюваним виконавчим написом з позивача на користь відповідача було стягнуто 24253,24 грн., у тому числі фактично стягнуто (виконано) на суму 5616,05 грн., а також, враховуючи, що розмір таких витрат не перевищує мінімального розміру заробітної плати, встановленого на дату звернення з позовом до суду.

Враховуючи викладене, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 6500 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, №28332 від 24.02.2021 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» коштів за кредитним договором №630657361 від 15.06.2017 в розмірі 24253,24 грн..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» (03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела б. 6, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму коштів, стягнутих за виконавчим написом, який визнано таким, що не підлягає виконанню, в розмірі 5616 гривень 05 копійок (п`ять тисяч шістсот шістнадцять гривень п`ять копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» (03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела б. 6, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу в сумі 8981 гривня (вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят одна гривня).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня виготовлення повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 23.09.2022.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів