Справа № 288/1172/21
Провадження № 2/288/71/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судових засідань Корнієнко Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

16 грудня 2022 року до суду представником відповідача надано клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що Верховним Судом відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2021 року в справі № 288/1776/19, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: орган опіки та піклування Попільнянської селищної ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення відмовлено, до закінчення перегляду рішень.

Позивач в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала, зазначила, що справа розглядається вже тривалий час та вона з дітьми вимушена винаймати житло, так як відповідач чинить їй перешкоди в користуванні житловим приміщенням, що для неї тягне непосильний фінансовий тягар.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

За приписами пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Абзацом 3 пункту 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 встановлено, що визначаючи наявність передбачених законом підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: орган опіки та піклування Попільнянської селищної ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2021 року, без змін.

Як вбачається з ухвали Верховного Суду від 27 січня 2022 року, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на вищевказане рішення суду від 25 лютого 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року.

Представник відповідача вказує, що підставою для зупинення провадження у справі є те, що відповідач оскаржує рішення суду в касаційній інстанції.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; розумні строки розгляду справи судом.

Відповідно до частини першої, другої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно пункту 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Сторони у справі повинні сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; добросовісно користуватися процесуальними правами (зловживання процесуальними правами не допускається), а нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Разом з тим, представником відповідача не доведено обставин, які вказують на об`єктивну неможливість розгляду справи в даному випадку, оскільки зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В даному випадку є всі процесуальні можливості розглянути справу без зупинення провадження до розгляду іншої цивільної справи, враховуючи інтереси малолітніх дітей, місце проживання яких визначено судом з матір`ю та іншого житла вони не мають.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 353 ЦПК України, ухвали про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження не входять до переліку ухвал, які можуть бути оскарженні окремо від рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251, 253, 258-260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задовольнити клопотання представника відповідача про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко