КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 362/4320/21 Головуючий у І інстанції -Лебідь-Гавенко Г.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участю секретаря Линок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила прийняти дану позовну заяву до розгляду та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №63400 вчинений 05.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гораєм О.С., в якому запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» невиплачені в строк грошові кошти на підставі Кредитного договору № 010/0004/82/1027710 від 13.07.2017 року укладеним з Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 114/2-20 від 30.09.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020 - ФА від 11.08.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», який є стягувачем за виконавчим написом №63400 та судові витрати по справі.

В обґрунтування позову зазначала, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. перебуває на виконанні ВП №6404727 від 06.01.2021 року, сторонами якого є ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова Компанія «АЛАНД» представником позивача був направлений запит за вих.. №215-01.07.2021/ЗПТ від 01.07.2021 року до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. з проханням надати: копію всіх документів виконавчого провадження №64047271 від 06.01.2021 р., на підставі яких воно було відкрито, зокрема заяву про відкриття ВП, виконавчий напис та/або виконавчий лист, довіреність стягувача для пред`явлення на виконання виконавчого напису, кредитний договір із графіком платежів.

Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. було направлено відповідь від 14.07.2021 р. у якій надав копію заяви про примусове виконання рішення від 11.12.2020 р., копію постанови про відкриття провадження ВП №64047271 від 06.01.2021 року з ідентифікатором доступу, копію виконавчого напису №63400 від 05.10.2020 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гораєм О.С., копію кредитного договору № 010/0004/82/1027710 від 13.07.2017 року.

05.10.2020 року Гораєм О.С. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п.2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, було вчинено виконавчий напис, в якому запропоновано звернути стягнення: з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є Боржником за Кредитним договором №010/0004/82/1027710 від 13 липня 2017 року укладеним з АТ «Райффайзен Банк Аваль», ідентифікаційний код юридичної особи 14305909, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 114/2-20 від 30 вересня 2019 року є ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДИТ - КАПІТАЛ», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11.08.2020 року - ФА від 11 серпня 2020 року є ТОВ «Фінансова Компанія «АЛАНД», ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 14, офіс 301, далі іменований - Стягувач, заборгованість за Кредитним договором 010/0004/82/1027710 від 13 липня 2017 року.

Строк платежу за Кредитним договором 010/0004/82/1027710 від 13 липня 2017 року настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року.

Сума заборгованості складає 21430,78 (двадцять одна тисяча чотириста тридцять гривень 78 копійок), в тому числі: 21325.62 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 0,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією; 105.16 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувана, в розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 21930,78 грн.

Вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог законодавства та є таким, що не підлягає виконанню, а отже просила позов задовольнити.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем та зареєстрований у реєстрі за № 63400, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором в розмірі 21 430,78 грн. та 500,00 грн. за вчинення виконавчого напису.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 908 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

У частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду в частині залишення без розгляду питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, просила судове рішення в цій частині скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення на її користь 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду в цій частині незаконне і необґрунтована, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що у встановлений судом строк відповідач не надав до суду ані відзив ані клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Посилається на позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у справі №755/9215/15-ц згідно якої суд не може за власної ініціативи позбавити витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги в оскаржуваній частині апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу .

Судом першої інстанції встановлено наступне.

Судом встановлено, що 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис № 63400 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованість за кредитним договором в розмірі 21 930,78 грн. (а.с.29).

Приватний нотаріус, мотивував виконавчий напис тим, що ОСОБА_1 є боржником за Кредитним договором №010/0004/82/1027710 від 13.07.2017 року укладеним нею із АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 114/2-20 від 30 вересня 2019 року є ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020 - ФА від 11 серпня 2020 року є ТОВ «ФК «АЛАНД» відповідно до якого Відповідачем допущено прострочення платежів. Сума заборгованості складає 21 430,78 грн.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року, сума заборгованості складає 21 430,78 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 21 325,62 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом - 105,16 грн. За вчинення виконавчого напису 500 грн. (а.с. 29).

ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» звернувся із заявою до приватного виконавця Голяченко І.П. про примусове виконання рішення та стягнення заборгованості з боржника (а.с. 27).

06.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. відкрито виконавче провадження № 64047271 на підставі виконавчого напису № 63400 виданого 05.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» 21 930,78 грн. (а.с. 27).

21.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 28).

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи слідує і дана обставина була встановлена в судовому засіданні, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості позивача.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн та залишаючи їх без розгляду суд першої інстанції виходив з відсутність у матеріалах справи детального опису робіт (наданих послуг) адвокатом, акта приймання виконаної роботи, а також довідки - розрахунку сплаченого позивачкою або меморіальний ордер, відсутність заяви ОСОБА_1 про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення.

Однак з такими висновками в оспорюваній частині, в частині вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу апеляційний суд погодитись не може враховуючи наступне.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність- про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднаній зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомог? другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнп зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні дх виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальь вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не мож суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, йог моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ адміністративні правопорушення, а також: прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правої інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його стати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката. фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (latridis v. Greece, заява № 31107/96) (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов 'язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов 'язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також: зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70- 72) (пункт 5.43 постанови).

З урахуванням наведеного вище, не є обов 'язковими для суду зобов 'язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, яік мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як видно з матеріалів справи відповідач не скористався своїм правом та не подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та не довів неспівмірності витрат, а отже доводи апеляційної скарги в цій частині є обгрунтованими.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

З урахування викладених вище положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ст.137, 141 ЦПК України суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про залишення без розгляду питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи викладене та те, що заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2022 року задоволено позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню то з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню і судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склались між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат апеляційний суд оцінивши витрати, які мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи їх фактичне понесення та оцінивши їх необхідність приходе до висновку про необхідність компенсування таких витрат за рахунок відповідача на користь позивача.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2022 року оскаржено в частині вирішення питання про стягнення судових витрат, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу, а отже в іншій не оскаржуваній частині рішення не перевірялось на законність.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2022 року в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник