Справа № 357/688/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 травня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Орєхова О. І. ,
за участю секретаря - Сокур О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про припинення права на аліменти, -
В січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про припинення права на аліменти, посилаючись на наступні обставини.
Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2014 року встановлено його обов`язок по сплаті аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, те не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
14 грудня 2021 року між ним, ОСОБА_1 та малолітнім його сином ОСОБА_4 , від імені якого як законний представник діяла мати ОСОБА_2 був укладений договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на частку квартири, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Кушнір Н.Б., зареєстровано в реєстрі за № 1771.
Відповідно до п. 2 Договору, батько передає у власність ОСОБА_5 , а Дитина приймає у власність 1/2 (одну другу) частку Квартири під АДРЕСА_1 .
Згідно п. 3 Договору, за даним договором право на аліменти для дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлені виконавчим листом № 357/4154/14-ц, дублікат якого виданий 03.08.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2014 року справа №357/4154/14-ц про стягнення аліментів на утримання дітей, в тому числі заборгованість по аліментах (пені), припиняється у зв`язку з передачею права власності на 1/2 частку квартири.
Вказаний договір був укладений з дозволу виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, оформленого витягом з рішення від 26 жовтня 2021 року №746, а саме «дозволити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укласти договір про припинення права на аліменти для дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з передачею батьком малолітнього на ім`я дитини права власності на 1/2 частку квартири загальною площею 56,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , в якій на праві спільної часткової власності 1/2 частка належить неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зареєстрований малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за умови, що після оформлення даного договору у власності неповнолітнього залишиться належна йому частка житла, а малолітній залишиться зареєстрований за цією адресою».
Відповідно до ч. 1 ст. 190 Сімейного кодексу України, той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується і підлягає державній реєстрації.
На підставі вищевикладеного та враховуючи, що між ним та відповідачем було добровільно досягнуто згоди щодо укладення договору при припинення права на аліменти у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно, який було укладено з дотриманням всіх вимог ст.190 СК України, законних підстав для подальшого стягнення з нього аліментів на утримання їхнього сина - ОСОБА_4 немає.
Просив суд припинити право на аліменти, що стягуються на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2014 року на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку із укладенням між ОСОБА_1 та малолітнім його сином ОСОБА_4 , від імені якого як законний представник діяла мати ОСОБА_2 , договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на частку квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Кушнір Н.Б., зареєстрований в реєстрі за №1771 ( а. с. 1-2 ).
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2022 року ( а. с. 13) головуючим суддею визначено суддю Орєхова О.І. та матеріали справи передані для розгляду.
Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ( перебування ) такої фізичної особи.
24 січня 2022 року здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача ( а. с. 17 ).
22 лютого 2022 року за вх. № 8145 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача ( а. с. 18 ).
Згідно отриманої відповіді відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановлено законом порядку місце проживання ( перебування ) фізичної особи відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна.
У зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, що підтверджується відповідними наказами ( а. с. 19, 20 ), інформація про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача отримано останнім в березні 2022 року.
Ухвалою судді 28 березня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін на 28 квітня 2022 року ( а. с. 21-22 ).
У зв`язку з відсутністю відомостей про належне сповіщення відповідача, судове засідання було відкладено на 25 травня 2022 року.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином в законному порядку, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення.
З вказаного поштового повідомлення вбачається, що 02.05.2022 року судову повістку працівниками пошти було залишено в поштовій скриньці.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно ( ч. 5 ст. 128 ЦПК України ).
У зв`язку із зазначеним, відповідач ОСОБА_2 повідомлялася про дату, час та місце слухання справи через засоби оголошення ( а. с. 29 ).
Відповідно до ч. ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
З вказаного оголошення вбачається, що воно вчинено 28.04.2022 року про виклик ОСОБА_2 , як відповідача у справі про припинення права на аліменти в судове засідання на 14 годину 00 хвилин 25.05.2022 року.
Тобто, у відповідності до вимог Цивільно-процесуального кодексу України судом було вчинено у усі дії для належного повідомлення відповідача по справі.
З урахуванням вказаного, відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи.
Однак, відповідач в судове засідання в призначений час судом не з`явилася, заяв та клопотань з боку останньої на адресу суду не надходило, як і не надходило відзиву на позовну заяву позивача.
Третя особа Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися у відповідності до вимог ЦПК України.
Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки, належним чином повідомлений відповідач ОСОБА_2 не з`явилася в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за можливим по даній справі провести заочний розгляд.
Ухвалою суду від 25.05.2022 року постановлено проводити розгляд справи в заочному порядку.
Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 09 жовтня 2013 року ( а. с. 6 ).
Від даного шлюбу у подружжя народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про народження останніх ( а. с. 4, 5 ).
Встановлено, що рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2014 року встановлено ОСОБА_1 обов`язок по сплаті аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, те не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
14 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та малолітнім його сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від імені якого як законний представник діяла мати ОСОБА_2 був укладений договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на частку квартири, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Кушнір Н.Б., зареєстровано в реєстрі за № 1771 ( а. с. 9-10 ).
Відповідно до п. 2 Договору, батько передає у власність ОСОБА_5 , а Дитина приймає у власність 1/2 (одну другу) частку Квартири під АДРЕСА_1 .
Згідно п. 3 Договору, за даним договором право на аліменти для дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлені виконавчим листом № 357/4154/14-ц, дублікат якого виданий 03.08.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2014 року, справа №357/4154/14-ц про стягнення аліментів на утримання дітей, в тому числі заборгованість по аліментах (пені), припиняється у зв`язку з передачею права власності на 1/2 частку квартири.
Пунктом 5 Договору, Сторони оцінюють частку квартири у сумі 400 000 гривень.
Встановлено, що вказаний договір був укладений з дозволу виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, оформленого витягом з рішення від 26 жовтня 2021 року №746, а саме «дозволити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укласти договір про припинення права на аліменти для дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з передачею батьком малолітнього на ім`я дитини права власності на 1/2 частку квартири загальною площею 56,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , в якій на праві спільної часткової власності 1/2 частка належить неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зареєстрований малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за умови, що після оформлення даного договору у власності неповнолітнього залишиться належна йому частка житла, а малолітній залишиться зареєстрований за цією адресою» ( а. с. 11 ).
Право власності на 1/2 частину квартири, загальною площею 56,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 свідчить і наявна в матеріалах справи Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.01.2022 року ( а. с. 12 ).
Звертаючись до суду з вищевказаним позовом, позивач наголошував на тому, що оскільки між ним та відповідачем було добровільно досягнуто згоди щодо укладення договору при припинення права на аліменти у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно, який було укладено з дотриманням всіх вимог ст.190 СК України, законних підстав для подальшого стягнення з нього аліментів на утримання їхнього сина - ОСОБА_4 немає.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.
Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 190 Сімейного кодексу України батьки дитини мають право укласти між собою договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку із передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку та ін.).
Такий договір можна укласти лише з дозволу органів опіки та піклування. Дитина може брати участь в укладенні договору, якщо вона досягла 14 років. Договір про припинення права на аліменти посвідчується нотаріально та підлягає державній реєстрації.
Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або ж дитина і той з батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності.
Закон не визначає розмірів часток у праві спільної часткової власності.
У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов`язується самостійно її утримувати.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 у справі № 672/198/19.
Така правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 712/4702/19.
Касаційний суд, у своїй постанові від 27.05.2020 у справі № 712/4702/19 зазначив, що той із батьків, з ким проживає дитина, і той із них, хто проживає окремо, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).
Як зазначено вище, 14 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та малолітнім його сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від імені якого як законний представник діяла мати ОСОБА_2 був укладений договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на частку квартири, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Кушнір Н.Б., зареєстровано в реєстрі за № 1771.
Згідно п. 3 Договору, за даним договором право на аліменти для дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлені виконавчим листом № 357/4154/14-ц, дублікат якого виданий 03.08.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2014 року, справа №357/4154/14-ц про стягнення аліментів на утримання дітей, в тому числі заборгованість по аліментах (пені), припиняється у зв`язку з передачею права власності на 1/2 частку квартири.
Отже, судом встановлено, що згідно нотаріально посвідченого договору відповідач передав у власність Дитині, а Дитина прийняла у власність 1/2 частку кв. під АДРЕСА_1 .
Вказаний договір містить належні докази того, що відповідач ОСОБА_1 подарував квартиру своїй дитині в рахунок саме аліментних платежів для припинення права на аліменти для дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про припинення права на аліменти є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
При зверненні до суду із вищевказаним позовом, позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 992,40 гривень, що підтверджується квитанцією від 21.01.2022 року ( а. с. 3 ).
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати, розмір понесення яких підтверджується документально.
Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 51, 55 Конституції України, ст. ст. 180, 182, 183, 184, 190 СК України, ст. 15 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 89, 133, 141, 187, 247, 258, 259, 263-265, 273, 274, 280-289 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про припинення права на аліменти, - задовольнити.
Припинити право на аліменти, що стягуються на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2014 року на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку із укладенням між ОСОБА_1 та малолітнім сином ОСОБА_4 , від імені якого як законний представник діяла мати ОСОБА_2 , договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на частку квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Кушнір Н.Б., зареєстрований в реєстрі за №1771.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 гривень ( дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок ).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду потягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення ( виклику ) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ( адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 );
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 );
Повний текст заочного судового рішення складено 25 травня 2022 року.
Заочне рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
СуддяО. І. Орєхов