Справа №2-1365/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Лєдньова Д.М.,

при секретарі с/з Вольській К.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду заяву представника заявника ТОВ «Вердикт Капітал» - адвоката Бурдюг Тетяни Вікторівни про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ТОВ «Вердикт Капітал» - адвокат Бурдюг Т.В., звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання; поновити пропущений строк для пред?явлення виконавчого документа до виконання; видати дублікат виконавчого листа Богунського районного суду м.Житомира № 2-1365/12 (пр. 2/604/17700/11) про солідарне стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованості в сумі 145959,41 гривень, яка складається із: заборгованості за основним боргом 15986, 61 доларів США, що еквівалентно 127502,01 гривень: заборгованості по нарахованих відсотках 1687, 30 доларів США, що еквівалентно 13457, 40 гривень та заборгованості по пені в розмірі 5000, 00 гривень.

При цьому посилається на те, що 15.11.2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого, ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право вимоги до боржників ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за кредитним договором № 31-53/08-А.

В подальшому, 27.02.2019 року ухвалою Богунського районного суду м.Житомира № 2-1365/12 (пр. 6/295/61/19) було замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) з вибулого ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на його правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал». ТОВ «Вердикт Капітал» є новим стягувачем в рамках цивільної справи № 2-1365/12.

Державним виконавцем 23.09.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону на момент прийняття рішення), оскільки, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, майно боржника, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в іпотеці. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу у випадку, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також, щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Заявник зауважує, що підтвердження про направлення виконавчого документа на адресу первісного стягувача відділом ДВС не надано.

Представник заявника звертає увагу на положеннях ст. ст. 12, 37 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено трирічний строк для пред?явлення виконавчого документа до виконання. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу, у зв?язку з неможливістю в повному обсязі чи частково виконати рішення, строк пред?явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв?язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також, проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Згадане виконавче провадження було завершене внаслідок того, що за боржником на праві власності зареєстроване нерухоме майно, яке перебуває іпотеці та на це майно розповсюджувалася дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». 23.04.2021 року Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив чинність.

Представник заявника зазначає, що строк для пред?явлення виконавчого документа до виконання фактично не пропущений, оскільки він переривався на час дії мораторія та повинен відраховуватися починаючи з 23.04.2021 року.

Крім того, представник заявника зауважує про об?ємну процедуру ліквідації банку первісного стягувача. Зокрема, припинення основної діяльності банку, зміна всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду з відчуження великої кількості активів, що, також, не залежала від первісного стягувача, зумовило відсутність в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ефективного та прозорого управління проблемною заборгованістю. Враховуючи вищевикладене, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не мало можливості в повній мірі цікавитися процедурою виконання виконавчого листа та забезпечити дотримання процесуальних строків з об?єктивних причин, що не залежали від нього, з огляду на втрату виконавчого листа.

У поданій заяві представник ТОВ «Вердикт капітал» просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Інші учасники про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 433, п.п. 17.2, 17.4 Перехідних положень ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення наведених питань.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно рішення Богунського районного суду м.Житомира від 07.06.2012 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку стягнуто на користь Публічною акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість у сумі 145959,41 гривень, яка складається із: заборгованості за основним боргом 15986,61 доларів США, що еквівалентно 127502.01 гривень: заборгованості по нарахованих відсотках 1687,30 доларів США, що еквівалентно 13457,40 гривень та заборгованості по пені у розмірі 5000,00 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У відповідності до ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV, положення якого були чинними на час набрання рішенням законної сили, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

За положеннями ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII , що набрав чинності 05.10.2016 року та вимоги якого слід застосовувати у процедурі примусового виконання рішень, прийнятих або виконуваних у період після набрання чинності відповідної редакції закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що виконання рішень має розглядатись як невід`ємна частина судового розгляду.

За змістом ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як встановлено у судовому засіданні державним виконавцем 23.09.2016 року прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV.

Відповідної до вказаної норми виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Як зауважувалось вище, 05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII з відмінними строками пред`явлення виконавчих листів до виконання у порівнянні з редакцією закону «Про виконавче провадження» N 606-XIV, що слід враховувати і при вирішені питання про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з ч.5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV, яка застосована державним виконавцем при вирішенні питання про повернення виконавчого документа, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону (протягом одного року).

При цьому, частиною 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV передбачалось, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 37 Закон України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, яка врегульовує питання повернення виконавчого документа стягувачу аналогічно до попередньої редакції закону в частині закріплення певних прав та обов`язків учасників, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

За змістом ч.5 ст. 37 закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Частиною 5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 28, ст. 940; 2015 р., № 43, ст. 386; 2020 р., № 38, ст. 279; із змінами, внесеними Законом України від 16 вересня 2020 року № 895-IX) втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідний закон набрав чинності 23.04.2021 року, що обумовлює втрату чинності Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" через п`ять місяців.

Суд вважає, що, вирішуючи питання доцільності поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, при обрахунку процесуального строку, переривання якого відбулось внаслідок пред`явлення виконавчого листа до виконання, і при цьому, відлік нового терміну розпочався з часу втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», слід застосувати положення ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, яка визначає строки пред`явлення виконавчих документів до виконання за сукупними відомостями щодо загального строку первісного пред`явлення виконання та, як пов`язаними у виниклому спорі, даними щодо строку, протягом якого час пред`явлення вважався перерваним та в подальшому розпочатим заново.

Вимоги ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» кореспондуються саме зі змістом ст. 37 відповідного Закону (ст. 47 в попередній редакції). Положення статті 37 Закону не містить інших можливостей повернення виконавчих документів внаслідок наявної заборони реалізації, окрім як з додатковою умовою про неможливість виконати в інший спосіб.

Як зазначалось вище, саме з таких підстав державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого листа.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України).

З матеріалів цивільної справи слідує, що заявник ТОВ «Вердикт капітал» попередньо неодноразово звертався до суду з вимогою поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого документа.

В обрунтування таких вимог, з відмінними по таких заявах обставинах на їх підтвердження, заявник вказував на фактичну втрату оригіналу виконавчого документа, відсутність відомостей про його місцезнаходження, тривалу процедуру ліквідації банку, що, у свою чергу, обумовлювало потребу в обробці великої кількості документації.

Ухвалами суду в задоволені відповідних клопотань відмовлялось з підстав недоведеності поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Вимога про видачу дубліката залишалась без задоволення як пов`язана із первісною.

За наслідком розгляду заяви від 03.02.2022 року суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги в частині поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання за безпідставністю, оскільки заявником фактично вказується на те, що такий строк не пропущено.

Відповідні доводи знайшли своє підтвердження за наслідком судового розгляду з наведенням мотивування у судовому рішенні.

Верховний Суд у постанові № 820/2607/17 від 31.10.2019 року висловив позиції, згідно якої судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним видати дублікат виконавчого листа Богунського районного суду м. Житомира № 2-1365/12

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 55, 442, 433, п.п. 17.2, 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви в частині поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Видати дублікат виконавчого листа Богунського районного суду м.Житомира по справі № 2-1365/12 (пр. 2/604/17700/11) про солідарне стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованості в сумі 145959,41 гривень, яка складається із: заборгованості за основним боргом 15986, 61 доларів США, що еквівалентно 127502,01 гривень: заборгованості по нарахованих відсотках 1687, 30 доларів США, що еквівалентно 13457, 40 гривень та заборгованості по пені в розмірі 5000, 00 гривень.

На ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Д.М.Лєдньов