Справа № 331/2585/22
Провадження № 2/331/1656/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

08 листопада 2022 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участі секретаря судового засідання Карнаух О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження: місто Запоріжжя, вулиця Святого Миколая, будинок № 79а, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 32121458) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,

В С Т А Н О В И В:

Представник Концерну «Міські теплові мережі» Кривик А.В., яка діє на підставі довіреності № 251/20-22 від 03.12.2021 року, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» суму грошової заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії у розмірі 46547 грн. 25 коп. на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 у Філії АТ «Укрексімбанк» у місті Києві, МФО 322313, ; стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судові витрати у розмірі судового збору 2481 грн. на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що предметом діяльності Концерну «Міські теплові мережі» є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організації та її збут та інше. Позивач вказує, що 02 жовтня 2021 року на виконання вимог Закону, на офіційному сайті позивачем було розміщено індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцем комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків. На обґрунтування поданої позовної заяві, представник позивача вказує, що ОСОБА_1 на праві власності належать приміщення підвалу V, за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до вищенаведеного, станом на 01 листопада 2021 року Типовий Індивідуальний договір № 76209741 про надання послуг з постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_2 , між позивачем та відповідачем з 01 листопада 2021 року є укладеним. Фактом приєднання споживача до умов договору, є фактом отримання послуг. В позовній заяві вказано, що житловий будинок АДРЕСА_2 про проспекту Соборному оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії, відповідно обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень визначається за показаннями вузла комерційного обліку. Представник позивача вказує, що на виконання п. 5 Договору, позивач надавав послугу з постачання теплової енергії відповідачу в нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а також зазначає, що позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року на загальну суму 46547 грн. 25 коп., яку на сьогоднішній день відповідач не сплатив.

Ухвалою Жовтневого районного суд міста Запоріжжя від 19 серпня 2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.32).

У судове засідання представник позивача Концерну «Міські теплові мережі» Кривик А.В., яка діє на підставі довіреності № 251/20-22 від 03.12.2021 року, не з`явилася, надавши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі (а.с.38).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем проживання (перебування), що підтверджується поштовим конвертом, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.46). Також судова повістка направлялася за місцем знаходження нежитлового приміщення, що підтверджується поштовим конвертом, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.47), також належне сповіщення відповідачки здійснено судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду, відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.42, 44). Проте, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив на позов суду не направлено.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в тому числі у відсутність відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач»; «індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги»; «житлово-комунальні послуги-результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг».

Згідно п. 2) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами».

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг, відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Судом встановлено, що послуги з постачання теплової енергії надавались до нежитлового приміщення підвалу V, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 54429344 від 02.03.2016 року, вказане нежитлове приміщення V підвалу літ. А-4, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Договору дарування № 1274 від 22.05.2009 року, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.19-22).

Концерн «Міські теплові мережі» у період з листопада 2021 року по квітень 2022 року надав послуги до вказаного приміщення на загальну суму 46547,25 грн., що підтверджується розрахунком основного боргу за договором № 76209741 від 01.11.2021 року. Відповідач за вказаний період жодних плат за надані послуги не здійснював (а.с.5).

Факт надання послуги, також підтверджується рахунками за постачання теплової енергії № 76209741 з листопада 2021 по квітень 2022 року (а.с.6-11) та актами зняття показань приладів обліку теплової енергії за листопад 2021 року від 27 листопада 2021 року (а.с.13), та за березень 2022 року від 31 березня 2022 року (а.с.14).

Суд зазначає, що система опалення приміщення відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання будинку, в якому воно розташоване. Тобто, факт наявності теплопостачання в приміщенні відповідача в даному періоді є підтвердженим та доведеним. В зв`язку з тим, що об`єкт надання послуги споживача має спільне з будинком підключення до теплової мережі позивача, то факт отримання теплоносія підтверджується рішеннями про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2022 років (а.с.27,28), відповідно до яких Концерном «Міські теплові мережі» було розпочато і закінчено опалювальний сезон у місті Запоріжжі. Рішення про початок та закінчення опалювального сезону у місті Запоріжжі приймає виконавчий комітет Запорізької міської ради.

Також суд враховує, що відповідач відзив не надавала, а також заперечень щодо нарахувань, зазначених у розрахунку на адресу позивача не направляла.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 610-611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ч. 3 ст. 19-1 цього Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.

Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п. 34 Типового Індивідуального Договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01 листопада 2021 року, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує покладені на неї зобов`язання за договором, в частині своєчасної оплати вартості послуг, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити повністю.

Згідно статті141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 611 ЦК України, ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст.ст. 7, 9, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280, 282, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження: місто Запоріжжя, вулиця Святого Миколая, будинок № 79а, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 32121458) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження: місто Запоріжжя, вулиця Святого Миколая, будинок № 79а, на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 у Філії АТ «Укрексімбанк» у місті Києві, МФО 322313, ) заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії у розмірі 46547 (сорок шість тисяч п`ятсот сорок сім) гривень 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження: місто Запоріжжя, вулиця Святого Миколая, будинок № 79а, на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Яцун