Справа № 947/6045/22
Провадження № 2/947/1889/22
Київський районний суд м. Одеси в складі :
Головуючого - судді Куриленко О.М.
за участю секретаря Баранової Ю.О.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,
В обґрунтування свого позову посилається на те, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та отримувала грошову допомогу особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ОСОБА_2 , 1944 року народження, особою з інвалідністю 2 групи внаслідок психічного розладу.
Зазначають, що у черговий раз компенсація була призначена з 01.01.2020 р. по 30.06.2020 р. У зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби проведено автоматичне продовження виплати без особистих звернень одержувачів, виплати яких закінчились в період карантину, у раніше призначених розмірах, у тому числі і ОСОБА_1 з 01.07.2020 року у розмірі 1568,03 грн. щомісячно. У наступний раз ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення вказаної допомоги 22.07.2020 року.
Разом з вказаною заявою Відповідачем до Управління також було надано копію свого паспорту, висновок з рішення ЛКК № 240, довідку про доходи, декларацію про доходи, копію паспорту та ІПН ОСОБА_2 17.08.2020 року було прийнято рішення про призначення допомоги.
Позивач вказує, що при розрахунку допомоги з 01.07.2020 року враховувалися доходи ОСОБА_1 та сукупний середньомісячний дохід сім`ї перевищував три прожиткових мінімуми, у зв`язку з чим права на допомогу з 07.07.2020 року ОСОБА_1 не набула. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач стверджує, що за період з липня по вересень 2020 року в результаті автоматичного розрахунку ОСОБА_1 надміру було виплачено 4 704,09 гривень, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 18.03.2022 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Представник позивача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась про час дату та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, клопотань та заяв про відкладання розгляду справи суду не надала.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положення про Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 31.07.2019 року № 4876-VІІ, Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради - є виконавчим органом Одеської міської ради і створюється відповідно до ЗУ «Про місцеве самоврядування».
Основними завданнями Департаменту є призначення та виплата соціальних допомог, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством України.
Відповідно до Положення про управління соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, затвердженого наказом директора Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 31.07.2018 року № 219, Управління є територіальним структурним підрозділом департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради без права юридичної особи. Управління підпорядковується директору департаменту. Координує діяльність Управління директор Департаменту.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та отримувала грошову допомогу особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ОСОБА_2 , 1944 року народження, особою з інвалідністю 2 групи внаслідок психічного розладу.
Виплати зазначеної вище допомоги проводяться відповідно до Порядку про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 р. № 1192.
Відповідно до зазначеного Порядку розмір допомоги на догляд розраховується як різниця між трьома прожитковими мінімумами на кожного члена сім`ї та середньомісячним сукупним доходом сім`ї за попередні шість місяців, але не може бути більше, ніж прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання державних соціальних допомог» від 08.04.2020 р. № 264 орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги на підставі поданої особою заяви та необхідних документів.
Якщо за результатами проведеного перерахунку у разі, коли за результатами проведеного перерахунку розмір допомоги буде меншим, ніж виплачена під час карантину допомога, орган соціального захисту населення стягує надміру виплачені суми допомоги.
22.07.2020 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення усіх видів допомоги, компенсацій та пільг. Разом з заявою Відповідачем до Управління також було надано: копію свого паспорту, висновок з рішення ЛКК № 240, довідку про доходи, декларацію про доходи, копію паспорту та ІПН ОСОБА_2
17.08.2020 року Управлінням соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради було прийнято рішення про призначення допомоги ОСОБА_1 .
Таким чином, сукупний середньомісячний дохід сім`ї, який становив 5601,45 грн., перевищував три прожиткових мінімуми - 5136,00 грн. Права на допомогу з 01.07.2020 року ОСОБА_1 не набула.
Отже, за період з липня по вересень 2020 року в результаті автоматичного розрахунку ОСОБА_1 надміру виплачено 4704,09 грн.
Відповідно до п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.
Згідно ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з ч. 1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Відповідно до ст. 1215 ЦК України Не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З урахуванням вищевказаних норм законодавства суд дійшов до висновку, що позов Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради обґрунтований, заявлений відповідно до чинного законодавства, а від так підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім того на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 2 481,00 грн.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 1212 ЦК України, ст.ст. 76-81, 263-265,268,280-283 ЦПК України, суд
Позовну заяву Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Куриленко О. М.