Провадження № 2/127/2216/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Тронт М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2016 року № 127/1876/16-ц, яким з відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було стягнуто аліменти щомісячно в розмірі 1/3 долі його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 03.02.2016 року до повноліття дітей, за період з 03.02.2016 року до 01.08.2022 року в розмірі 212 008,08 грн., а також стягнути з відповідача на її користь понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.08.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Однак, ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення; розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток (тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %); за цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем; розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем; у разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання; у разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %; строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості; у разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/2, при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України, якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня; як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць; колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується; у разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2016 року № 127/1876/16-ц з відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти щомісячно в розмірі 1/3 долі його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 03.02.2016 року до повноліття дітей (а.с. 15).

На підставі вказаного рішення суду 12.05.2016 року було відкрито виконавче провадження № 51068007. Стягувачем у виконавчому провадженні є позивач ОСОБА_1 , а боржником відповідач ОСОБА_2 (а.с. 16).

Як вбачається з Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 51068007 станом на 01.07.2022 року заборгованість по аліментам складала 185 015,36 грн. (а.с. 21).

Разом з тим, з наданого стороною позивача Розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, розмір заборгованості, на яку нараховується пеня, станом на 01.08.2022 року становив 217 117,09 грн. (а.с. 27-31).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості; у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»; розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Абзацом першим частини чотирнадцятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Постановою про накладення штрафу від 17.09.2018 року у ВП № 51068007 на боржника ОСОБА_2 було накладено штраф на користь стягувача у розмірі 5109,01 грн. (20% суми заборгованості зі сплати аліментів) (а.с. 26).

На підставі викладеного, керуючись ст. 196 СК України, враховуючи накладення на боржника ОСОБА_2 штрафу на користь стягувача ОСОБА_1 у розмірі 5109,01 грн., суд доходить до висновку, що розмір неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, яка підлягає стягненню, становить 212 008,08 грн.

Таким чином, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 212 008,08 грн. пені за несвоєчасну сплату аліментів, тобто позов підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992,40 грн. судового збору та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 196 СК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 212 008,08 грн. пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992,40 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 )

Суддя В.В. Дернова