Справа № 212/2422/22
У Х В А Л А

20 травня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, зняття арешту з коштів боржника, виключення відомостей про боржника, -

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2022 року до суду надійшла вказана скарга.

Натомість, дослідивши матеріали скарги ОСОБА_1 , суд вважає, що вона не може бути прийнята до розгляду Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, оскільки підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Так критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року по справі N 201/9139/18.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим за п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, тобто спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб з суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядку судового провадження.

На підставі ч. 1, 3 ст. 287 КАС, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вказано, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Натомість, якщо закон установлює інший, ніж за правилами адміністративного судочинства, порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо розгляду таких скарг.

Так порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених під час виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі, до 15 грудня 2017 року був визначений у розділі VII ЦПК, а з 15 грудня 2017 року порядок реалізації судового контролю за виконанням судових рішень, ухвалених у цивільних справах, визначений у ст. 447-453 Розділу VII ЦПК.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК). Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 384 ЦПК) до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК).

Отже, за правилами цивільного судочинства розглядаються скарги виключно на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання судових рішень, ухвалених у цивільних справах.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05.12.2018 р. у справі № 279/2369/17.

Натомість у своїй скарзі ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність державного виконавця в рамках виконавчого провадження № 64142912 щодо примусового виконання постанови від 4 вересня 2020 року Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради щодо накладення на скаржника адміністративного стягнення.

Таким чином даний спір за скаргою ОСОБА_1 не може бути розглянутий за ч. 2 ст. 384 ЦПК.

Отже, ОСОБА_1 слід звернутись до адміністративного суду із позовом в порядку КАС.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, зняття арешту з коштів боржника, виключення відомостей про боржника слід відмовити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 ЦПК до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Керуючись ст. 186 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, зняття арешту з коштів боржника, виключення відомостей про боржника - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що вказаний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвалу складено та підписано 20 травня 2021 року.

Суддя Д. О. Козлов