Справа № 703/940/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Кочеткової І.В.

за участі:

представника скаржниці Весеньова Є.В.

представника державної

виконавчої служби Решетняка Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла в режимі відеконференції скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, що полягає у відмові скасувати арешт на майно,-

встановив:

28 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернулась із вище зазначеною скаргою в якій просить визнати неправомірними дії відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області щодо незняття арешту, з усього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 після завершення виконавчого провадження № 46414281. Зобов`язати Смілянський міський відділ державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції зняти арешт, накладений 23 травня 2015 року.

Скарга обґрунтована поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», відсутністю боргових зобов`язань перед стягувачем та відмовою державного виконавця у позасудовому порядку у знятті арешту з майна боржника.

В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник скаржниці ОСОБА_1 , адвокат Весеньов Є.В., вимоги скарги підтримав. Пояснив, що на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження Смілянського МВДВС № 46414281 виданої 09 лютого 2015 року було вчинено запис про обтяження 9170130 про арешт всього нерухомого майна, належного ОСОБА_1 . Однак на даний час відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 відсутні, а виконавче провадження згідно якого було накладено арешт на майно ОСОБА_1 знищено. Оскільки виконавче провадження відносно ОСОБА_1 22 вересня 2015 року було завершено, а арешт з майна знято державним виконавцем не було, вважає такі дії протиправними.

Скаржниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась.

Представник відділу ДВС у м. Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судовому засіданні вказав, що вимоги скарги виконавча служба не визнає. Заперечення обґрунтовані тим, що дійсно на виконанні перебували виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 № 29017775, № 36764726, № 44254423, № 46414281, № 48863905, № 53661719. Виконавче провадження, відповідно до якого було накладено арешт на майно ОСОБА_1 було завершено 22 вересня 2015 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Однак виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій по вказаним виконавчим провадженням боржником ОСОБА_1 на даний час не сплачено, а тому арешт з майна боржника не знято на підставі ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно державний виконавець діяв в межах законодавства, а тому його дії не є неправомірними. Просив відмовити у задоволенні вимог скарги у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали скарги, врахувавши позицію сторін, встановив наступне.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби у м. Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження №46414281 по виконанню виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 2-174 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу в сумі 787770 грн. 20 коп. Провадження 22 вересня 2015 року завершено 22 вересня 2015 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 накладено обтяження: 9170130 (спеціальний розділ) від 25 березня 2015 року. З цієї ж інформації вбачається, що підставою для державної реєстрації обтяження стала постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер 46414281, видана 09 лютого 2015 року Смілянським міським відділом державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції.

22 вересня 2015 року виконавче провадження № 46414281 по виконанню вище зазначеного виконавчого документу було завершено на підставі п.1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV (за письмовою заявою стягувача).

Повторно на виконання вище зназначений виконавчий документ не надходив.

Вище вказане підтверджується відомостями, що надані зі відділу державної виконавчої служби у м. Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за № 3114 від 12 квітня 2022 року.

Згідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З наведеної норми вбачається, що зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках - виключно на підставі рішення суду.

Зазначений правовий висновок Верховного суду визначено у постанові ВП ВС від 12 лютого 2020 року № 813/1341/15. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного суду від 24 травня 2021 року по справі №712/12136/18.

Таким чином у випадку наявності арешту на майно боржника, яке не було знято під час закінчення виконавчого провадження у виконавчої служби відсутнє право на скасування відповідної постанови, а у випадку якщо не встановлено порушення порядку накладення арешту у керівника відповідного відділу виконавчої служби також відсутнє відповідне право. Єдиною можливістю, визначеної законодавцем, щодо зняття арешту є відповідне рішення суду, на підставі якого арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня. Одночасно із цим Законом визначено єдина підстава звернення до суду для отримання відповідного рішення суду боржником (колишнім боржником по закритому виконавчому провадженню), як стороною виконавчого провадження шляхом звернення із скаргою на дії виконавчої служби, так як порядок звернення власника майна із відповідним позовом, визначений лише у випадку якщо цей власник не є (та не був) стороною виконавчого провадження.

З таких підстав суд вважає що відсутні праві підстави для визнання неправомірними дій відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо незняття арешту, накладеного на все майно скаржниці 25 березня 2015 року при винесені постанови про відкриття виконавчого провадження № 46414281.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 07 квітня 2014 року виходячи зі змісту ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи наведене, скаргу в частині зобов`язання відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт, слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 447-453 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, що полягає у відмові скасувати арешт на майно, задовольнити частково.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби у місті Сміла Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт, накладений на нерухоме майно ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 46414281 та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження № 9170130 (спеціальний розділ).

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Головуючий: В.О. Прилуцький