Справа № 450/1330/21 Провадження № 2-др/450/28/22
"14" жовтня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Добош Н.Б.
при секретарі Гев`як Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити клопотання представника відповідача приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баїрової Н.М. Дяків В.Б. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, Державного підприємства «СЕТАМ», Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання електронних торгів недійсними, скасування акта реалізації предмета іпотеки,-
05.10.2022 року на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла заява представника відповідача приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баїрової Н.М. Дяків В.Б. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, Державного підприємства «СЕТАМ», Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання електронних торгів недійсними, скасування акта реалізації предмета іпотеки у розмірі 20 000, 00 грн.
07.10.2022 року представник позивача подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 1 000, 00 грн. Клопотання мотивує тим, що заявлена сума витрат на правничу допомогу є неспівмірною та завищеною. З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору про надання правничої допомоги від 24.06.2021 року укладеного між приватним виконавцем Баіровою Н.М. та адвокатом Дяків В.Б. визначено гонорар адвоката у розмірі 10 000, 00 грн. В подальшому після закінчення розгляду справи сторони уклали додаткову угоду, якою збільшили розмір витрат на правову допомогу, що є не допустимим. Окрім того розмір правової допомоги виконавцем сплачено не у повному обсязі.
Сторони в судове засідання не викликалися у відповідності до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Проаналізувавши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи, та докази в їх сукупності, суд вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення, слід задоволити частково, виходячи з наступних підстав :
рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.09.2022 року у цивільній справі № 450/1330/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, Державного підприємства «СЕТАМ», Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання електронних торгів недійсними, скасування акта реалізації предмета іпотеки, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , відмовлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат , за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частин першої-третьої, восьмої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача ; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Представник відповідача у відзиві на позові заяву від 29.06.2021 року, зазначив, що попередній (орієнтований) розмір судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи з витрат на професійну правничу допомогу складає 10 000, 00 грн. При розгляді цивільної справи, заявив, що ним будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі, докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу.
Представником відповідача на підтвердження понесених стороною відповідача витрат на правничу допомогу надано : договір № 24/06/21 від 24.06.2021 року про надання правової (правничої) допомоги; додаткову угоду до договору № 24/06/21 від 24.06.2021 року про надання правової (правничої) допомоги від 30.09.2022 року; акт приймання-передачі правничої допомоги від 30.09.2022 року згідно договору № 24/06/21 від 24.06.2022 року; платіжне № 521 від 30.06.2021 року; платіжне доручення № 793 від 20.08.2021 року; платіжне доручення № 1030 від 30.09.2022 року.
Договір про № 24/06/21 від 24.06.2021 року про надання правової (правничої) допомоги укладений між адвокатом Дяків Володимиром Богдановичем та приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною. Відповідно до п. 6 Договору, за результатами правничої допомоги сторонами підписується акт-приймання передачі правничої допомоги. Вартість правничої допомоги згідно договору за представництво інтересів замовника у суді першої інстанції становить по справі № 450/1330/21 становить 10 000, 00 грн.
Відповідно до платіжного доручення № 521 від 30.06.2021 року, ОСОБА_2 на виконання умов договору № 24/06/21 від 24.06.2021 року, сплатила 5 000, 00 грн.
Відповідно до платіжного доручення № 793 від 20.08.2021 року, ОСОБА_2 на виконання умов договору № 24/06/21 від 24.06.2021 року, сплатила 6 000, 00 грн.
30.09.2022 року між адвокатом Дяків В.Б. та приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Н.М. укладено додаткову угоду до договору № 24/06/21 від 24.06.2021 року про надання правової (правничої) допомоги. У вказаній угоді до п. 6 Договору № 24/06/21 від 24.06.2021 року про надання правової (правничої) допомоги, внесено зміни та визначено, що вартість правничої допомоги згідно Договору за представництво інтересів замовника у суді першої інстанції по справі № 450/1330/21 становить 20 000, 00 грн.
Відповідно до акту приймання-передачі правничої допомоги від 30.09.2022 року згідно договору № 24/06/21 від 24.06.21 від 24.06.2021 року, виконавцем протягом червня 2021 року по 30.09.2022 року належним чином було надано замовнику правничу допомогу згідно договору № 24/06/21 від 24.06.2021 року. До складу правничої допомоги включається повний супровід справи замовника в Пустомитівському районному суді Львівської області. Вартість правничої допомоги становить 20 000, 00 грн. Правнича допомога (послуги) визначені п. 1 акту надані виконавцем своєчасно, належно та в повному обсязі. Жодних майнових та/або інших претензій з приводу надання виконавцем послуг та/або їх якості у замовника не має. Даний акт є підставою для оплати вартості наданих послуг, визначених п. 2 акту у порядку передбаченому договором.
Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
В постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 201/3040/20 зазначено, що частина друга статті 134 ЦПК України вказує лише на право, а не на обов`язок суду відмовити у відшкодуванні судових витрат у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 вересня 2020 року у справі № 910/4201/19 вказано, що: 1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність ; 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту , і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність ; 6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18. При цьому, договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи.
Таким чином з врахування, що в задоволенні заявлених позовних вимог позивачу відмовлено, інтереси відповідача приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірову Н.М. представляв адвокат Дяків В.Б. ним надані належні докази на підтвердження понесених витрат (договір про надання правової допомоги, в якому сторонами визначена фіксована сума гонорару адвоката, акт приймання передачі виконаних робіт).
Однак, щодо долученої додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги укладеної між приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Н.М. та адвокатом Дяків В.Б. 30.09.2022 року, згідно якої було збільшено гонорар адвокат з 10 000 грн. до 20 000, 00 грн., суд зазначає, що така угода укладено після постановлення судом рішення у справі 29.09.2022 року, тому така угода судом до уваги не береться та не розцінюється судом, як належний та допустимий доказ.
Щодо відсутності детального опису здійснених адвокатом витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, на виконання положень частини четвертої статті 137 ЦПК України, то за змістом цієї правової норми вона запроваджена для визначення розміру витрат , тоді як в межах цієї справи сума гонорару адвоката встановлена сторонами договору у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником позивача часу, а отже, розмір витрат є визначеним. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.
В постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 750/2055/20 вказано, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Разом з тим в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою .
Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.
Таким чином, аргументи заявника про те, що позивачем не доведено належним чином факту оплати витрат адвоката, пов`язаних з наданням правничої допомоги (фактичної сплати), є неспроможними, оскільки витрати на правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заяву представника відповідача приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баїрової Н.М. Дяків В.Б., слід задоволити частково та стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баїрової Н.М. витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-
заяву представника відповідача приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баїрової Н.М. Дяків В.Б. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, Державного підприємства «СЕТАМ», Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання електронних торгів недійсними, скасування акта реалізації предмета іпотеки, - задоволити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, Державного підприємства «СЕТАМ», Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання електронних торгів недійсними, скасування акта реалізації предмета іпотеки.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 (десять тисяч гривень 00 коп.).
В іншій частині заяви,- відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 14.10.2022 року.

СуддяН. Б. Добош