Справа № 307/4703/21
Провадження № 2/307/1192/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гримут В.І.

за участі секретаря Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог служба у справах дітей в особі Івановецької сільської ради та орган опіки та піклування в особі Солотвинської селищної ради про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою ОСОБА_2 у них народилися спільні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З початку літа 2021 року ОСОБА_2 виїхала в Португалію і залишила дітей на нього.

За цей час він відповідально ставився до своїх батьківських обов`язків, повністю опікувався інтересами і потребами дітей, піклувався про них, займався вихованням, стежить за розвитком та здоров`ям дітей.

Донька ОСОБА_5 також проживає разом з ним.

Позивач у судовому засідання не з`явився надіслав заяву про розгляд справи в його відсутності.

Відповідачка та представник служби у справах дітей в особі Івановецької сільської ради у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник Солотвинської селищної ради у судове засідання не з`явився. Надав суду листа про розгляд даного питання без участі органу опіки та піклування Солотвинської селищної ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Позивач та відповідачка є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із акту про фактичне проживання від 9.12.2021 вбачається, що разом з ОСОБА_1 проживають падчерка ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 та донька ОСОБА_4 .

Відповідно до інформації про виховання в Стародавидківському ЗДО від 19.11.2021 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідують ЗДО з липня 2021 року. Зовнішній вигляд дітей охайний. Батько до виховання дітей ставиться відповідально, до зауважень вихователів прислуховується, співпрацює з вихователями.

Актом від 16.02.2022 та фототаблицями до нього стверджено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з батьком ОСОБА_1 . Умови проживання задовільні.

Характеристикою Івановецької сільської ради від 14.12.2021 стверджено, що ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, скарг до органу самоврядування на нього від сусідів, односельчан не поступило. Для утримання сім`ї підробляє робітником в будівельній сфері. Матеріальне становище та побутові умови проживання родини ОСОБА_1 задовільні. Відомості щодо притягнення ОСОБА_1 до кримінальної чи адміністративної відповідальності відсутні.

З акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї ОСОБА_2 вбачається, що вона за вказаною адресою не проживає, зі слів молодшої сестри ОСОБА_7 , ОСОБА_2 знаходиться в Іспанії.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, визначає, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 157 СК України той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідачка будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи жодного разу в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов або заперечень не подала, що свідчить про її байдуже відношення до питання з ким проживають чи будуть проживати діти.

У відповідності до ст. 141 ч. 2 п. 1 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 908 гривень.

За таких обставин, керуючись стст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, стст. 141, 153, 155, 157, 160 СК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 24.05.2022 року.

Головуючий В.І. Гримут