КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/115/22 Головуючий у 1 інстанції: Арапіна Н.Є.
Провадження № 22-ц/824/9226/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Гуля В.В., Коцюрби О.П.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Проц Андрія Володимировича, який діє від імені та в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені за прострочення виплати страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до МТСБУ про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені за прострочення виплати страхового відшкодування. Зазначив, що 19 березня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Hyundai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під його керуванням, та автомобіля марки «КІА», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0665064 від 23 червня 2014 року у ПрАТ «СК «Україна». 06 квітня 2015 року постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 19 березня 2015 року він звернувся до ПрАТ «СК «Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування. У визначений Законом строк ПрАТ «СК Україна» не здійснила виплату страхового відшкодування, тому з 13 лютого 2016 року у ПрАТ «СК «Україна» окрім обов`язку виплатити страхове відшкодування також була зобов`язана сплатити пеню на підставі п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», інфляційні збитки та три проценти річних, що передбачено ст. 625 ЦК України. 02 березня 2018 року Господарським судом м. Києва була порушена справа про банкрутство ПрАТ «СК Україна» (справі №910/842/18). 17 липня 2019 року Господарським судом м. Києва у справі №910/842/18 прийняте рішення про ліквідацію ПрАТ «СК Україна». 27 листопада 2019 року МТСБУ повідомило йому про прийняття рішення про виплату у відшкодування шкоди у розмірі 19 033,59 грн. 16 грудня 2021 року він звернувся до МТСБУ з заявою про здійснення оплати інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені за час прострочення виплати страхового відшкодування. 17 грудня 2021 року відповідач повідомив, що Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено покладання на МТСБУ обов`язку виконувати інші зобов`язання неплатоспроможного страховика та відмовився виплачувати інфляційні втрати, три проценти річних та пені за час прострочення виплати страхового відшкодування. Вважаючи таку відмову незаконною, ОСОБА_1 просив стягнути з МТСБУ інфляційні втрати за період з липня 2015 року по лютий 2018 року у розмірі 6323,86 грн., три проценти річних за період з 17 червня 2015 року по 01 березня 2018 року у розмірі 1546,00 грн., пеню за період з 17 червня 2015 року по 01 березня 2018 року за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 18 052,71 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати за період з липня 2015 року по лютий 2018 року у розмірі 5 561 грн. 62 коп., три проценти річних за період з 17 червня 2015 року по 01 березня 2018 року у розмірі 1 545 грн. 63 коп., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 17 червня 2015 року по 01 березня 2018 року у розмірі 18 052 грн. 71 коп. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 289 грн. 99 коп. та втрати зі сплати судового збору у розмірі 880 грн. 76 коп.

В апеляційній скарзі представник МТСБУ просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідно до положень пп. г) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ не є універсальним правонаступником ПрАТ «СК Україна» та набуває обов`язку лише у частині відшкодування шкоди за договором. Закон не передбачає покладення на МТСБУ обов`язку виконувати інші зобов`язання неплатоспроможного колишнього учасника Моторного (транспортного) страхового бюро України, у тому числі, що виникли у зв`язку із невиконанням таким учасником свого обов`язку із своєчасного здійснення страхового відшкодування, закон передбачає обов`язок відшкодувати шкоду. МТСБУ виконало свої зобов`язання перед ОСОБА_1 та виплатило йому страхове відшкодування на умовах Закону, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення із нього трьох відсотків річних, інфляційної складової та пені.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Hyundai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 11-12).

19 березня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Hyundai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки «КІА», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0665064 від 23 червня 2014 року у ПрАТ «Страхова компанія «Україна» (а.с. 10, 13).

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 06 квітня 2015 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 10).

Згідно звіту оцінки вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 26 березня 2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyundai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 16 508,46 грн. (а.с. 18-33).

19 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 34).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 у справі №910/842/18 затверджений звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, постановлено ліквідувати ПрАТ «Страхова компанія «Україна» у зв`язку з неможливістю останнього виконати свої зобов`язання перед кредиторами, а також встановлено, що вимоги кредиторів, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів, не задоволені, у зв`язку з тим, що ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог (а.с.44-51).

27 листопада 2019 року МТСБУ повідомило позивача про прийняття рішення про виплату у відшкодування шкоди у розмірі 19 033,59 грн. (а.с.53).

16 грудня 2021 року позивачем звернувся до МТСБУ з заявою про здійснення оплати інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені за час прострочення виплати страхового відшкодування (а.с. 54, 55-57).

17 грудня 2021 року МТСБУ повідомило позивачу, що Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено покладання на МТСБУобов`язку виконувати інші зобов`язання неплатоспроможного страховика та відмовився виплачувати інфляційні втрати, трьох процентів річних та пені за час прострочення виплати страхового відшкодування (а.с. 62-63).

У позовні заяві ОСОБА_1 просив стягнути з МТСБУ інфляційні втрати за період з липня 2015 року по лютий 2018 року у розмірі 6 323,86 грн., три проценти річних за період з 17 червня 2015 року по 01 березня 2018 року у розмірі 1 546,00 грн., пеню за період з 17 червня 2015 року по 01 березня 2018 року за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 18 052,71 грн.

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнув з МТСБУ на користь позивача інфляційні втрати за період з липня 2015 року по лютий 2018 року у розмірі 5 561 грн. 62 коп., три проценти річних за період з 17 червня 2015 року по 01 березня 2018 року у розмірі 1 545 грн. 63 коп., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 17 червня 2015 року по 01 березня 2018 року у розмірі 18 052 грн. 71 коп.

Суд першої інстанції виходив з того, що до МТСБУ перейшли обов`язків за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності тих страховиків, які ліквідовані, що передбачено положеннями пункту 20.3 статті 20 та статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому МТСБУ не звільняється від обов`язку сплачувати за страховика, що допустив прострочення виплати суми страхового відшкодування, передбачені законом суми 3 % річних, інфляційних втрат, нарахованих за прострочення ліквідованим страховиком виплати суми страхового відшкодування, а також пені відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Колегія суддів не може погодитися із таким висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до пункту 9.1 статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"(далі - Закон)страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

При цьому, згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової Відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 20.3 статті 20 Закону у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:

а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі;

б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу;?

в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи;

г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону;

ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності;

д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством.

Вказана норма Закону передбачає чіткий перелік випадків, за яких Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує шкоду за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

Відповідно до змісту ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, МТСБУ зобов`язане за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодувати шкоду на умовах, визначених цим Законом, тобто, здійснити регламентну виплату на відшкодування шкоди відповідно до умов укладеного договору із страхувальником та положень Закону.

При цьому Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не визначає, що МТСБУ є універсальним правонаступником абсолютно всіх прав та обов`язків страховика учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, та зобов`язане виплатити потерпілому відшкодування, а також три проценти річних, інфляційні втрати та пеню у зв`язку з несвоєчасною виплатою страхового відшкодування страховиком що визнаний банкрутом та/або ліквідований.

Згідно з положеннями Закону до МТСБУ переходить лише зобов`язання ліквідованого страховика щодо відшкодування шкоди на умовах, визначених Законом.

При цьому, оскільки розмір відшкодування визначається відповідно до акту оцінки, який має бути актуальним та відображати реальний розмір збитків на момент відшкодування, виплата МТСБУ відшкодування вважається повним відшкодуванням з урахуванням обмежень щодо відповідальності МТСБУ, визначених законом. Покладення на МТСБУ штрафних санкцій, які мав би сплатити страховик, якби він не був би ліквідований, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, МТСБУ виплатило позивачеві регламентну виплату у відшкодування шкоди відповідно до оцінки завданого збитку у розмірі 19 033,59 грн., а відтак, виконало свої зобов`язання згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з МТСБУ трьох процентів річних, інфляційних втрат та пені за прострочення сплати ліквідованим страховиком страхового відшкодування.

Позивач ОСОБА_1 посилався на висновки Верховного Суду, які викладені в постанові від 07 вересня 2021 року в справі № 910/14293/19. Проте обставини, викладені у вказаній постанові, не є релевантними із обставинами в даній справі, оскільки предметом розгляду у ній справі був господарський спір за позовом товариства до МТСБУ про стягнення акцептованих господарським судом вимог. В даній справі ОСОБА_1 не заявляв вимог до страховика, який був ліквідований, в рамках справи про банкрутство.

Враховуючи викладене, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року підлягає скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові ОСОБА_1 до МТСБУ про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені за прострочення виплати страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь МТСБУ підлягає стягненню 1362,00 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Проц Андрія Володимировича , який діє від імені та в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України, задовольнити.

Скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені за прострочення виплати страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 1362,00 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Гуль В.В.

Коцюрба О.П.