КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/5319/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 372/2700/21

07 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Кирилюк Г.М.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс»- адвоката Сергєєвої Валентини Олексіївни на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Потабенко Л.В., та апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 на додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Потабенко Л.В., у цивільній справі за позовом Товаристваз обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» (далі - ТОВ «Трейдом-Сервіс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання загальних послуг за договором.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 01 липня 2007 року між ТОВ «Трейдом-Сервіс» та ОСОБА_1 було укладено договір № ТС-026/М про надання послуг відповідно до умов якого, ТОВ «Трейдом-Сервіс» зобов`язалося надавати послуги з електропостачання, водопостачання, водовідведення та інші послуги щодо належного утримання будинку відповідача, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у товаристві індивідуальних забудовників «Сосновий бір» (далі -ТІЗ «Сосновий бір») Обухівського району Київської області, а споживач послуг ОСОБА_1 зобов`язувався своєчасно вносити плату за надані послуги у розмірі та згідно порядку, встановленого цим договором. У додатку № 1 до договору сторони, зокрема, встановили вартість загальних послуг у розмірі еквівалентному 150,00 доларів США, згідно курсу НБУ, встановленому на день здійснення оплати.

Зазначало, що ТОВ «Трейдом-Сервіс»постійно надаються загальні послуги споживачеві ОСОБА_1 . У свою чергу, відповідачем ОСОБА_1 , у порушення умов договору, своєчасно не оплачується вартість наданих йому ТОВ «Трейдом-Сервіс» загальних послуг за договором, починаючи з жовтня 2020 року.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, утворилась заборгованість по сплаті загальних послуг за договором за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року у розмірі 21 195,62 грн. Жодних обрунтованих скарг та заяв щодо ненадання або неналежного надання вищезазначених послуг відповідно до умов договору № ТС-026/М від 01 липня 2007 року від ОСОБА_1 , як споживача послуг, на адресу ТОВ «Трейдом-Сервіс» не надходило.

Підприємством ТОВ «Трейдом-Сервіс»направлені ОСОБА_1 рахунки-фактури №СФ0000954, №СФ0001046, №СФ0001136, №СФ0000100, №СФ000181 на оплату за надані загальні послуги за договором за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року та вимогу № 19 від 09 березня 2021 року щодо сплати заборгованості за договором у розмірі 21 195,62 грн, однак відповідач відмовився сплачувати заборгованість, повідомивши про це ТОВ «Трейдом-Сервіс» листом від 29 березня 2021 року.

Відповідно до пункту 4.1. договору за несвоєчасне внесення платежів за послуги, споживач повинен сплатити на поточний рахунок виконавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, чинної у період, за який нараховується пеня, від суми, оплата якої прострочена, за кожен день прострочення.

Ураховуючи викладене, позивач ТОВ «Трейдом-Сервіс» просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості за надання загальних послуг за договором№ ТС-026/М від 01 липня 2007 року за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року у розмірі 21 195,62 грн; пеню за несвоєчасну сплату наданих загальних послуг за договором № ТС-026/М від 01 липня 2007 року, розраховану за період з жовтня 2020 року по червень 2021 року у розмірі 16 55,77 грн, а також понесені товариством судові витрати.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від22 листопада 2021 року у позові товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Додатковим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 01 лютого 2022 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Сторони у справі реалізували право на апеляційне оскарження судових рішень, ухвалених судом першої інстанції у справі.

Позивачем подана апеляційна скарга на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року, відповідачем - на додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 лютого 2022 року.

В апеляційній скарзі представник позивача ТОВ «Трейдом-Сервіс»- адвокат Сергєєва Валентина Олексіївна за результатом апеляційного перегляду справи просить рішення Обухівського районного суду Київської області від22 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову ТОВ«Трейдом-Сервіс». Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Трейдом-Сервіс» судові витрати, що складаються з судового збору, понесеного ТОВ «Трейдом-Сервіс», а також витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 20 000,00 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ТОВ «Трейдом-Сервіс» не грунтуєься на доказах, що безспоредньо досліджені судом, та їх оцінки щодо належності, допустимості, достовірності, як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв?язку у їх сукупності.

Апеляційна скарга мотивована тим, що посилання суду першої інстанції на рішення у справах №752/16584/16-ц, №752/17949/19, №372/3671/19, №372/2866/20 з приводу спорів між тими самими сторонами,що і у справі, яка переглядається, як на належний доказ, не відповідає вимогам цивільного процесуального права, оскільки вказані вище справи мають різний предмет спору, не тотожний з предметом спору у справі, яка переглядається. Вимоги стосуються різних періодів, а тому встановлені вказаними рішеннями факти не можуть бути покладені в основу оскаржуваного судового рішення, як обставини, що не підлягають доведенню.

Крім того, на думку позивача, суд першої інстанції необгрунтовано враховував поведінку ТОВ «Трейдом-Сервіс» як у даній справі, так і його позицію і поведінку у спорах з ОСОБА_1 в інших судових справах, оскільки обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, щодо розірвання між ТОВ «Трейдом-Сервіс» та ОСОБА_1 договору № ТС-026/М від 01 липня 2007 року і припинення надання послуг споживачу стосувались різних періодів та інших послуг, а тому звернення ТОВ «Трейдом-Сервіс» з позовом про стягнення житлово-комунальних послуг за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року не є одночасним і не може свідчити про суперечливість та недобросовісність поведінки ТОВ «Трейдом-Сервіс`у даній справі.

До апеляційної скарги представником позивача долучено в копіях: договір № 33-юо від 01 лютого 2016 року про надання послуг з водовідведення побутових стоків, укладений між ТОВ «Агробудівник» (виконавець) та ТОВ «Трейдом-Сервіс» (споживач), договір № 220083003 від 19 липня 2019 року про надання послуг з розподілу електичної енергії, укладений між ПрАТ «Київобленерго» (оператор системи) та ТОВ «Трейдом-Сервіс» (споживач), договір № 20666/20 про надання послуг контролю за несенням служби персоналу охорони, укладений між Управлінням поліції охорони в Київській області та ТОВ «Трейдом-Сервіс» (замовник послуг), договір № 13 від 08 січня 2019 року на виконання робіт, укладений між Обухівським районим відділом лабораторних досліджень Державної установи «Київський обласний Лабораторний Центр МОЗ України (виконавець) та ТОВ «Трейдом-Сервіс» (замовник), договір № 01/20-20-ЕК від 03 лютого 2020 року на екологічні послуги, укладений між ТОВ «Екологічні інвестиції» (виконавець) та ТОВ «Трейдом-Сервіс» (замовник), графічні матеріали (викопіювання) із кадастрової карти України про право власності на земельну ділянку, що належить відповідачу у справі ОСОБА_1 , витяг з державного реєстру речових прав, акт звірки взаєморозрахунків між ТОВ «Трейдом-Сервіс» та ОСОБА_2 станом на 31 жовтня 2021 року, лист від 08 червня 2019 року, адресований ОСОБА_1 на ім?я генерального директора ТОВ «Трейдом-Сервіс».

Від імені Гризодуба Ярослава Дмитровича , як представника відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Трейдом-Сервіс», в якій він просить залишити апеляційну скаргу представникапозивача ТОВ «Трейдом-Сервіс»- адвоката Сергєєвої Валентини Олексіївни без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на те, що рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 листопада 2021 року є законним та обґрунтованим. Посилається на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини, що мають значення для справи, висновки суду ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах та відповідають обставинам справи. Судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права. А наведені представником позивача доводи в апеляційній скарзі вважає такими, що не впливають на обґрунтованість прийнятого у справі судового рішення.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_1 заперечує факт відновлення надання йому послуг ТОВ «Трейдом-Сервіс», ним неодноразово складалися та направлялись на адресу ТОВ «Трейдом-Сервіс» заяви про ненадання послуг та акти-претензії щодо відсутності послуг, зокрема, з жовтня 2020 року по лютий 2021 року. Позивачем, як виконавцем послуг, відповіді на зверенення відповідача в установлений Законом України «Про житлово-комунальні послуги» строк не надано, а тому ці претензії вважаються визнаними позивачем в силу імперативної норми частини 7 статті 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги.

Вважає, що суд першої інстанції абсолютно правомірно та обгрунтовано вказав в оскаржуваному рішенні, що стороною позивача не надано належних, достатніх і допустимих доказів поновлення та надання послуг відповідачеві з 01 жовтня 2020 року по лютий 2021 року. І вказаний висновок суду першої інстанції апелянтом не спростовано. Подані позивачем суду апеляційної інстанції нові докази також цього не доводять, до того ж, в апеляційній скарзі не вказано, яку обставину має підтвердити той чи інший доказ, яким чином ця обставина може свідчити про постійність і безперервність надання тієї чи іншої послуги саме відповідачу ОСОБА_1 у конкретний період часу, поновлення та надання послуг ОСОБА_1 після припинення їх надання у 2016 році.

Просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну привничу допомогу, що пов?язані зі складанням відзиву на апеляційну скаргу, в сумі 5 000,00 грн.

Належно оформлених документів, які стверджують повноваження Гризодуба Ярослава Дмитровича , як представника відповідача ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції не надано, і такі документи не містяться в матеріалах справи.

Таким чином, вчинені Гризодубом Ярославом Дмитровичем дії від імені ОСОБА_1 не можуть бути належним підтвердженням волевиявлення відповідача реалізовувати свої права через представника - Гризодуба Ярослава Дмитровича .

У поданій апеляційній скарзі на додаткове судове рішення відповідач ОСОБА_1 просить скасувати додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 лютого 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про розподіл судових витрат задовольнити і стягнути з ТОВ «Трейдом-Сервіс» на його користь витрати на професійну привничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 19 125,00 грн, посилаючись на те, що судом першої інстанції при вирішенні питання про розподіл судових витрат порушені норми процесуального права - статей 137, 141 ЦПК України

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що підписання та подання самим відповідачем до суду усіх процесуальних документів у справі є свідченням його розсудливості в питаннях сплати гонорару, адже очевидно, що такі витрати неможливо назвати неминучими, а тому там, де це можливо, відповідач самостійно вчиняв дії на захист своїх законних прав та інтересів. Посилання суду першої інстанції на неявку сторін в судове засідання 12 жовтня 2021 року та 22 листопада 2021 року без поважних причин не відповідають дійсності, оскільки 12 жовтня 2021 року відкладення розгляду справи відбулось з причин не отримання позивачем відзиву на позовну заяву, а 22 листопада 2021 року представнику відповідача повідомили про відкладення розгляду справи через відсутність світла в суді. Однак у подальшому, із підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» відповідачу стало відомо про ухвалення 22 листопада 2021 року судом першої інстанції судового рішення у справі.

При цьому, посилаючись на постанову Верховного Суду у справі 910/7586/19, відповідач вважає, що такі стадії, як прибуття до суду та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта, а відтак час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

Відсутні у додатковому рішенні міркування суду першої інстанції щодо наведених обставин про копію ордера серії КВ № 446854, виданого 30.04.2021 року адвокатом Мендус С.С. на підставі договору № 01/09/20 від 01.09.2020 року, оскільки рішення не містить висновків про які ж саме обставини це свідчить і що конкретно має своїм наслідком.

Окрім того, відповідач зазначає про те, що ним понесені витрати на надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, що пов?язані зі складанням апеляційної скарги, в сумі 7 500,00 грн, які просив стягнути з позивача на свою користь.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг сторін у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представникапозивача товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» адвоката Сергєєвої Валентини Олексіївни на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року підлягає частковому задоволенню, а скаргу відповідача ОСОБА_1 на додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 лютого 2022 року слід відхилити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (нова адреса домоволодіння АДРЕСА_2 ).

Підприємство ТОВ «Трейдом-Сервіс» створене для здійснення підприємницької діяльності у сфері надання послуг, оптової та роздрібної торгівлі, виробництва товарів широкого вжитку, продукції виробничого та промислового призначення, будівництва, громадського харчування, а також проведення іншої підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Предметом діяльності товариства, серед іншого, є експлуатація, утримання жилих будинків, нежитлових приміщень та прибудинкових територій. Товариство здійснює свою діяльність на принципах господарського розрахунку, самоокупності та самофінансування. Визначення ціни на товари (роботи, послуги), що реалізуються товариством, здійснюється з урахуванням витрат, кон`юктури ринку, а у випадках, передбачених законом, реалізація відбувається за регульованими цінами.

01 липня 2007 року між ТОВ «Трейдом-Сервіс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг № ТС-026/17М, відповідно до умов якого, виконавець ТОВ «Трейдом-Сервіс» надає споживачу ОСОБА_1 послуги, зазначені у додатку № 1 до цього договору, а споживач своєчасно вносить плату за надані послуги у розмірі та згідно порядку, встановленого цим договором. Детальний перелік послугта порядок їх надання оформлюється окремими додатками до цього договору. Послуги надаються через мережі енергопостачання, водопостачання та каналізації, власником яких є ТОВ «Трейдом»(а.с. 7-11 том 1).

Пунктами 2.1, 2.2, 2.4., 2.5., 2.6. договору встановлено, що розмір щомісячної плати, на момент укладання цього договору, становить суму, зазначену в додатку № 1 до цього договору. Оплата здійснюється в національній валюті України. Розмір оплати підлягає перерахунку у випадку зміни курсу долара США, відносно курсу на дату укладення договору, більше ніж на 10 % і здійснюється в сумі еквівалентній сумі в доларах США, визначеній за офіційним курсом, встановленим НБУ на день здійснення розрахунків. При зміні вартості та розміру оплати органами виконавчої влади, виконавець шляхом зазначення в розрахунку на оплату, не пізніше ніж за календарний місяць до дати введення нової вартості, повідомляє споживача про такі зміни. Розрахунковий період оплати - один місяць. Термін внесення платежів не пізніше 30 числа місяця, в якому надавались послуги. Рахунок на оплату послуг сплачується протягом 10 днів з моменту отримання рахунку споживачем або його упоноваженим представником. Оплата за виконані роботи та послуги слачується споживачем в безготівковому порядку шляхом перерахування на поточний рахунок виконавця.

Відповідно до підпунктів 3.3.1., 3.3.4., 3.3.5. розділу 3 договору споживач має право, зокрема: на одержання послуг, що повинні відповідати вимогам нормативних актів та документів; не оплачувати в повному обсязі виставлені виконавцем рахунки, якщо в період, за який береться плата, послуги не надавалися, або надавалися не в повному обсязі чи неналежної якості; встановлення факту ненадання, неналежного надання послуг або надання послуг неналежної якості є акт, складений письмово і підписаний споживачем, представником виконавця та будь-якими повнолітніми особами, які не є членами сім?ї споживача. При відмові представника виконавця від підпису в акті зазначається факт відмови від підпису. Такий акт є підставою для проведення перерахунків і фінансових взаємовідносин сторін.

За несвоєчасне внесення споживачем платежів за послуги останній сплачує на поточний рахунок виконавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, чинної в період, за який нараховується пеня, від суми, оплата якої простроена, за кожний день прострочення, якщо виконавцем не порушені умови пункту 2.5. договору - підпункт 4.1.1. пунтку 4.1. договору.

У додатку № 1 до договору про надання послуг від 01 липня 2007 року, який підписаний сторонами договору, визначено перелік послуг, що надаються споживачеві, а саме: послуги щодо забезпечення умов отримання холодного водопостачання, вартістю 2,90 грн за 1 куб.м; забезпечення умов водовідведення, вартістю 7,54 грн за 1 куб.м.; забезпечення умов отримання електропостачання, вартістю 0,2836 грн за 1 кВт; загальні послуги.

До загальних послуг відповідно до пункту 2.2. додатку № 1 до договору, що надаються споживачу за договором, належать: щомісячні лабораторні дослідження якості питної води з наданням копії акта споживачу, за його письмової вимоги; освітлення вулиць; утримання місць загального користування та забезпечення санітарного стану; утримання доріг та пропускних пунктів в задовільному стані; забезпечення вивозу сміття; обслуговування системи резервного енергопостачання для безперебійного водопостачання та функціонування водовідведення, освітлення території; надання поточних даних про обсяг спожитих споживачем електроенергії, стоків води; щомісячне надання споживачу рахунків на оплатуза експлуатаційне та комунальне обслуговування, спожиті енергію, стоки, воду; ведення обліку по здійсненим споживачем оплатам.

Вартість загальних послугвизначена сторонами в еквіваленті 150,00 доларів США згідно курсу НБУ, встановленого на день здійснення оплати (а.с. 11 том 1).

Розділом 5 договорупро надання послуг від 01 липня 2007 року встановлено, зокрема, що договір і додаток до нього становлять невід`ємну його частину та вступають в силу з моменту підписання їх сторонами. Всі зміни і доповнення до договору і додатку до нього здійснюються за згодою сторін і оформлюються письмово та є невід`ємною складовою частиною цього договору. Договір може бути розірваний достроково при переході права власності на квартиру чи будинок до іншої особи. Спори з приводу цього договору, якщо вонине усунені шляхом переговорів, розв`язуються в судовому порядку згідно з чинним законодавством.

Виставлені ТОВ «Трейдом-Сервіс» рахунки-фактури №СФ0000954, №СФ0001046, №СФ0001136, №СФ0000100,№СФ000181 містять інформацію про надання ТОВ «Трейдом-Сервіс» одержувачу ОСОБА_1 загальних послуг за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року на загальну суму 21 195,62 грн без деталізації кожного виду послуг та її вартості, з посиланням у листі № 19 від 09 березня 2021 року на те, що надані загальні послуги, а саме: здійснення лабораторного дослідження води, освітлення вулиць котежного містечка, утримання доріг, місць загального коритування, пропускних пунктів, ведення обліку оплати, прибирання місць загального користування, обслуговування системи енергопостачання, інші послуги, віднесені згідно з умовами договору №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року до загальних послуг (а.с. 12, 14-18 том 1).

В матеріалах справи наявні заяви відповідача від 11 листопада 2020 року, від 11 грудня 2020 року, від 13 січня 2021 року, від 13 лютого 2021 року, від 13 березня 2021 року, надіслані рекомендованими листами на адресу ТОВ «Трейдом-Сервіс», разом з актами-претензіями, про ненадання послуг за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року, у тому числі, загальних послуг за переліком: щомісячні лабораторні дослідження якості питної води, освітлення вулиць, утримання місць загального користування та забезпечення санітарного стану, утримання доріг та пропускних пунктів, забезпечення вивозу сміття, обслуговування системи резервного енергопостачання для безпеперебійного водопостачання та функціонування водовідведення, освітлення територій, надання поточних даних про обсяг спожитих споживачем електроенергії, стоків, води, щомісячне надання споживачу рахунків на оплату за експлуатаційне та комунальне обслуговування, спожиту енерегію, стоки, воду, введення обліку по здійсненню споживачем оплат (а.с. 51-67 том 1).

На лист ТОВ «Трейдом-Сервіс» № 19 від 09 березня 2021 року щодо сплати рахунків за надання загальних послуг з жовтня 2020 року по лютий 2021 року ОСОБА_1 надав відповідь від 29 березня 2021 року, з якої вбачається, що він (відповідач у справі) заперечує надання ТОВ «Трейдом-Сервіс» загальних послуг за договором з серпня 2016 року, в частині неотримання послуг за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року посилався на надіслані акти-претензії, які вручені ТОВ «Трейдом-Сервіс» та залишині без відповіді, що в силу Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIIIвважаються визнаними виконавцем послуг. Також просив надати інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання кожної із загальних послуг, які ТОВ «Трейдом-Сервіс» зобов?язане надавати йому за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року, а також про її споживчі властивості, а також провести перерахунок заборгованості з огляду на вартість тих послуг, які ТОВ «Трейдом-Сервіс» йому фактично не надавались (а.с. 13 том 1).

Із наданих учасниками справи та досліджених судом доказів вбачається, що спірні питання, що виникли з виконання умов договору про надання послуг № ТС-026/17М від 01 липня 2007 року, були предметом розгляду судами: у справі №752/16584/16-ц за позовом ОСОБА_1 доТОВ «Трейдом-Сервіс» про захист прав споживачів, визнання дій протиправними щодо припинення надання послуг з електропостачання, водопостачання та водовідведення за договором, зобов`язання вчинити дії та відшкодування шкоди; у справі №752/17949/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Трейдом-Сервіс» про стягнення штрафних санкцій у зв`язку із ненаданням з 01 червня 2018 року по 01 червня 2019 року окремих комунальних послуг за договором; у справі №372/3671/19за позовом ТОВ «Трейдом-Сервіс» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованостіза надання загальних послуг за договором за період з червня 2016 року по вересень 2019 року; у справі №372/2866/20 за позовом ТОВ «Трейдом-Сервіс» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованостіза надання загальних послуг за договором за періодз жовтня 2019 року по травень 2020 року (а.с. 45-50, 68-72, 135-140, 141-145 том 1).

Так, зокрема, постановою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у справі № 752/16584/16-ц, ухваленою за результатами перегляду рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ТОВ «Трейдом-Сервіс» щодо припинення надання ОСОБА_1 послуг з електропостачання, водопостачання та водовідведення за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року.

Зобов`язано ТОВ «Трейдом-Сервіс» відновити надання ОСОБА_1 послуг з електропостачання, водопостачання та водовідведення згідно договору №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року (а.с. 45-50 том 1).

Обставини, встановлені судовим рішенням у справі № 752/16584/16-ц, що набрало законної сили, вказують на те, що договір №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року був розірванийтовариством в односторонньому порядку всупереч вимог як договору, так і вимог діючого законодавства, оскільки згоди ОСОБА_1 на розірвання договору не надавав, підстави за яких в односторонньому порядку товариство розірвало договір, договором не обумовлені, а тому подальші дії товариства по припиненню надання послуг знаходяться поза межами укладеного договору та суперечать його змісту, порушуючи права ОСОБА_1 .

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 протягом періоду липень 2020 - серпень 2020 року особисто та у подальшому за адвокатським запитом адвоката Гризодуба Я.Д., який діяв в його інтересах, направляв запити до ТОВ «Трейдом-Сервіс» про надання інформації щодо опису окремих послуг за договором № ТС-026/17М від 01 липня 2007 року, а також надання копії наказу по підприємству про відновлення надання ОСОБА_1 загальних послуг за договором № ТС-026/17М від 01 липня 2007 року, копії актів дослідження якості питної води, копії правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких встановлені освітлювальні прилади, структури цін житлово-комунальних послуг, розрахунків, перелік місць загального користування, доріг, пропускних пунктів, які перебувають на балансі (обслуговуванні) ТОВ «Трейдом-Сервіс», а також дозволу на здійснення операції у сфері поводження з відходами або копію договору із суб?єктами господарювання, технічної документації на систему резервного енергопостачання (а.с.107-113, 114-115 том 1).

Із змісту листа ОСОБА_1 , що вручений уповноваженій особі ТОВ «Трейдом-Сервіс» 13 вересня 2021 року, вбачається, що судове рішення у справі № 752/16584/16-ц, яким зобов`язано ТОВ «Трейдом-Сервіс» відновити надання ОСОБА_1 послуг з електропостачання, водопостачання та водовідведення згідно договору №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року, станом на 09 вересня 2021 року ТОВ «Трейдом-Сервіс» не виконано (а.с. 98 том 1).

Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «Трейдом-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що стороною позивача ТОВ «Трейдом-Сервіс» не надано належних, достатніх і допустимих доказів як відновлення надання послуг за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року, так і отримання загальних послуг споживачем ОСОБА_1 за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року.

При розгляді справи судом першої інстанції також враховано поведінку ТОВ «Трейдом-Сервіс» як у даній справі, так і його позицію і поведінку у спорах з ОСОБА_1 в інших судових справах №752/16584/16-ц, №752/17949/19, №372/3671/19, №372/2866/20, в яких ТОВ «Трейдом-Сервіс» зазначало про їх одностороннє розірвання з відповідачем договору № ТС-026/17М про надання послуг від 01 липня 2007 року і припинення надання послуг ОСОБА_1 , з одночасним зверененням товариства з цим позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2020 по лютий 2021 року, що свідчить про суперечливість та недобросовісність поведінки ТОВ «Трейдом-Сервіс» у цій справі.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду у повній мірі погодитися не може, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно достатті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року N 2189-VIII (чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг - стаття 6 Закону N 2189-VIII.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах - частина перша статті 12 Закону N 2189-VIII.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону N 2189-VIII споживач має право, зокрема: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості;на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості;на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у встановленому законодавством порядку; складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт; без додаткової оплати отримувати інформацію про проведені управителем, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі.

Згідно з частиною другої статті 8 Закону N 2189-VIII виконавець комунальної послуги зобов`язаний, зокрема: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів;готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором; без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством;розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг; своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг.

Як передбачено частиною першою статті 27 ЗаконуN 2189-VIII, у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.

За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) - частина 4 статті 27 ЗаконуN 2189-VIII.

Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача - частина 5 статті 27 ЗаконуN 2189-VIII.

У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом - частина 6 статті 27 ЗаконуN 2189-VIII.

Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем) - частина 7 статті 27 ЗаконуN 2189-VIII.

Відповідно до підпунктів 3.3.1., 3.3.4., 3.3.5. розділу 3 договору про надання послуг № ТС-026/17М від 01 липня 2007 року, укладеного між ТОВ «Трейдом-Сервіс» та ОСОБА_1 , передбачено, що споживач має право: на одержання послуг, що повинні відповідати вимогам нормативних актів та документів; не оплачувати в повному обсязі виставлені виконавцем рахунки, якщо в період, за який береться плата, послуги не надавалися, або надавалися не в повному обсязі чи неналежної якості; встановленням факту ненадання, неналежного надання послуг або надання неналежної якості є акт, складений письмово і підписаний споживачем, представником виконавця та будь-якими повнолітніми особами, які не є членами сім?ї споживача. При відмові представника виконавця від підпису в акті зазначається факт відмови від підпису. Такий акт є підставою для проведення перерахунків і фінансових взаємовідносин сторін.

У справі, яка переглядається, встановлено, що договірні відносини між сторонами виникли у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону N 2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Встановлені фактичні обставини справи на підставі наданих сторонами та досліджених судом доказів вказують на те, що 01 липня 2007 року між ТОВ «Трейдом-Сервіс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг № ТС-026/17М, відповідно до умов якого виконавець ТОВ «Трейдом-Сервіс» надає споживачу ОСОБА_1 послуги, зазначені у додатку № 1 до цього договору, а споживач своєчасно вносить плату за надані послуги у розмірі та згідно порядку, встановленого цим договором. Детальний перелік послуг та порядок їх надання оформлюється окремими додатками до цього договору. Послуги надаються через мережі енергопостачання, водопостачання та каналізації, власником яких є ТОВ «Трейдом»(а.с. 7-11 том 1).

У додатку № 1 до договору про надання послуг від 01 липня 2007 року, який підписаний сторонами договору, визначено перелік послуг, що надаються споживачеві.

До загальних послуг відповідно до пункту 2.2. додатку № 1 до договору, що надаються споживачу за договором, належать: щомісячні лабораторні дослідження якості питної води з наданням копії акта споживачу, за його письмової вимоги; освітлення вулиць; утримання місць загального користування та забезпечення санітарного стану; утримання доріг та пропускних пунктів в задовільному стані; забезпечення вивозу сміття; обслуговування системи резервного енергопостачання для безперебійного водопостачання та функціонування водовідведення, освітлення території; надання поточних даних про обсяг спожитих споживачем електроенергії, стоків води; щомісячне надання споживачу рахунків на оплатуза експлуатаційне та комунальне обслуговування, спожиті енергію, стоки, воду; ведення обліку по здійсненим споживачем оплатам.

Вартість загальних послугвизначена сторонами в еквіваленті 150 доларів США згідно курсу НБУ, встановленого на день здійснення оплати (а.с. 11 том 1).

Встановлено, що 17 червня 2016 року ТОВ «Трейдом-Сервіс» письмовим повідомленням № 07-17/06 сповістило ОСОБА_1 про припинення надання послуг із забезпечення умов отримання електроенергії, водопостачання, водовідведення та інших загальних послуг із належного утримання його об`єкту нерухомості.

У зазначеному повідомленні ТОВ «Трейдом-Сервіс» зазначило, що через 30 днів з дати отримання відповідачем цього листа, у разі неукладення договору про надання послуг на 2016 рік, надання послуг із забезпечення умов отримання електроенергії, водопостачання, водовідведення та інших загальних послуг із належного утримання його об`єкту буде припинено (а.с. 85 том 1).

Розпорядчим документом (наказ) від 14 серпня 2016 року, який виданий генеральним директором ТОВ «Трейдом-Сервіс», припинено надання всіх видів послуг, передбачених договором № ТС-026/17М з 14 серпня 2016 року, укладеного між ТОВ «Трейдом-Сервіс» та ОСОБА_1 , у зв?язку з його розірванням товариством в односторонньому порядку (а.с.40 том 1).

16 серпня 2016 року ТОВ «Трейдом-Сервіс» було припинено постачання електричної енергії відповідно до договору від 01 липня 2007 року № ТС-026/17М, 19 серпня 2016 року відключено водопостачання та водовідведення до будинку, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а з 20 серпня 2016 року з надання послуг з вивозу побутового сміття, про що складені відповідні акти (а.с.41, 42, 43 том 1).

Розірвання з 11 червня 2016 рокув односторонньому порядку товариством договору № ТС-026/17М від 01 липня 2007 року та припинення з серпня 2016 року надання послуг ТОВ «Трейдом-Сервіс» за цим договором споживачу ОСОБА_1 підтверджується письмовими доказами у справі (а.с. 86, 78-84, 87-93, 95-97 том 1).

Спірні питання, що виникли з виконання умов договору про надання послуг № ТС-026/17М від 01 липня 2007 року, також були предметом розгляду судами: у справі №752/16584/16-ц за позовом ОСОБА_1 доТОВ «Трейдом-Сервіс» про захист прав споживачів, визнання дій протиправнимищодо припинення надання послуг з електропостачання, водопостачання та водовідведення за договором, зобов`язання вчинити дії та відшкодування шкоди; у справі №752/17949/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Трейдом-Сервіс» про стягнення штрафних санкцій у зв`язку із ненаданням з 01 червня 2018 року по 01 червня 2019 року окремих комунальних послуг за договором; у справі №372/3671/19 за позовом ТОВ «Трейдом-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання загальних послуг за договором за період з червня 2016 року по вересень 2019 року; у справі №372/2866/20 за позовом ТОВ «Трейдом-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання загальних послуг за договором за періодз жовтня 2019 року по травень 2020 року (а.с. 45-50, 68-72, 135-140, 141-145 том 1).

Постановою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у справі № 752/16584/16-ц, ухваленою за результатами перегляду рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ТОВ «Трейдом-Сервіс» щодо припинення надання ОСОБА_1 послуг з електропостачання, водопостачання та водовідведення за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року.

Зобов`язано ТОВ «Трейдом-Сервіс» відновити надання ОСОБА_1 послуг з електропостачання, водопостачання та водовідведення згідно договору №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року (а.с. 45-50 том 1).

Обставини, встановлені судовим рішенням у справі № 752/16584/16-ц, що набрало законної сили, вказують на те, що договір №ТС-026/17М від 01липня 2007 року був розірваний товариством в односторонньому порядку всупереч вимог як договору, так і вимог діючого законодавства, оскільки згоди ОСОБА_1 на розірвання договору не надавав, підстави, за яких в односторонньому порядку товариство могло розірвати договір, договором не обумовлені, а тому подальші дії товариства по припиненню надання послуг знаходяться поза межами укладеного договору та суперечать його змісту, порушуючи права ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи №372/2866/20 за позовом ТОВ «Трейдом-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання загальних послуг за договором за періодз жовтня 2019 року по травень 2020 року Київським апеляційним судом встановлено, що товариством не надано жодних належних, достатніх і допустимих доказів як про відновлення надання послугспоживачу за договором №ТС-026/17М від 01липня 2007 року, так і надання цих послуг по червень 2020 року.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 протягом періоду липень 2020 - серпень 2020 року особисто та у подальшому за адвокатським запитом адвоката Гризодуба Я.Д., який діяв в його інтересах, направляв запити до ТОВ «Трейдом-Сервіс» про надання інформації щодо опису окремих послуг за договором № ТС-026/17М від 01 липня 2007 року, а також надання копії наказу по підприємству про відновлення надання ОСОБА_4 загальних послуг за договором № ТС-026/17М від 01 липня 2007 року, копії актів досліджння якості питної води, копії правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких встановлені освітлювальні прилади, структури цін житлово-комунальних послуг, розрахунків, перелік місць загального користування, доріг, пропускних пунктів, які перебувають на балансі (обслуговуванні) ТОВ «Трейдом-Сервіс», а також дозволу на здійснення операції у сфері поводження з відходами або копію договору із суб?єктами господарювання, технічної документації на систему резервного енергопостачання (а.с.107-113, 114-115 том 1).

Листом № 41 від 29 квітня 2021 року ТОВ «Трейдом-Сервіс» повідомило ОСОБА_4 про те, що для подальшого розгляду питання щодо надання послуг за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року, у тому числі загальних послуг, та необхідності внесення змін до договору, необхідно надати копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 або АДРЕСА_2 , для подальшого розгляду питання щодо надання послуг та необхідності внесення змін до договору № ТС-026/17М від 01 липня 2007 року (а.с. 173 том 1).

Із змісту листа ОСОБА_1 , що вручений уповноваженій особі ТОВ «Трейдом-Сервіс» 13 вересня 2021 року, вбачається, що судове рішення у справі № 752/16584/16-ц, яким зобов`язано ТОВ «Трейдом-Сервіс» відновити надання ОСОБА_1 послуг з електропостачання, водопостачання та водовідведення згідно договору №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року, станом на 09 вересня 2021 року ТОВ «Трейдом-Сервіс» не виконано (а.с. 98 том 1).

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватисяна припущеннях.

Тобто, обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Докази повинні бути належними, допустими, достовірними та достатніми - статті 78-80 ЦПК України.

Відповідно до частин 1-3 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи спір у справі, яка переглядається, суд першої інстанції на підставі належної правової оцінки обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення учасників справи, дійшов обгрунтованого висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин відновлення ТОВ «Трейдом-Сервіс» надання ОСОБА_1 послуг, які здійснються виключно на підставі укладеного між сторонами договору №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року.

Факт відновлення надання послуг ТОВ «Трейдом-Сервіс» за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року, у тому числі фактично наданих загальних послуг за договором, заперечив відповідач ОСОБА_1 під час судового розгляду справу, із долученням до своїх заперечень письмових доказів, з яких вбачається, що ним неодноразово складалися та направлялись на адресу ТОВ «Трейдом-Сервіс» заяви про ненадання послуг та акти-претензії щодо відсутності послуг, зокрема, загальних послуг за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року (заявлений період у позові).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин, що позивачем, як виконавцем послуг, в установлений Законом України «Про житлово-комунальні послуги» строк, розглянуті претензії відповідача та надані відповіді, а тому претензії споживача (відповідача у справі) щодо ненадання ТОВ «Трейдом-Сервіс»загальних послуг за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року вважаються визнаними позивачем в силу імперативної норми частини 7 статті 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

При цьому, сам по собі факт укладення позивачем господарських договорів з підприємствами: ТОВ «Агробудівник», ПрАТ «Київобленерго», Управлінням поліції охорони в Київській області, Обухівським районим відділом лабораторних досліджень Державної установи «Київський обласний Лабораторний Центр МОЗ України, ТОВ «Екологічні інвестиції» про надання послуг ТОВ «Трейдом-Сервіс» (позивачу у справі) з водовідведення побутових стоків, з розподілу електичної енергії, контролю за несенням служби персоналу охорони, із санітарно-хімічного, бактеріологічного дослідження води свердловини та мережі, екологічних послуг, а також підписання акту звірки взаєморозрахунків між ТОВ «Трейдом-Сервіс» та ОСОБА_2 , не можуть бути підставою для стягнення вартості таких послуг із споживача ОСОБА_1 , оскільки у силу вимог закону, що регулюють договірні відносини з виконання послуг, які виникли між сторонами у справі, виконавець за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року зобов`язаний документально підтвердити види та обсяги виконаних робіт, що надані споживачу ОСОБА_1 .

Тоді як у справі, яка переглядається, позивачем не доведено своєчасне і в повному обсязі надання загальних послуг за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року та їх отримання відповідачем (споживачем), до яких відповідно до умов укладеного між сторонами договору №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року належать: щомісячні лабораторні дослідження якості питної води; освітлення вулиць; утримання місць загального користування та забезпечення санітарного стану; утримання доріг та пропускних пунктів в задовільному стані; забезпечення вивозу сміття; обслуговування системи резервного енергопостачання для безперебійного водопостачання та функціонування водовідведення, освітлення території; надання поточних даних про обсяг спожитих споживачем електроенергії, стоків води; щомісячне надання споживачу рахунків на оплатуза експлуатаційне та комунальне обслуговування, спожиту енергію, стоки, воду, ведення обліку по здійсненим споживачем оплатам.

Отже, обставини, наведені в обґрунтування позовних вимог щодо надання ТОВ «Трейдом-Сервіс» загальних послуг за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року та їх споживання відповідачем, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, а відтак не дають підстав для висновку, що дії відповідача свідчать про невиконання або про неналежне виконання обов`язку зі сплати вартості загальних послуг за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року, що в свою чергу виключає наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати загальних послуг за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року в сумі 21 195,62 грн.

Щодо нарахування пені необхідно зважати на вимоги статей 549, 550, 551 ЦК України, згідно з якими пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, законодавець визначає обов`язок боржника на вимогу кредитора сплатити пеню, яка нараховується на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі.

З огляду на те, що відповідач довів відсутність його вини у порушенні прав позивача, тому вимога позивача в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату наданих загальних послугу розмірі 16 55,77 грн., яка є похідною вимогою від доведення факту порушення прав позивача щодо невиконання або неналежного виконання відповідачем обов`язку зі сплати позивачеві ТОВ «Трейдом-Сервіс»вартості загальних послуг за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року, у задоволенні якої відмовлено, є безпідставною та задоволенню не підлягає.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ТОВ «Трейдом-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, оскільки з огляду на вимоги статтей 12, 81 ЦПК України, позивачем не доведено підстави свого позову.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги позивача про те, що посилання суду першої інстанції на обставини, встановлені судовими рішеннями у справах №752/16584/16-ц, №752/17949/19, №372/3671/19, №372/2866/20, у яких брали участь ті самі особи, як на підставу, що вказує на суперечливість та недобросовісність поведінки ТОВ «Трейдом-Сервіс» у справі, яка переглядається, не відповідає вимогам цивільного процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.

Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законої сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключено ті обставини, які безпосередньо досліджувалисяі встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

При цьому на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц, провадження № 14-20цс21).

У справі, яка переглядається, це стосується факту надання ТОВ «Трейдом-Сервіс» загальних послуг за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року та їх отримання відповідачем (споживачем послуг) ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції, вирішуючи спір у справі, яка переглядається, врахувавши обставини, встановлені судами під час розгляду інших судових справ №752/16584/16-ц, №752/17949/19, №372/3671/19, №372/2866/20), не звернув увагу на те, що обставини, які у них встановлені, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були педметом судового розгляду, не свідчать про встановлені факти щодо виконання сторонами умов договору №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року у період часу з жовтня 2020 року по лютий 2021 року.

До того ж, обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, щодо розірвання між ТОВ «Трейдом-Сервіс» та ОСОБА_1 договору № ТС-026/М від 01 липня 2007 року і припинення надання послуг споживачу стосувались різних періодів та інших послуг, а тому звернення ТОВ «Трейдом-Сервіс`у липні 2021 року з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року не є одночасним і не може свідчити про суперечливість та недобросовісність поведінки ТОВ «Трейдом-Сервіс» у справі, яка переглядається.

Натомість, помилкова оцінка судом першої інстанції поведінки ТОВ «Трейдом-Сервіс» у спірних правовідносинах не впливає на правильність висновків суду першої інстанції щодо вирішення заявлених вимог позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року та не змінює суть ухваленого у справі судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Трейдом-Сервіс» з підстав недоведеності позовних вимог.

Перевіряючи доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, щодо оскарження додаткового судового рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 лютого 2022 року, яким відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги - частина 3 статті 137 ЦПК України.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги, та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Матеріалами справи підтверджується, що у відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, до складу яких включені витрати з надання професійної правничої допомоги в сумі 25 000,00 грн, із долученням витягу з договору від 01 вересня 2020 року про надання правничої допомоги № 01/09/2020, укладеного між адвокатом Мендусом С.С. та ОСОБА_1 , витягу з договору від 14 серпня 2020 року № 52/20 про надання правничої допомоги, укладеногоміж Адвокатським об?єднанням «Збаранський і партнери» та ОСОБА_1 (а.с. 28-38,118, 119 том 1).

На підтвердження повноважень на ведення справи в Обухівському районному суді Київської області від імені ОСОБА_1 адвокатом Мендусом С.С.надано копію ордера серія КВ № 446854 від 30 квітня 2021 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, які засвідчені самим адвокатом (а.с. 126, 127 том 1).

Після ухвалення судом першої інстанції рішення за результатом розгляду позову ТОВ «Трейдом-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання загальних послуг за договором, відповідачем разом із клопотанням про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених на правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи № 372/2700/21 у суді першої інстанції, поданий звіт опис робіт/послуг від 27 грудня 2021 року із зазначенням витраченого часу, підписаний 27 грудня 2021 року електронним ключем фізичною особою Гризодуб Я.Д. , згідно з яким вартість наданих послуг адвокатом Гризодуб Я.Д. становить 18 125,00 грн, а також витрати адвоката на проїзд до суду у розмірі 1 000,00 грн, а всього 19 125,00 грн (а.с. 161, 161 зворот том 1).

Квитанціями від 20 грудня 2021 року відповідач ОСОБА_4 підтвердив сплату рахунків Адвокатського об?єднання «Збаранський і партнери» №№ 15,16 від 17 грудня 2021 року за призначенням платежу-професійна правнича допомога, компенсація транспортних витрат у справі№ 372/2700/21 на загальну суму 19 125,00 грн (а.с.162, 163, 164, 165том 1).

Представник позивача ТОВ «Трейдом-Сервіс» Сєргєєва В.О. подала письмові заперечення, в яких просила відмовити в задоволенні клопотання відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу в сумі 19 125,00 грн, посилаючись на те, що викликає сумнів, що при розгляді справи відповідачу надавалася професійна правнича допомога адвокатами на підставі договору від 14 серпня 2020 року № 52/20, укладеним між Адвокатським об?єднанням «Збаранський і партнери» та ОСОБА_1 , умови якого, серед іншого, не містять посилання на представництво відповідача у конкретній справі саме адвокатом Гризодуб Я.Д. Також в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази на підтвердження повноважень адвоката Гризодуба Я.Д.

Вважала неналежними доказами і понесені відповідачем витрати на правничу допомогу, оскільки оплата послуг Адвокатському об?єднанню «Збаранський і партнери» проведена відповідачем раніше, ніж поданий звіт адвокатом Гризодубом Я.Д. (а.с. 176-178 том 1).

Досліджуючи надані відповідачем ОСОБА_1 письмові докази в частині витрат, пов`язаних з правничою допомогою у суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду встановила, що на підтвердження надання послуг з правничої допомоги відповідачем надано суду витяг з договору від 01 вересня 2020 року про надання правничої допомоги № 01/09/2020, укладеного між адвокатом Мендусом С.С. та ОСОБА_1 , та витяг з договору від 14 серпня 2020 року № 52/20 про надання правничої допомоги, укладеного між Адвокатським об?єднанням «Збаранський і партнери» та ОСОБА_1 (а.с. 28-38,118, 119 том 1).

Представництво інтересів відповідача ОСОБА_1 в суді першої інстанції здійснював адвокат Мендус С.С. на підставі ордера серія КВ № 446854 від 30 квітня 2021 року, із долученням копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, які засвідчені самим адвокатом (а.с. 126, 127 том 1).

Разом тим, документальних підтверджень щодо розрахунку послуг /виконаних робіт в рамках надання правової (правничої) допомоги або детального опису робіт (наданих послуг), виконаних як адвокатомМендусом С.С., так і адвокатом Адвокатського об?єднання «Збаранський і партнери», та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги відповідачем не надано та матеріалами справи таких доказів не містять.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).

Перевіряючи поданий звіт опис робіт/послуг, із зазначенням витраченого часу, підписаний 27 грудня 2021 року електронним ключем фізичною особою Гризодуб Я.Д. , згідно з яким вартістьнаданихпослуг адвоката Гризодуб Я.Д. з підготовки проекту відзиву на позовну заяву справі № 372/2700/21, прибуття до суду для участі у судовому засіданні, підготовка клопотань про долучення доказів у справі № 372/2700/21 становить 18 125,00 грн, а також витрати адвоката на проїзд до суду у розмірі 1 000,00 грн, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (надалі - Закон) адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частиною 3 статті 4 Закону встановлено форми, у яких особа, яка отримала право на здійснення адвокатської діяльності, може здійснювати таку діяльність: індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно зі статтею 26 Закону підставою для здійснення адвокатської діяльності є договір про надання правової допомоги. Форма та зміст договору про надання правової допомоги встановлені статтею 27 цього Закону.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Надання правової допомоги, зокрема, здійснення представництва інтересів фізичної особи в судах особою, яка має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та процесуальних законів.

Згідно з частиною другої статті 15 ЦПК України представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Як встановлено колегією суддів апеляційного суду й це вбачається з матеріалів справи, що доказів укладення договору між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Гризодубом Я.Д. з надання допомоги адвокатом у даній справі матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Не підтверджується надання правничої допомоги адвокатом Гризодубом Я.Д. і в рамках укладеного договору між Адвокатським об?єднанням «Збаранський і партнери» та ОСОБА_1 .

Відсутній в матеріалах справи і ордер, виданий відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», як самостійний документ на підтвердження повноважень адвоката Гризодуба Я.Д. на представництво інтересів відповідача ОСОБА_1 у справі № 372/2700/21 в суді першої інстанції.

Отже, наявні в матеріалах справи докази не свідчать про надання Гризодубом Я.Д. як адвокатом правової допомоги відповідачу ОСОБА_1 за даною справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, представництво інтересів в суді першої інстанції, та про здійснення відповідачем оплати послуг за надання правової допомоги в зазначеному розмірі у звіті від 27 грудня 2021 року саме в якості оплати послуг адвоката Гризодуба Я.Д. та безпосередньо адвокату, оскільки оплата таких послуг була здійснена відповідачем на користь отримувача - Адвокатського об?єднання «Збаранський і партнери», про що свідчить банківські квитанції від 20 грудня 2021 року, та раніше, ніж складений та підписаний звіт Гризодубом Я.Д. від 27 грудня 2021 року.

Таким чином, відповідачем ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами понесення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанціїу справі № 372/2700/21 на суму 19 125,00 грн.

За таких обставин, додаткове рішення суду першої інстанції від 01 лютого 2022 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку із розглядом справи № 372/2700/21 у суді першої інстанції, містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення питання про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, і з якими погоджується суд апеляційної інстанції. А наведені в апеляційній скарзі доводи відповідача цих висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржуване додаткове судове рішення від 01 лютого 2022 рокуухвалено з порушенням норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне апеляційну скаргу представникапозивача ТОВ «Трейдом-Сервіс» - адвоката Сергєєвої Валентини Олексіївни задовольнити частково, рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 рокузмінити в частині мотивів вирішення позовних вимог ТОВ «Трейдом-Сервіс», виклавши мотивувальну частину рішення в частині правового обґрунтування заявлених вимог позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання загальних послуг за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року в редакції даної постанови. В іншій частині рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року слід залишити без змін, оскільки судом першої інстанції по суті ухвалено правильне процесуальне рішення.

Оскільки судове рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 рокузмінено тільки в частині мотивів прийняття, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі на додаткове судове рішення від 01 лютого 2022 року, висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність додаткового судового рішення не впливають, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 без задоволення, а додаткове судове рішення без змін.

Оскільки оскаржуване додаткове судове рішення залишено без змін, а скарга відповідача без задоволення, то судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляцйної інстанції, не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс»адвоката Сергєєвої Валентини Олексіївни задовольнити частково.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року, змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції даної постанови.

В іншій частині рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року та додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: