Номер провадження: 22-ц/813/3104/23
Справа № 496/3417/21
Головуючий у першій інстанції Горяєв І. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Житлова комісія військової частини НОМЕР_1 ,
відповідач Військова частина НОМЕР_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 лютого 2022 року у складі судді Горяєва І.М.,
встановив:
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25.01.2021 у формі протоколу №1 в частині виключення старшого прапорщика ОСОБА_1 , з обліку осіб потребуючих поліпшення житлових умов, визнати незаконним наказ №46 від 26.01.2021 виданий тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 в частині його пунктів 1 та 1.7 щодо виключення старшого прапорщика ОСОБА_1 , з обліку осіб потребуючих поліпшення житлових умов, поновити позивача, на обліку військової частини НОМЕР_1 , як особу, яка потребує поліпшення житлових умов (квартирний облік).

Свої вимоги позивач мотивував тим, що наказом №47 від 28.02.2020 позивача було виключено зі списків особового складу частини. Вислуга років на час звільнення календарна 27 років 07 місяців пільгова 27 років 10 місяців. 25.01.2021 на засіданні житлової комісії було прийнято протокольне рішення №1 про виключення позивача з обліку потребуючих поліпшення житлових умов. 26.01.2021, наказом №46 по в/ч НОМЕР_1 постановлено затвердити протокол засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25 січня 2021 року №1; відповідно до пункту 9 статі 12 закону України забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями», пункту порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловим приміщеннями, затвердженого постановою кабінету міністрів України 23.08.2006 «1081 (зі змінами), військовослужбовці, які перебувають обліку при звільненні з військової служби в запас, або відставку за вік станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведень інших організаційних заходів, у разі неможливості використання військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині одержання житла з державного житлового фонду або за х бажань грошової компенсації за належне їм для отримання житлового приміщення, а в разі розформування військової частини - у військових комісаріату квартирно-експлуатаційних частинах районів користуються правом позачергового одержання житла. Залишення на квартирному обліку осіб звільнених з військової служби зв`язку із закінченням строку контракту законодавством не передбачено. Відповідно до закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28 лютого 2020 року «47 старший прапорщик ОСОБА_1 був звільнений у запас за статтею 26 частини 5 пункт підпункту «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію як продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців дати продовження контракту), тому, правової підстави щодо залишення на квартирному обліку у Збройних силах України зазначеної категорії військовослужбовців відсутні. Підстави: пункт 9 статті 12 Закону України «забезпечення військовослужбовців та членів її сімей жилими приміщеннями», пункт 29 порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23 серпня 2006 року №1081 (зі змінні наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 28 лютого 2020 року №47. На квартирному обліку позивач перебував з 13.09.2004. Крім того, Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сіх житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006р №1081, не містить прямої норми щодо зняття з квартирного обліку військовослужбовців звільнених військової служби у зв`язку з закінченням терміну дії контракту. Пункт 30 визначає перелік підстав для зняття військовослужбовця з обліку таке зняття можливе у разі звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем: в інших випадках, передбачених законодавством.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15 лютого 2022 року позовні вимоги задоволено. Визнано незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25.01.2021 у формі протоколу №1 в частині виключення старшого прапорщика ОСОБА_1 з обліку осіб потребуючих поліпшення житлових умов. Визнано незаконним наказ №46 від 26.01.2021, виданий тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 в частині його пунктів 1 та 1.7 щодо виключення старшого прапорщика ОСОБА_1 з обліку осіб потребуючих поліпшення житлових умов. Поновлено старшого прапорщика ОСОБА_1 на обліку військової частини НОМЕР_1 , як особу, яка потребує поліпшення житлових умов (квартирний облік).

Не погоджуючись з рішенням суду, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу та просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги зазначає, що старший прапорщик ОСОБА_1 був звільнений у запас за ст. 26, ч. 5, п, 2, підпункту "к" (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження контракту), такий вид звільнення не підпадає під вищезазначені підстави. Враховуючи наведене, правових підстав прийняти рішення, яким залишити на квартирному обліку старшого прапорщика ОСОБА_1 станом на 26.01.2021 не вбачалось. Посадовими особами при вирішенні питання залишення на квартирному обліку військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , перевагу було надано спеціальному законодавству. Тому будь-якої вини чи протиправних дій з боку Військової частини НОМЕР_1 стосовно позивача допущено не було.

15.05.2022 ОСОБА_1 надав суду відзив на апеляційну скаргу та просить суд залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що виключення ОСОБА_1 з обліку осіб потребуючих поліпшення житлових умов суперечить пункту 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.08.2006. Оскільки вислуга року старшого прапорщика ОСОБА_1 на військовій службі складає більш ніж 20 років, ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку з 2004 та 2019 років і знятий із квартирного обліку у зв`язку із звільненням з військової служби в запас (закінчення строку контракту) підстави, визначені законом для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов відсутні.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідачі заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, із цивільних, трудових, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий спір - це, зокрема спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, виходив з того, що ОСОБА_1 звернувся з позовом для захисту своїх житлових прав.

Однак при цьому суд залишив поза увагою, що в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на порушення його прав та гарантій військовослужбовця, а саме невиконання відповідачем обов`язку забезпечення належним жилим приміщенням (зняття з черги на покращення житлових умов та квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 ), який є складовою системи соціального захисту військовослужбовців відповідно до приписів Конституції України та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (абзац другий частини другої статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від Міністерства оборони України здійснюється за рахунок новозбудованого, вивільненого або придбаного житла; надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (за згодою військовослужбовця); переобладнання нежилих приміщень фонду Міністерства оборони України у жилі (крім приміщень, розташованих на територіях, які використовуються за призначенням військовими частинами) (пункт 2 розділу І Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (далі - Інструкція № 380).

Військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення (абзац перший пункту 4 розділу І Інструкції № 380).

Для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міністерства оборони України, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях ЗС України, а також у військових прокуратурах утворюються житлові комісії. До житлових комісій військових частин також належать житлові комісії квартирно-експлуатаційних органів та військових комісаріатів, які утворюються для ведення у встановленому порядку обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, або виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення особами з числа звільнених із військової служби в запас або відставку (пункт 1 розділу ІІ Інструкції № 380).

Житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею); взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення; зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва (пункт 7 розділу ІІ Інструкції № 380).

Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом, підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі (абзац перший пункту 8 розділу ІІ Інструкції № 380).

Отже, у спірних правовідносинах відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій в силу його особливого статусу, визначеного Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто внаслідок проходження ним публічної служби, різновидом якої є служба військова.

У постанові від 08 червня 2022 року в справі № 362/643/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Саме у зв`язку з останньою держава передбачила відповідні соціальні гарантії, а також порядок їх реалізації. Отже, такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

З огляду на викладене, оскільки право, яке позивач вважає порушеним, він набув саме у зв`язку з проходженням військової служби, тобто спір у цій справі виник з приводу можливості реалізації позивачем права на соціальну гарантію, надану йому в силу особливого статусу військовослужбовця, такий спір є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Проте наведене залишилося поза увагою суду першої інстанції, який належним чином не дослідивши питання юрисдикційності спору, помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства, чим порушив норми процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19- 22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення - скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

На виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК України апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду, та він має право протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись ст.ст. 374, 377, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 лютого 2022 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконним наказу, поновлення на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Протягом десяти днів з дня отримання постанови позивач має право звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 16.01.2023

Головуючий:

Судді: