Справа № 462/414/22
УХВАЛА

19 травня 2022 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Галайко Н. М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суд із позовною заявою до ОСОБА_2 у якій просить:

- збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 12 000 грн. щомісяця, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття ОСОБА_3 та до завершення навчання в технікумі ОСОБА_4 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн., але не менше прожиткового мінімуму на одну особу, щомісяця з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення двадцяти трьох років;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4 000 грн. щомісяця.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29.03.2022 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з її істотними недоліками.

На усунення зазначених недоліків позивачу надавався п`ятиденний строк.

12.05.2022 року позивач отримала зазначену ухвалу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак у встановлений ухвалою строк позивачем не було усунуто недоліки заяви, вказані в ухвалі.

Відповідно, ухвала про залишення позовної заяви без руху не була виконана.

Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

У зв`язку з тим, що позивач не усунув вказані в ухвалі суду недоліки у встановлений строк, суд дійшов висновку, що позовну заяву - слід повернути позивачу.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Н. М. Галайко