Справа № 278/383/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

07 листопада 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі: головуючого судді Маслак В.П.

за участі секретаря судового засідання Репікової З.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу №278/383/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є Гроші Ком» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору позики «Простой» №-1986129 від 30 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» у лютому 2022 року звернулося до Житомирського районного суду Житомирської області із вказаним позовом, де його представник простить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором позики «Простой» №-1986129 від 30 листопада 2021 року в розмірі 25 957,75 грн., сплачений у сумі 2 481,00 грн. судовий збір та розглядати справу за відсутності представника позивача, а також вказує, що в разі неявки у судове засідання відповідача, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.1-7).

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 30 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» та відповідачем було укладено договір позики у вигляді електронного правочину в поряду ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою офіційного веб-сайту https://e-groshi.com/ шляхом його підпису одноразовим ідентифікатором (смс-кодом). Укладенням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись правил, які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам.

За умовами договору позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 5 500,00 грн, що за вирахуванням комісії становило - 5 362,50 грн., які того ж дня були зараховані на банківську картку відповідача. Строк кредитування (строк позики) за договором складає 30 календарних днів, позика мала бути повернута у термін до 29 грудня 2021 року включно. Протягом строку дії договору позики розмір відсотків за користування коштами склав 2,2 % від суми позики щоденно, що за календарний рік становить 803 % річних. За користування позикою також передбачено одноразову комісію за видачу позики, за обслуговування позики, за обслуговування особистого кабінету позичальника і за смс-інформування позичальника про актуальний розмір заборгованості.

Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого у нього перед ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» виникла заборгованість, від сплати якої він ухиляється, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із позовом про стягнення боргу в примусовому порядку.

На виконання ухвали судді Житомирського районного суду Житомирської області від 29 березня 2022 року, матеріали позовної заяви ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» 27 квітня 2022 року було направлено за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира (а.с.59, 61).

Ухвалою судді Короловського районного суду м. Житомира від 03 травня 2022 року позов ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання (а.с.66-67, 75-76).

У судовому засіданні 03 жовтня 2022 року відповідач повідомив суд про не готовність до розгляду справи та клопотав про його відкладення для надання йому можливості звернутися за правничою допомогою, в зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено (а.с.77-78).

07 листопада 2022 року відповідач надав суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з отриманням ним травми, на підтвердження чого ОСОБА_1 надано копію виписки №6177 від 07 листопада 2022 року, зі змісту якої вбачається, що відповідачу з 07 листопада 2022 року по 11 листопада 2022 року видано первинний листок непрацездатності (а.с.80, 81).

Судом вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, однак, відповідач на не з`явився в судове засідання та не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву.

Враховуючи тривалість розгляду справи, повторність клопотання відповідача про його відкладення, суд вбачає зловживання зі сторони відповідача з метою затягування розгляду справи, який 07 листопада 2022 року не забезпечив явку свого представника в судове засідання.

Враховуючи викладені обставини і те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, суд, згідно ст.280-282 ЦПК України, за згодою представника позивача і на підставі наявних у справі доказів вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, встановивши наступні фактичні обставини та відповідні докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 30 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» та ОСОБА_1 укладено договір позики у вигляді електронного правочину в поряду ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою офіційного веб-сайту https://e-groshi.com/ шляхом його підпису одноразовим ідентифікатором (смс-кодом). Укладенням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись правил, які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам (а.с.9-21).

Згідно правил надання грошових коштів у позику, клієнт надав згоду на укладення Електронного договору шляхом направлення повідомлення кредитодавцю, яке підписується відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Договір став укладеним після введення відповідачем у відповідне поле на сайті позивача всіх особистих даних та отриманого ним одноразового ідентифікатора у вигляді смс-повідомлення. За умовами договору позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 5 500,00 грн, що за вирахуванням комісії становило - 5 362,50 грн., які того ж дня були зараховані на банківську картку відповідача. Строк кредитування (строк позики) за договором складає 30 календарних днів, позика мала бути повернута у термін до 29 грудня 2021 року включно. Протягом строку дії договору позики, розмір відсотків за користування коштами складав 2,2 % від суми позики щоденно, що за календарний рік становить 803 % річних.

За користування позикою також передбачено: одноразову комісію за видачу позики у розмірі 2,5 % від суми позики, але не менше 100,00 грн.; комісію за обслуговування позики у розмірі 0,2 % від суми позики, вказаної у п.1.1. договору, яка нараховується щоденно; комісію за обслуговування особистого кабінету позичальника у розмірі 10,00 грн. на тиждень; комісію за смс-інформування позичальника про актуальний розмір заборгованості у розмірі 12,00 грн., яка нараховується щоденно. При цьому, за умовами п.1.4.1., 1.4.2. та 3.1. договору комісії визначені як плата за обслуговування позики, яка нараховується за фактичний період користування позикою до дня повного виконання своїх зобов`язань позичальником за цим договором та не обмежена виключно періодом кредитування. Комісія за обслуговування позики нараховується протягом строку указаного у п.1.3. договору та збільшується до 0,35 % від суми позики за кожен день обслуговування у разі продовження строку дії позики за ініціативи позичальника або прострочення виконання.

Крім того, умовами договору передбачено (п.4.3.), що у разі прострочення виконання договору, позичальник зобов`язаний сплатити 4,00 % від суми позики за кожен день прострочення з першого дня прострочення (пеня), у разі прострочення сплати заборгованості більш ніж на 30 календарних днів, пеня збільшується на 2 %.

Згідно із ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із ч.1 ст.641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.1, 2 ст.1046 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що відповідачем була прийнята пропозиція (оферта) укласти електронний договір позики, розміщений на веб-сайті ТОВ «ФК Є Гроші Ком», шляхом реєстрації та заповнення заявки з накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланим кредитором у смс-повідомленні засобом зв`язку.

Такі дії сторін свідчать про укладення договору позики з дотриманням встановленої Законом України «Про електронну комерцію» форми правочину.

Приписами ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За умовами договору сторони визначили, що позика в сумі 5 500,00 грн надається строком до 29 грудня 2021 року включно (п.1.1, 1.3 Договору).

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики «Простой» №-1986129 від 30 листопада 2021 року станом на 08 лютого 2022 року, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 25 957,75 грн., яка складається із заборгованості у вигляді тіла позики та заборгованості у вигляді процентів, комісій і пені (а.с.30-31).

Останнім днем повного повернення позики, сплати процентів за користування грошовими коштами сторони договору встановили 29 грудня 2021 року. Після настання цієї дати право позикодавця на нарахування процентів за користування позикою припинилося.

Розрахунком заборгованості відповідача встановлено, що після закінчення строку дії договору позики з 30 грудня 2021 року позивачем нараховувалися відсотки, комісія та пеня.

Частиною 1 ст.1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до ст.549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК України).

Позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування грошовими коштами за період з 30 листопада 2021 року по 08 лютого 2022 року в розмірі 8 591,00 на підставі умов договору позики від 30 листопада 2021 року, строк дії якого 29 грудня 2021 року.

28 березня 2018 року Велика Палата Верховного у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) прийняла постанову, у якій зробила правовий висновок про те, що у правовідносинах з неналежного виконання грошового зобов`язання поза межами строку дії договору права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Під час вирішення питання про можливість нарахування та стягнення процентів від суми позики на підставі ст.536 ЦК України необхідно мати на увазі, що такі проценти нараховуються у разі, якщо період нарахування процентів від суми позики є період дії договору позики в межах строку, протягом якого позичальник може правомірно не сплачувати кредитору борг, оскільки на період після закінчення цього строку позика не надавалася.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №464/3790/16-ц (провадження №14-465цс18).

Таким чином, вимога про стягнення процентів за користування грошовими коштами, нарахованих поза строком дії договору, не ґрунтується на законі, а тому в її задоволенні необхідно відмовити.

Згідно наданого позивачем графіку платежів, який містить розрахунок реальної річної ставки та загальної вартості позики відповідача, нараховані проценти за користування позикою в межах строку дії договору 544,50 грн., що підлягають до стягнення з відповідача (а.с.22).

Враховуючи, що нараховані позивачем до стягнення з відповідача суми комісії - 1636,75грн. та пені - 5102,50грн. відповідно до умов договору позики за весь період дії грошового зобов`язання (п.п.1.3, 1.4, 4.3), що не суперечить закону, такі вимоги підлягають до задоволення.

Отже, з огляду на зазначене, суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача за договором позики «Простой» №-1986129 від 30 листопада 2021 року заборгованості за наданою позикою в загальному розмірі 12 783,75 грн.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. На підставі викладеного та керуючись ст 4, 5, 11, 12, 13, 76-80, 81, 82, 83, 89, 133, 141, 259, 263-265, 272-273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є Гроші Ком» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є Гроші Ком» заборгованість за договором позики «Простой» №-1986129 від 30 листопада 2021 року у розмірі 12 783 (дванадцять тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 25 коп. та сплачений судовий збір у сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят один) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення, подавши апеляційну скаргу Житомирському апеляційному суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В. П. Маслак

Відомості про учасників справи: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є Гроші Ком», , адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, 51-Д; відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .