Ухвала

19 травня 2022 року

м. Київ

справа № 295/11869/20

провадження № 61-1204св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - акціонерне товариство «Альфа Банк»,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03 листопада 2020 року в складі судді Зосименко О. М. та на постанову Житомирського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року в складі колегії суддів Павицької Т. М., Талько О. Б., Миніч Т. І.,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до АТ «Альфа Банк», в якому просила визнати недійсною з моменту укладання умову договору про надання кредиту № 501025850 від 11 травня 2018 року, щодо обов`язку сплачувати щомісячно АТ «Альфа-Банк» комісію за розрахунково-касове обслуговування кредиту в розмірі 2,40% від суми кредиту; визнати недійсною з моменту укладання умову договору про надання кредиту № 501083816 від 09 листопада 2018 року, щодо обов`язку сплачувати щомісячно АТ «Альфа-Банк» комісію за розрахунково-касове обслуговування кредиту в розмірі 2,40% від суми кредиту; визнати недійсною з моменту укладання умову договору про надання кредиту № 501126394 від 27 березня 2019 року, щодо обов`язку сплачувати щомісячно АТ «Альфа-Банк» комісію за розрахунково-касове обслуговування кредиту в розмірі 2,40% від суми кредиту. Зазначала, що умови вищевказаних договорів про встановлення комісії за розрахунково-касового обслуговування кредиту відповідно до закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливими і підлягають визнанню недійсними.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що ОСОБА_1 не довела у встановленому законом порядку, що визначені у договорі положення щодо встановлення комісійної винагороди з розрахунково-касового обслуговування мають наслідком істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Згідно положень Закону України «Про споживче кредитування» комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування можуть включатися до загальних витрат за споживчим кредитом. Оскільки ОСОБА_1 ознайомлена і погодилась з усіма істотними умовами кредитних договорів, в тому числі на оплату комісії за розрахунково-касове обслуговування, плата за яку є незмінною і щомісячною, і була відображена як в оферті, так і у додатках до оспорюваних кредитних договорів, суди вважали відсутніми підстави для визнання недійсними умов кредитних договорів щодо обов`язку сплачувати щомісячно АТ «Альфа-Банк» комісію за розрахунково-касове обслуговування кредиту.

У січні 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03 листопада 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року, просить їх скасувати як такі, що ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження в справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 березня 2021 року справу № 496/3134/19, (провадження № 61-974св21), за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Ідея Банк» про визнання недійсним кредитного договору за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 02 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

27 квітня 2021 року справа прийнята Великою Палатою Верховного Суду до розгляду (провадження № 14-44цс21).

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судове рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а саме щодо встановлення недійсності (нікчемності) положень кредитного договору у частині встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно з положеннями Закону України «Про споживче кредитування». Для вирішення питання про наявність або відсутність підстав для стягнення заборгованості по комісії.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється в випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Тому колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 295/11869/20.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 295/11869/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук