Номер провадження: 22-ц/813/7839/22
Справа № 2-767/11
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

29.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.,

розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бабенко Наталії Сергіївни на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2011 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2011 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення по даній справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2022 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бабенко Н.С. про перегляд заочного рішення суду від 08.09.2011 року по даній цивільній справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, 09.08.2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Бабенко Н.С., через засоби поштового зв`язку, подала до суду апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху з підстав сплати судового збору за подання апеляційної скарги не у повному обсязі та не порушення питання про поновлення строку на оскарження рішення суду.

Вказана ухвала апеляційного суду обґрунтована, зокрема, тим, що апелянт не ставить питання про поновлення строку на оскарження заочного рішення суду, проте згідно практики Верховного Суду, в даному випадку, відповідач при оскарженні заочного рішення в апеляційному порядку повинен обґрунтувати поважність причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

При цьому апелянту вказано, що з матеріалів справи встановлено, що адвокат в інтересах апелянта ознайомилась з матеріалами справи 13.05.2021 року, а з відповідною заявою (про ознайомлення) адвокат звернулась до районного суду 27.04.2021 року. Також ОСОБА_1 24.08.2010 року та 14.10.2010 року отримував поштою судові повістки про виклик до апеляційного суду з приводу розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу суду про відкриття провадження за адресою, що вказана в заяві про перегляд заочного рішення та апеляційній скарзі.

Тому, апелянту запропоновано надати обґрунтовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, з наданням відповідних доказів.

Крім того, з метою належного вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, з огляду на те, що з дня ухвалення оскаржуваного судового рішення пройшов значний проміжок часу, ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року витребувано від Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) відомості про всі наявні виконавчі провадження з примусового виконання заочного рішення суду від 08 вересня 2011 року по справі № 2-767/11, де боржником є ОСОБА_1 та про повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

У вересні 2022 року від адвоката Бабенко Н.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про усунення недоліків разом з квитанцією про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

В заяві про усунення недоліків апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду з тих підстав, що про наявність заочного рішення суду від 08.09.2011 року ОСОБА_1 дізнався лише у травні 2021 року, коли йому зателефонував приватний виконавець і повідомив про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно. 13 травня 2021 року представник ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами справи. 31 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду з заявою про перегляд заочного рішення суду. Апелянт заперечує проти того, що ОСОБА_1 в межах цієї справи подавав апеляційну скаргу на ухвалу суду про відкриття провадження. Жодних судових повісток по даній справі та копії рішення не отримував, так як на момент розгляду справи в районному суді не проживав за вказаною адресою. Апелянт зазначає, що після підписання договору поруки не спілкувався ні з позичальником, ні з представником банку. З цих підстав просить поновити строк.

У листопаді 2022 року від Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) надійшли копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-767/11, де боржником є ОСОБА_1 .

Ознайомившись з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України закріплено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Так, положення статті 6 Конвенції встановлюють, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже Конвенція закріплює «право на суд», невід`ємною частиною якого є право доступу до суду. Між тим, з прецедентної практики ЄСПЛ виходить, щодержава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду.

Зокрема ЄСПЛ зазначив, що держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення у справі «Воловік проти України», заява №15123/03, § § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Також ЄСПЛ наголошує, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України», заяви №17160/06 та №35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

У § 46 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява №32053/13, зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У § 41 рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України, заява №3236/03, вказано, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені ЄСПЛ також у рішенні від 9 листопада 2004 року у справі «Науменко проти України», заява № 41984/98, у рішенні від 20 травня 2010 року в справі «Пелевін проти України», заява № 24402/02.

Таким чином, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Крім того, із практики ЄСПЛ також випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Апеляційним судом враховано, що постановою Верховного Суду від 09 листопада 2021 року по справі № 214/5505/16, провадження № 14-74цс21, зроблений правовий висновок, що у разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувавши, зокрема, поважність причин для пропуску строку на подання заяви про перегляд цього рішення.

За приписами ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно положень ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

У даній справі, що надійшла на розгляд апеляційного суду, вбачається наступне.

У лютому 2010 року ПАТ «ОТП Банк» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2010 року у даній цивільній справі відкрито провадження та призначене судове засідання з викликом сторін.

Відповідачі про розгляд справи повідомлялись районним судом шляхом направлення судових повісток на поштові адреси. Судова повістка, що направлялась ОСОБА_1 , повернулась до суду, як неотримана, з відміткою пошти: «адресата немає вдома, залишено повідомлення» (а. с. 48-49 т. 1).

10.06.2010 року адресне-довідкове бюро ГУ МВС України в Одеській області повідомило суд, що ОСОБА_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Знятий з обліку 09.02.2009 року (а. с. 64 т. 1).

Між тим, 07.06.2010 року ОСОБА_1 через районний суд подав апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2010 року про відкриття провадження, вказавши адресу проживання: АДРЕСА_1 (а. с. 68-69 т. 1). Дана апеляційна скарга залишена апеляційним судом без задоволення.

Слід зазначити, що під час апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу районного суду про відкриття провадження, апелянт ОСОБА_1 сповіщався про розгляд справи в апеляційному суді кур`єрською службою за адресою, що вказана ним в апеляційній скарзі та 24.08.2010 року та 14.10.2010 року ОСОБА_1 отримав судові повістки про виклик до апеляційного суду, про що наявні розписки на повідомленнях про вручення поштового відправлення (а. с. 74, 85 т. 1).

Згідно листа КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 01.06.2010 року № 155107.72 станом на 28.05.2010 року за ОСОБА_1 зареєстрована квартира АДРЕСА_2 (а. с. 103 т. 1).

В подальшому ОСОБА_1 сповіщався районним судом про розгляд справи в суді через оголошення у пресі (а. с. 112, 116, 119-123, 128-128а т. 1).

08.09.2011 року Приморським районним судом м. Одеси у даній справі за відсутності учасників справи ухвалене заочне рішення (а. с. 131-133 т. 1).

Копії даного рішення направлено учасникам процесу 26.09.2011 року, що вбачається з супровідного листа від 15.09.2011 року (а. с. 134 т. 1).

Матеріали справи не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 копії заочного рішення.

Разом з тим, у червні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження (а. с. 140-171 т. 1).

До матеріалів справи приєднано фіскальний чек та опис вкладень у цінний лист від 05.06.2020 року АТ «Укрпошта» про направлення ОСОБА_1 поштою за адресою: АДРЕСА_1 , заяви про заміну сторони виконавчого провадження (а. с. 167-169 т. 1).

Судова повістка, що направлялась районним судом ОСОБА_1 з метою сповіщення про розгляд вказаної заяви, повернулась до суду з відміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 181 т. 1).

28 квітня 2021 року до районного суду, через засоби електронного зв`язку, надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи, що подана 27 квітня 2021 року адвокатом Бабенко Н.С. в інтересах ОСОБА_1 (а. с. 202-205 т. 1). До даної заяви приєднано ордер серії ОД № 354442 від 27.04.2021 року про представництво ОСОБА_1 адвокатом Бабенко Н.С. в Приморському районному суді м. Одеси та в Одеському апеляційному суді.

Заяву про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2011 року подано до районного суду адвокатом Бабенко Н.С. в інтересах ОСОБА_1 поштою 26.05.2021 року (а. с. 207-212 т. 1). Слід зазначити, що в заяві про перегляд заочного рішення адреса проживання ОСОБА_1 зазначена: АДРЕСА_1 .

В заяві про перегляд заочного рішення, яка була уточнена, заявником зазначено, що копію заочного рішення ОСОБА_1 не отримував, про наявність такого рішення ОСОБА_1 дізнався тільки в травні 2021 року, коли йому подзвонив приватний виконавець і повідомив, що відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно, 13 травня 2021 року представник ознайомився з матеріалами справи.

Згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, що зареєстрована в районному суді за Вхід. № 106670/21 від 30.09.2021 року, ОСОБА_1 по м. Одесі та Одеській області не значиться (а. с. 248 т. 1).

Проте, оскільки ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2021 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення відмовлено, та дану заяву залишено без розгляду, адвокат Бабенко Н.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій зазначила місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 (а. с. 1-7, т. 2).

Під час апеляційного провадження щодо розгляду вказаної апеляційної скарги ОСОБА_1 сповіщався шляхом відправлення поштових відправлень з рекомендованими повідомленнями, проте така кореспонденція поверталась до суду з відміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 32-33, 41-42, 58-59 т.2).

Постановою Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено, ухвалу районного суду від 11 жовтня 2021 року скасовано, справу направлено до районного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2022 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бабенко Н.С. про перегляд заочного рішення суду від 08.09.2011 року залишено без задоволення.

Дана ухвала районного суду мотивована тим, що зазначені заявником доводи про несповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи в суді, у зв`язку з чим заявник просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, не прийняті судом до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про існування даного спору, зокрема районний суд наголосив про подачу ОСОБА_1 апеляційної скарги на ухвалу суду про відкриття провадження, про направлення йому кореспонденції, яка повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній вдома, було залишено повідомлення», про сповіщення останнього через пресу, про направлення йому заяви про заміну стягувача, крім того, заяв про зміну місця проживання ОСОБА_1 до суду не подавав. За таких підстав, керуючись правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 214/5505/16, районний суд залишив вказану заяву без задоволення.

Як вже зазначалось, у листопаді 2022 року до апеляційного суду на запит надійшли матеріали виконавчого провадження № 65208098, сформованих щодо виконавчого листа № 2-767/11, виданого 31 січня 2012 року Приморським районним судом м. Одеси щодо боржника ОСОБА_1 , з яких встановлено, що постановою старшого державного виконавця Першого Суворовського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 20 червня 2018 року виконавчий лист № 2-767/11, що виданий 31.01.2012 року Приморським районним судом м. Одеси, де боржником є ОСОБА_1 , повернуто стягувачу. Зокрема, в постанові зазначено, що боржника ОСОБА_1 за адресою, вказаною у виконавчому листі, не знайдено; майно, яке належить боржнику та на яке можливо звернути стягнення, не виявлено; згідно довідки АДР ГУДМС в Одеській області боржник за вказаною адресою не зареєстрований.

Також, згідно постанови державного виконавця Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) від 20 квітня 2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-767/11, що виданий 31.01.2012 року Приморським районним судом м. Одеси, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором. Згідно супровідного листа від 20.04.2021 року № 16885 копія даної постанови направлялась ОСОБА_1 , проте відомостей про отримання цієї постанови матеріали виконавчого провадження не містять. Разом з тим, 19 травня 2021 року державним виконавцем Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) видано постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 .

Апеляційним суд не приймає вказані апелянтом посилання про поважність причин пропуску строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, що зазначені в заяві на усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки такі посилання були зазначені в самій апеляційній скарзі без клопотання про поновлення строку та в ухвалі апеляційного суду від 07.09.2022 року суд вказав, що наявні в матеріалах справи докази ставлять під сумнів твердження, що ОСОБА_1 дізнався про рішення лише в травні 2021 року, у зв`язку з чим апелянту запропоновано подати заяву про поновлення строку разом з відповідними доказами, проте, доказів поважності підстав пропуску строку апелянт наразі не надає.

Отже, з огляду на встановлені обставини апеляційний суд вважає непослідовними твердження скаржника, що він дізнався про заочне рішення у травні 2021 року з телефонного дзвінка державного виконавця, який повідомив йому про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно, оскільки матеріалами справи підтверджено, що адвокат в інтересах ОСОБА_1 подала заяву про ознайомлення зі справою 27 квітня 2021 року, ознайомилась зі справою - 13 травня 2021 року, при цьому постанова про арешт майна боржника винесена виконавцем 19 травня 2021 року.

Крім того, скаржник не вказує про обставини, що завадили адвокату ознайомитись з матеріалами справи на наступний день після звернення до суду з відповідною заявою. Адвокат ознайомилась з матеріалами справи після спливу двох тижнів після подачі заяви про ознайомлення.

Апеляційний суд критично ставиться до посилань, що апеляційна скарга на ухвалу суду про відкриття провадження не підписувалась ОСОБА_1 , що як вказує апелянт, можна встановити без експертизи шляхом порівняння підписів в скарзі та договорі поруки, оскільки матеріали справи містять оригінал цієї скарги, що підписаний та поданий до суду ОСОБА_1 07.06.2010 року (а. с. 68-69 т. 1), а скаржник не надає висновку почеркознавчої експертизи на спростування факту підписання ним цієї скарги, а встановлення факту вчинення підпису відповідною особою або його спростування потребує спеціальних знань.

Щодо посилань скаржника про неотримання жодних судових повісток з підстав не проживання за вказаною адресою на момент розгляду справи в районному суді, то апеляційний суд вказує, що відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, апелянт не надає жодних доказів. Зокрема, не надано акту про проживання за іншою адресою, складеного сусідами з вказівкою паспортних даних та підписами, завіреними у встановленому порядку балансоутримувачем будинку чи обслуговуючою організацією, або відповідної довідки про місце проживання, виданої балансоутримувачем будинку чи обслуговуючою організацією, не надано відомостей про сплату комунальних та інших платежів з утримання будинку за місцем проживання апелянта за іншою адресою у вказаний період часу, з яких можна було б пересвідчитися про відсутність апелянта за вищевказаною адресою. При цьому, у заяві про перегляд заочного рішення та своїх апеляційних скаргах апелянт зазначає місце проживання за адресою, на яку відправлялась судова кореспонденція.

За приписами п. 5, 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Зміст ч. 1 ст. 44 ЦПК України передбачає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Апеляційний суд наголошує, що учасник справи, який задіяний в розгляді справи, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, спрямовані на своєчасне одержання актуальної інформації щодо розгляду його справи; своєчасне отримання копій судових рішень; оскарження судових рішень у передбачений законом строк.

Отже, за обставин даної справи апеляційний суд визнає наведені апелянтом підстави для поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення неповажними, у зв`язку з чим та керуючись вимогами п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, апелянту слід відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 354, ч.4 ст. 357, п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бабенко Наталії Сергіївни на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2011 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Скаржнику надіслати копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Судді Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе

А.П. Заїкін

О.В. Князюк