2-1462/2010
4-с/465/58/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Марків Ю.С.,

за участі секретаря судового засідання Мучинської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Піти Ярослава Ігоровича на бездіяльність Франківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів), яка полягає у незнятті арешту та заборони відчуження з нерухомого майна у виконавчому провадженні №20678834, -

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Піта Я.І. звернувся до Франківського районного суду м. Львова із скаргою в порядку ст. 449 ЦПК України на бездіяльність Франківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів), яка полягає у незнятті арешту та заборони відчуження з нерухомого майна у виконавчому провадженні №20678834.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що в листопаді 2022 року представником ОСОБА_1 було надіслано до Франківського відділу Державної виконавчої служби міста у місті Львові заяву про зняття арешту, накладеного на майно його клієнта у межах виконавчого провадження № 20678834. Як стало відомо скаржникові, на все його майно Франківським відділом ДВС міста Львова було накладено арешт 06.08.2010 р. на підставі виконавчого листа № 2-1462, виданого Франківським районним судом м. Львова 08.07.2010 року. Вказує, що цей арешт залишається чинним і на даний час, відповіді Франківського відділу Державної виконавчої служби міста у місті Львові на заяву про зняття арешту він не отримав. Вважає, що дії Франківського ВДВС у м. Львові щодо незняття арешту є неправомірними та просить зобов`язати Франківський ВДВС у м. Львові скасувати арешт майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №20678834. Зазначає, що останньою виконавчою дією у виконавчому провадженні № 20678834 було повернення виконавчого документу стягувачеві, що відбулося 30.06.2017 року. Окрім того, арешт на підставі виконавчого листа № 2-1462 було накладено на все рухоме та нерухоме майно скаржника, що суперечить законодавству України, відповідно до якого арешт накладається у розмірі стягнення за виконавчим документом.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 19.12.2022 року прийнято скаргу до розгляду та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 та його представник не з`явились, хоча й були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення такого.

Представник Франківського ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце розгляду скарги, що згідно з ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги, а тому, суд вважає, що скаргу можна вирішити у їх відсутності, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах скарги, суд вважає, що скаргу слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції Шевчука М.В. від 06.08.2010 року відкрито виконавче провадження №20678834 на підставі виконавчого листа № 2-1462 від 08.07.2010 року, виданого Франківським районним судом м. Львова, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 5717,22 доларів США заборгованості за кредитним договором, 447,64 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

В рамках даного виконавчого провадження на невизначене, все нерухоме майно ОСОБА_1 державним виконавцем Франківського ВДВС ЛМУЮ Шевчуком М.В. накладено арешт, який зареєстровано 06.08.2010 року за №10118246 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

У подальшому постановою державного виконавця Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції Леськіва Б.Ю. від 30.06.2017 року повернуто виконавчий документ, а саме виконавчий лист №2-1462 від 08.07.2010 року, стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на момент винесення відповідної постанови (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними). Вказане також підтверджується витягом «Інформації про виконавче провадження» від 01.12.2022 року.

Після цього виконавчий лист стягувачем повторно до виконання не пред`являвся. Водночас арешт, накладений державним виконавцем на все нерухоме майно Костерова А.О., після повернення виконавчого документа стягувачеві не скасовано, обтяження продовжує діяти.

Як слідує з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 01.12.2022 року, на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт на підставі виконавчого листа № 2-1462 від 08.07.2010 року. Обтяжувачем майна є Франківський відділ державної виконавчої служби ЛМУЮ.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

У випадку зняття арешту у зв`язку з закінченням виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5, в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Крім того, згідно з висновком Верховного Суду, який міститься у постанові від 27 березня 2020 року у справі №817/928/17 незняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Як встановлено, державним виконавцем не вчинено усіх достатніх та необхідних дій щодо припинення обтяження майна шляхом зняття арешту, хоча ним ще 30.06.2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а відтак, завершено виконавче провадження. Тому суд вважає, що слід визнати дії Франківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) неправомірними та зобов`язати Франківський відділ Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) скасувати арешт в межах виконавчого провадження № 20678834.

З огляду на наведене, а також з метою захисту прав скаржника щодо якого у виконавчому провадженні повернено виконавчий документ стягувачу, суд вважає, що скарга обгрунтована та її слід задовольнити.

Керуючись статтями 258-264, 447, 449, 450, 451, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Піти Ярослава Ігоровича на бездіяльність Франківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів), яка полягає у незнятті арешту та заборони відчуження з нерухомого майна у виконавчому провадженні №20678834 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) щодо незняття арешту та заборони відчуження з нерухомого майна ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №20678834.

Зобов`язати відповідну посадову особу Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) скасувати арешт майна боржника ОСОБА_1 , накладений постановою від 06 серпня 2010 року в межах виконавчого провадження №20678834.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Марків Ю.С.