Ухвала

07 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 758/2524/17

провадження № 61-9345ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сердюка В. В.,

розглянув заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Леонід Михайлович, про відвід судді-доповідача Фаловської Ірини Миколаївни в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»,

про визнання протиправними та скасування актів індивідуальної дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 ,

в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Леонід Михайлович, на постанову Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального

округу Кобелєвої А. М. (далі - приватний нотаріус Київського МНО), третя особа - Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ»), про визнання протиправними та скасування актів індивідуальної дії.

Подільський районний суд міста Києва своїм рішенням від 15 червня

2017 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправним і скасував рішення приватного нотаріусу Київського МНО Кобелєвої А. М., як державного реєстратора, від 06 грудня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32745206, згідно з яким (рішенням) проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ПАТ «ПУМБ».

Визнав протиправним і скасував запис про право власності № 17840093, вчинений приватним нотаріусом Київського МНО Кобелєвою А. М.,

як державним реєстратором, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ПАТ «ПУМБ».

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням Подільського районного суду міста Києва

від 15 червня 2017 року, ПАТ «ПУМБ» оскаржило його в апеляційному порядку.

Апеляційний суд міста Києва своїм рішенням від 11 грудня 2017 року рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову

ОСОБА_1 відмовив.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням Апеляційного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року, ОСОБА_1 оскаржила його в касаційному порядку.

Верховний Суд своєю постановою від 15 серпня 2018 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року скасував, справу передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Київський апеляційний суд своєю постановою від 06 грудня 2018 року рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року залишив без змін.

Не погодившись з рішенням Подільського районного суду міста Києва

від 15 червня 2017 року та постановою Київського апеляційного суду

від 06 грудня 2018 року, ПАТ «ПУМБ» оскаржило їх в касаційному порядку.

Верховний Суд своєю постановою від 19 лютого 2020 року рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року

та постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року змінив, виклав мотивувальну частину рішення та постанови в редакції цієї постанови.

Виключив абзац другий резолютивної частини рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року.

Не погодившись з рішенням Подільського районного суду міста Києва

від 15 червня 2017 року, ОСОБА_2 , особа, яка не брала участі у справі, оскаржила його в апеляційному порядку.

Київський апеляційний суд своєю постановою від 25 травня 2022 року рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року залишив без змін.

23 вересня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Л. М.,

на постанову Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року.

Системою автоматизованого розподілу справ для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Л. М., відповідно до протоколу від 26 вересня 2022 року справу призначено суддів-доповідачеві Фаловській І. М. та визначено, що до складу колегії входять судді: Мартєв С. Ю., Сердюк В. В.

Верховний Суд своєю ухвалою від 30 вересня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Л. М., залишив без руху та надав строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарг, а саме для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наведеними причинами пропуску такого строку та доказами на їх підтвердження в оригіналах чи належним чином завірених копіях,

з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених

статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави з відповідними доказами; додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

Копія ухвали суду касаційної інстанції від 30 вересня 2022 року

направлена на адресу заявника ОСОБА_1 та її представника - адвоката Бєлкіна Л. М. (квартира АДРЕСА_2 ), яка зазначена в касаційній скарзі, як адреса для листування, та отримана 21 жовтня 2022 року,

що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучене до матеріалів касаційного провадження.

03 листопада 2022 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Л. М., на виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції від 30 вересня 2022 року надійшла заява про усунення недоліків, до якої додана квитанція від 31 жовтня 2022 року № про сплату судового збору у розмірі 1 280 грн, а також довідка Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2022 року, згідно з якою копію постанови Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року у справі

№ 758/2524/17 представник ОСОБА_1 - адвокат

Бєлкін Л. М. отримав 04 жовтня 2022 року.

При цьому, в заяві про усунення недоліків заявник зазначала, що має право на поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки її представник отримав копію постанови апеляційного суду 04 жовтня 2022 року та оскаржив її протягом встановленого законом строку.

03 листопада 2022 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Л. М., надійшла заява про відвід

судді-доповідача Фаловської І. М.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Л. М., 23 вересня 2022 року звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду

від 25 травня 2022 року.

При цьому, представник ОСОБА_1 - адвокат Бєлкін Л. М., зазначив, що повний текст оскарженого судового рішення виготовлений

22 серпня 2022 року. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова апеляційного суду зареєстрована -

23 серпня 2022 року; оприлюднена - 24 серпня 2022 року.

Оскільки повний текст постанови суду апеляційної інстанції виготовлений 22 серпня 2022 року, то тридцятиденний строк на касаційне оскарження судового рішення спливає 21 вересня 2022 року. Касаційна скарга подана 23 вересня 2022 року з пропуском тридцятиденного строку та заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Разом з тим, суддя постановила ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надала строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначивши про зловживання заявницею своїми процесуальними правами.

На думку, заявниці, ставлення судді-доповідача Фаловської І. М. до проблеми поновлення строку на касаційне оскарження свідчить про упереджене та необ`єктивне ставлення до учасника справи.

На підставі вищевказаного, з метою забезпечення справедливого та неупередженого вирішення справи, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. підлягає відводу на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Л. М., суд виходить з такого.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частинамипершою-третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, Верховний Суд констатує, що відсутні будь-які підстави стверджувати, що суддя-доповідач має та виявляє особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

За об`єктивним критерієм Верховним Судом підлягає встановленню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

Єдиним доводом для відводу судді-доповідача Фаловської І. М. від участі

в розгляді цієї справи ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Л. М., зазначила те, що, постановляючи ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, суддя-доповідач Фаловська І. М. вказала на те, що заявниця користується процесуальними правами недобросовісно, зловживає ними, оскільки вона, як учасник справи, повинна у розумний строк цікавитися перебігом свої справи. Проте, процесуальне зловживання допустив саме апеляційний суд, не направивши заявниці копію повного тексту постанови Київського апеляційного суду

від 25 травня 2022 року.

Тобто, доводи заявника щодо підстав для відводу судді-доповідача зводяться до незгоди з ухвалою про залишення її касаційної скарги без руху в частині надання доказів недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, та обґрунтовуються помилковим тлумаченням норм цивільного процесуального права, що не є підставою для відводу судді-доповідача відповідно до статті 36 ЦПК України.

Доводи заяви про відвід судді-доповідача Фаловської І. М. не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді-доповідача Фаловської І. М., отже, заявлений відвід є необґрунтованим.

Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Вирішуючи питання про відвід, суд не здійснює оцінку ухвалених суддею процесуальних рішень.

За наведених обставин, враховуючи висновок про необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Л. М., відводу судді-доповідача Фаловської І. М., питання про відвід судді-доповідача Фаловської І. М. згідно з частиною третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Леонід Михайлович, про відвід судді-доповідача Фаловської Ірини Миколаївни визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Леонід Михайлович, про відвід судді-доповідача Фаловської Ірини Миколаївнипередати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська С. Ю. Мартєв В. В. Сердюк