Справа № 681/1145/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщар А.Г.

з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва Івана Миколайовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

23 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 25236, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 30 серпня 2021 року, щодо стягнення з неї на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі Банк) заборгованості в розмірі 28031 грн. 71 коп.

В обґрунтування вимог зазначала, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. знаходиться на примусовому виконанні згаданий виконавчий напис, на підставі якого відкрито 11 жовтня 2021 року виконавче провадження ВП № 67098966, при цьому з неї також стягнуто на користь приватного виконавця витрати на виконавчий збір та основної винагороди приватного виконавця в розмірі 2803 грн. 17 коп.

Також зазначила, що жодних повідомлень про усунення порушень умов кредитного договору, чи наявності заборгованості для неї не надходило, а відтак категорично заперечує, щодо існування у неї будь-якої заборгованості.

Вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням норм діючого законодавства, сума заборгованості є необґрунтованою та безпідставною, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 24 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідач у встановлений ухвалою суду строк відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що 30 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 25236, про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 631264049 від 25 вересня 2019 року, укладеним з акціонерним товариством "Альфа-Банк", на його користь, заборгованості в розмірі 27381 грн. 71 коп., а також кошти за вчинення даного виконавчого напису нотаріусом 650 грн.

На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.М. відкрито виконавче провадження № 67098966 від 11 жовтня 2021 року. При цьому з неї також стягнуто на користь приватного виконавця витрати на проведення виконавчих дій та основної винагороди виконавця в розмірі 2803 грн. 17 коп.

Однак ОСОБА_1 у своїй позовній заяві вказувала, що жодних повідомлень, щодо заборгованості перед банком, а також вчинення виконавчого напису нотаріусом не отримувала та не знала, а відтак заперечує, щодо існування відносно неї будь-якої заборгованості.

Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до цих приписів нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як встановлено судом, відповідач не надав жодних доказів укладання кредитного договору № 631264049 від 25 вересня 2019 року, укладеним з акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , а також, що він подав нотаріусу необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості позивачки.

Відповідачем не надано суду доказів, що позивачкою було отримано вимогу про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача. Позивачка не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

При цьому вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи відомостей про отримання позивачкою відповідного повідомлення не містять.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час з матеріалів справи вбачається, що між сторонами наявний спір щодо кредитного договору та виникнення за ним заборгованості, оскільки позивачка не визнає заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заборгованість, вказана в виконавчому написі, не є безспірною, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом, в розмірі 5000 грн., який є співмірним із обсягом наданих послуг.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1488 грн. 60 коп. (992 грн. 40 коп. подання позовної заяви до суду, 496 грн. 60 коп. забезпечення позову).

Керуючись наведеним, ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, ст.268, ст.ст.273, 279, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 30 серпня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за № 25236, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» грошові кошти за кредитним договором № 631264049 від 25 вересня 2019 року в загальному розмірі 28031 грн. 71 коп.

Стягнути з акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь позивачки 1488 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору та 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили після тридцяти днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подано апеляційну скаргу учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачка ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач акціонерного товариства «Альфа-Банк», ідентифікаційний код в , місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, поштовий індекс 03150.

Треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, місцезнаходження: м. Київ, проспект Григоренка, 15, прим.3, поштовий індекс 02068,

приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович, місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Михайла Грушевського, 87, каб. 405, поштовий індекс 29000.

Головуючий: