Провадження № 2/127/1274/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2022 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Шаміної Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивувала тим, що під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 02.06.2008 рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки всіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.05.2008 року. З вересня 2019 року відповідач почав виплачувати аліменти у розмірі меншому, ніж той, який був нарахований головним державним виконавцем Макушинським Ю.І. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №9491497, яке було відкрито по виконавчому листу №2-3474 від 03.06.2008, заборгованість по аліментам ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на квітень 2022 року складає 20427,59 грн. Згідно наведеного позивачкою розрахунку загальна сума пені за прострочення сплати аліментів в період з вересня 2018 року по квітень 2022 року складає 6321,94 грн. За таких обставин позивач просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 6321,94 грн, а також 2000,00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2022 року було відкрите спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Вказану ухвалу, разом із копією позовної заяви з додатками, отримано відповідачем 01 серпня 2022 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 290.

18 серпня 2022 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Якименко О.О., який діє на підставі ордера на надання правничої правової допомоги серії АВ №1032585 від 18.08.2022, подано відзив на позовну заяву, у якому останній вказав про отримання позовної заяви 05 серпня 2022, однак вказане спростовується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 290, а також відповідними відомостями із трекінгу відправлень ПАТ «Укрпошта». Таким чином, судом встановлено подання відповідачем відзиву із пропущенням встановленого судом строку на його подання.

Враховуючи, що відзив не поданий у встановлений строк, клопотання про поновлення строку на його подання не містить, поданий відзив не приймається судом до розгляду та відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України справу слід вирішити за наявними матеріалами.

Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 09.03.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №727 (а.с. 12).

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.06.2008 у справі №2-3474/08 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки всії видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини даного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.05.2008 року (а.с. 15).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 18 червня 2005 року у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №1009, розірвано рішенням Вінницького міаського суду Вінницької області від 17.06.2014 у справі №127/8951/14 (а.с. 16).

На підставі виконавчого листа №2-3474 від 03.06.2008 виданого Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки всії видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини даного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.05.2008 року відкрито виконавче провадження №9491497 з його примусового виконання.

Як слідує із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №9491497, складеного головним державним виконавцем Макушинським Ю.І., заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з вересня 2018 року по квітень 2022 року включно, станом на 30.04.2022 становить 20427,59 грн (а.с. 17)

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно із ч. ч. 3, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем у порядку, встановленому СК України. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до ст. 20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст. 196 СК України позовна давність не застосовується.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Такий порядок обрахування пені за прострочення сплати аліментів наведено Верховним Судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц та від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц.

Згідно з розрахунком пені за прострочення сплати аліментів, проведеного позивачем у відповідності до зазначених вимог, загальна сума пені за порушення відповідачем аліментних зобов`язань за період з вересня 2018 року по квітень 2022 року складає 6321,94 грн.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) викладено висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Доказів про те, що заборгованість за період з вересня 2018 року по квітень 2022 року утворилася з незалежних від відповідача причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, матеріали справи не містять. Також, матеріали справи не містить доказів на спростування доводів позивача, які є обґрунтованими та узгоджуються із матеріалами справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання від відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за весь строк прострочення сплати аліментів, який починає свій перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Таким чином, суд вважає розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, обґрунтованим, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, то суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Визначаючись з розподілом витрат, суд враховує, що позивач скористалася правовою допомогою адвоката, про що свідчить наступне.

Між адвокатом Шишковською А.Б. та Дазідовою Г.М укладено Договір про надання правової допомоги від 12.05.2022(а.с. 19). Сторонами договору погоджено розмір гонорару 2000,00 грн (п. 4.1).

Крім того, на підтвердження виконаних послуг та оплати надано акт виконаних робіт від 20.05.2022 та квитанцію до прибуткового касового ордера від 12.05.2022 про оплату 2000,00 грн на підставі договору від 12.05.2022 (а.с. 20, 21).

Відповідно до ст. 141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Таким чином, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено, враховуючи положення ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволено, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 75, 77, 79, 192, 196 СК України, ст.ст. 7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 6321,94 (шість тисяч триста двадцять одна гривня дев`яносто чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000,00 грн (дві тисячі гривень) у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна