Справа № 359/1570/22
Провадження № 2/359/1656/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк», треті особи : Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергеєв Олександр Олександрович, Головний державний виконавець Бориспіль-ського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіональ-ного управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хороша Натела Важанівна, ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали позов до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, яким просили визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 17 вересня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 1809, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О., яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 та за рахунок коштів, отриманих від її реалізації пропонується задовольнити солідарні вимоги ПАТ «Кредит Європа Банк» на загальну суму 81 555, 18 доларів США.

Вимоги обґрунтовано тим, що 19 червня 2008 року між ЗАТ «Кредит Європа Банк», правонаступником якого є ПАТ «Кредит Європа Банк» та ОСОБА_4 було укладено споживчий кредитний договір № 00014-ML-79, відповідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 85 000, 00 доларів США строком до 19 червня 2028 року. Цього ж дня банк також уклав договір поруки з ОСОБА_3 .. Крім того, з метою належного виконання кредитного зобов`язання 19 червня 2008 року між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки щодо квартири, яка належить їм на праві спільної сумісної власності та знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

28 квітня 2015 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області позовні вимоги ПАТ «Кредит Європа Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 00014-ML-79 в розмірі 1 391 858 грн. 71 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. 00 коп.

На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва О.О. від 17 вересня 2015 року за № 1809, було звернуто стягнення на предмет іпотеки, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 та за рахунок коштів, отриманих від її реалізації пропонується задовольнити солідарні вимоги ПАТ «Кредит Європа Банк» на загальну суму 81 555, 18 доларів США.

Про даний виконавчий лист позивачам стало відомо лише у лютому 2022 року. Вважають, що його видано нотаріусом з порушенням норм ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, а тому він не підлягає виконанню. Зважаючи на вказане, просили поновити строк звернення до суду з даним позовом, позов задовольнити та захистити їх право у судовому порядку.

Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року ц справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

Ухвалою суду від 26 серпня 2022 року у справі закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті.

15 вересня 2022 року від представника АТ «Кредит Європа Банк» надійшла заява, якою просили застосувати наслідки спливу строків позовної давності та з цих підстав відмовити у задоволенні позовних вимог.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість позивачі подали до суду заяви, якими просив розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник АТ «Кредит Європа Банк» також подав до суду заяву, якою розгляд справи просив здійснити у його відсутність, просив врахувати заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань до суду не направили.

Зважаючи на неявку сторін в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Суд, дослідивши заяви сторін, матеріали справи з наявними в ній доказами та копією виконавчого провадження за №50752690, прийшов наступних висновків.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 33 рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року, ухваленому у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що19 червня 2008 року між ЗАТ «Кредит Європа Банк», правонаступником якого є ПАТ «Кредит Європа Банк» та ОСОБА_4 було укладено споживчий кредитний договір № 00014-ML-79, відповідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 85 000, 00 доларів США строком до 19 червня 2028 року. Цього ж дня банк також уклав договір поруки з ОСОБА_3 ..

Крім того, з метою належного виконання кредитного зобов`язання, 19 червня 2008 року між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки щодо квартири, яка належить їм на праві спільної сумісної власності та знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

28 квітня 2015 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області позовні вимоги ПАТ «Кредит Європа Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 00014-ML-79 в розмірі 1 391 858 грн. 71 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. 00 коп. Дане судове рішення набрало законної сили.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

17 вересня 2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергеєв О.О. вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. За рахунок коштів, отриманих від реалізації даного майна запропоновано задовольнити солідарні вимоги ПАТ «Кредит Європа Банк» до вказаних осіб у розмірі : 77569,40 доларів США сума основного боргу за період з 19 червня 2008 року по 18 червня 2014 року, 449,07 доларів США сума простроченого основного боргу нарахована, але несплачена відповідно графіків платежів за період з 19 березня 2014 року до 18 червня 2014 року, 882,35 доларів США нараховані відсотки за користування кредитом за період з 20 травня 2014 року по 18 червня 2014 року, 2565,85 доларів США прострочені відсотки за користування кредитом за період з 19 березня 2014 року по 19 травня 2014 року, 88,51 доларів США заборгованість по сплаті пені за прострочені платежі за період з 19 березня 20104 року по 18 червня 2014 року, що становить, станом на 18 червня 2014 року, 81555, 18 доларів США.

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Бориспільського міськрайон-ного управління юстиції Кальонкінимм О.С. 08 квітня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 50752690, яку для відома та виконання направлено сторонам виконавчого провадження, в тому числі позивачам, листом від 15 квітня 2016 року.

Постановою державного виконавця від 15 січня 2020 року було звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 ..

Заставлену в іпотеку квартиру було реалізовано, у зв`язку з чим вимоги банку задоволено на суму 1 730 242 грн. 08 коп.

На підставі заяви АТ «Кредит Європа Банк» від 16 лютого2021 року головний державний виконавець Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління МЮ України Хороша Н.В. винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувача, яка для відома направлена всім сторонам виконавчого провадження.

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1 даної глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

У пункті 1.2 вищезазначеної Інструкції вказано перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172, для одержання виконавчого напису подаються : оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Пунктом 3.5 вищезазначеної Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Відповідно постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Також, відповідно п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Пунктом 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Ухвалою суду від 26 серпня 2022 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва О.О. витребовувались належним чином засвідчені копії документи, що стали підставою для видачі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса від 17 вересня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1809.

В листі від 10 листопада 2022 року приватний нотаріус Сергеєв О.О. повідомив суд про неможливість надати витребувані документи, оскільки термін їх зберігання завершився, у зв`язку з чим їх вже знищено.

В свою чергу, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріусу разом із заявою стягувача, було надано первинні фінансові документи, оформлені відповідно вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» з метою підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Також суд вважає, що заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2015 року ухваленого у цивільній справі за № 359/668/15-ц з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором № 00014-ML-79 в розмірі 1 391 858 грн. 71 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. 00 коп., а не в розмірі 81555, 18 доларів США, як вказано у виконавчому написі.

Відтак, сума заборгованості, яку банк вказав у зверненні до приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису була спірною, оскільки за рішенням суду стягнуто заборгованість у національній валюті України і цей розмір є сталим, а відображена у виконавчому написі сума боргу у доларах США, є відмінною від наведеної у судовому рішенні та коливаючою в сторону збільшення або зменшення через нестабільність курсу долару США по відношенню до гривні.

Пунктом 3.1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо : подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Як передбачено ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Суд позбавлений можливості перевірити належне виконання даної вимоги іпотекодержа-телем та надання відповідних доказів приватному нотаріусу, оскільки матеріали, що слугували підставою для видачі оскаржуваного виконавчого напису вже знищені.

Разом з тим, представником банку до суду також не надано доказів виконання вимоги щодо направлення іпотекодавцю та боржнику письмової вимоги про усунення порушень, доказів її отримання, тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що спірний виконавчий напис від 17 вересня 2015 року за реєстровим номером 1809 вчинено приватним нотаріусом Сергеєвим О.О. з порушенням норм законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню, а позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Щодо заяви представника АТ «Кредит Європа Банк» про застосування наслідків спливу строків позовної давності, слід зазначити наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 251 та ч. ст. 253 ЦК України строком є певний період часу, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Загальна позовна давність згідно ч. 1 ст. 256 та ч. 1 ст. 257 ЦК України є строком, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу і встановлена тривалістю у три роки.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встанов-лених статтями 253 - 255 ЦК України.

Частиною 1 ст. 261 вказаного Кодексу зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Наведена позиція суду узгоджується з висновками наведеними Великою Палатою Верховного Суду зокрема у постановах : від 22 травня 2018 року у справі за № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі за № 367/6105/16-ц, від 07 листопада 2018 року у справі за № 575/476/16-ц ).

З огляду на вказане суд звертає увагу на ту обставину, що позивачі, згідно позовної заяви, були обізнані про наявність цивільної справи № 359/668/15-ц за позовом банку про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 кредитної заборгованості та про ухвалене судове рішення. Дане судове рішення не було предметом апеляційного перегляду та набрало законної сили.

Відтак, позивачі достеменно знали, що на підставі судового рішення з них солідарно стягнуто на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» заборгованість за кредитним договором № 00014-ML-79 в розмірі 1 391 858 грн. 71 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. 00 коп.

Судове рішення, що набрало законної сили, підлягає добровільному виконанню боржниками чи примусовому виконанню на підставі виданого судом виконавчого листа або виконавчого напису нотаріуса.

Реєстри про виконавчі провадження є відкритими для широкого загалу, а відтак будь яка особа, в тому числі позивачі, в будь який час можуть, шляхом заповнення необхідної інформації, перевірити наявність чи відсутність виконавчого провадження щодо примусового стягнення з них заборгованості.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов про відкриття виконавчого провадження обов`язково доводяться виконавцем до відома сторін провадження рекомендованим поштовим відправленням.

Відтак, суд критично ставиться до тверджень позивачів про необізнаність щодо наявного відкритого виконавчого провадження та підстав (наявність виконавчого напису нотаріуса), для його відкриття.

Більш того, доводи про те, що лише з лютого 2022 року ОСОБА_1 при перевірці поточного рахунку пенсійної картки виявив відсутність грошових коштів та у зв`язку з цим звернувся до відділення Пенсійного фонду та дізнався про їх списання виконавчою службою, є припущеннями, які не підтвердженими жодними належними і допустимими доказами.

В свою чергу, згідно копії виконавчого провадження, звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 , в тому числі заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, здійснено державним виконавцем ще 15 січня 2020 року. Відтак, ще з початку 2020 року, недоотримавши повний розмір пенсії чи заробітної плати, позивач міг встановити підстави їх невиплати в повному обсязі.

Разом з тим, до суду позивачем, в порушення вимог ст. 76 82 ЦПК України, не надано жодних доказів звернення до пенсійного фонду з заявами, доказів ненарахування та неотримання жодних доходів в період з 2022 по 2020 років.

Крім того, в 2020 року було реалізовано іпотечне майно та задоволено вимоги банку на суму 1 730 242 грн. 08 коп., про що не могли не знати позивачі, оскільки їх право власності на спірну квартиру припинилось та процедурі реалізації іпотечного майна передував ряд дій, про які обов`язково повідомляються сторони виконавчого провад-ження, з метою надання можливості, у разі незгоди, оскаржити дії державного виконавця чи оцінювача майна.

Враховуючи наведене вище, суд вважає дії ОСОБА_1 щодо звернення до відділу ДВС з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження в лютому 2022 року, маніпулятивними та такими, що вчинені з метою зміни початку перебігу строків позовної давності.

Відтак позовну заяву подано до суду поза межами строків позовної давності і суд не вбачає підстав для їх поновлення за клопотанням позивачів.

Зважаючи на те, що суд прийшов висновку про порушення прав позивачів при видачі виконавчого напису нотаріуса та наявність поданої стороною відповідача заяви про застування наслідків спливу строку позовної давності суд, на підставі вимог ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України та з урахуванням наведеної вище правової позиції Верховного Суду, відмовляє у задоволенні позову.

Частиною 1 та п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернені до суду позивачами сплачено судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. Наведене підтверджується квитанцією про сплату від 14 лютого 2022 року. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок позивачів.

На підставі вищевикладеного, ст. 15, 18 Цивільного кодексу України, ст. 34, 87, 89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 , п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», ст. 10 - 13, 2, 89,, 259-260, 263-265, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк», треті особи : Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергеєв Олександр Олександрович, Головний державний виконавець Бориспільсь-кого міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіональ-ного управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хороша Натела Важанівна, ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 28 листопада 2022 року.

Суддя Л.В. Яковлєва