Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/435/22

Провадження № 2/943/790/2022

01 грудня 2022 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференцзв`язку в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, в якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що з часу розірвання шлюбу з ОСОБА_4 , їхній спільний син ОСОБА_6 проживає та зареєстрований разом з нею. Між нею та відповідачем ОСОБА_4 почали виникати спори щодо участі батька у вихованні дитини. З даного приводу Виконавчим комітетом Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області було прийнято рішення від 09 лютого 2022 року № 247 про встановлення порядку побачень відповідача з малолітнім сином ОСОБА_6 . Згідно п. 1 даного рішення було вирішено: «Встановити такий порядок побачень ОСОБА_4 , жителя с. Городжів Жовківського району Львівської області, з його малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою смт. Красне Золочівського району Львівської області: щосереди кожного тижня з 10:00 год. до 19:00 год.». Вказує, що дане рішення є чинне та відповідачем не оскаржувалося, тому вважає, що відповідач погодився з тим, що дитина буде проживати з матір`ю. В свою чергу, 27 квітня 2022 року відповідач з порушенням вимог ст. 162 СК України, під приводом нібито чергового відвідування дитини, без згоди матері, забрав ОСОБА_6 за місцем свого проживання та відмовляється повернути до тепер. Вважає, такі дії відповідача протиправними, оскільки син досяг віку тільки двох років, він постійно перебуває разом з матір`ю, звик до неї, відповідачка знаходиться у декретній відпустці по догляду за сином до досягнення ним трьохрічного віку, забезпечує його належним постійним доглядом. Примусова та самовільна зміна відповідачем місця проживання дитини свідчить про недобросовісність дій відповідача, які порушують як права матері, так і права малолітньої дитини, а втрата звичного середовища ставить під загрозу фізичне та психічне здоров`я дитини. Відповідач, шляхом обману та без згоди матері, забрав сина без будь-яких його особистих речей, індивідуальних засобів необхідних для дитини цього віку. Зазначає, що у відповідача немає жодного уявлення про піклування за дитиною яка досягла тільки двох річного віку, в даному випадку вважає, що батько незаконно змінив місце проживання сина та порушив способи участі встановлені рішенням Красненської селищної ради. Позивачка зазначила, що не чинила відповідачу перешкод у побаченні з дитиною, натомість відвідини відповідача супроводжувалися постійними сварками, ініціатором яких він був.

До початку розгляду справі по суті, позивачка ОСОБА_1 направила на адресу суду заяву про збільшення позовних вимог. Заяву обгартовує тим, що з часу відібрання сина, відповідач перешкоджає їй у здійсненні батьківських обов`язків, не дозволяє вільно бачитися з сином, а тому така поведінка може призвести до руйнування нормальних психо-емоційних зав`язків між нею та малолітнім сином. Різка зміна місця проживання сина та зміна оточення, погано впливають на дитину. Також враховуючи, можливий тривалий судовий розгляд даної справи, який буде суперечити інтересам дитини та затягувати в часі повернення сина до звичного середовища, вона вирішила звернутися до суду із заявою про уточнення позовних вимог, а саме їх збільшення та просить суд: зобов`язати Орган опіки та піклування Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області надати належним чином оформлений письмовий висновок щодо визначення місця проживання дитини з позивачем, визначити місце проживання дитини з матір`ю ОСОБА_1 , відібрати дитину від батька ОСОБА_4 та передати їй, допустити негайне виконання рішення суду в частині відібрання дитини від батька і передання дитини матері.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 03.05.2022 року відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 08 червня 2022 року о 11.30 год. в приміщенні Буського районного суду Львівської області за адресою м. Буськ вул. Паркова, 14, Львівської області.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 08.06.2022 року, розгляд справи відкладено через неявку відповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 11.07.2022 року, вирішено закрити підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Призначити справу до судового розгляду по суті на 19.09.2022 року о 15.00 год в приміщенні Буського районного суду Львівської області.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 19.09.2022 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_4 про об`єднання справи за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 , Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю (ЄУН № 943/435/22) з справою № 943/992/22 року за позовом ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 , третьої особи Добросинсько Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області про визначення місця проживання дитини з батьком, - відмовлено.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 10.10.2022 року розгляд справи відкладено через неявку сторін на 31.10.2022 року на 15.15 год, з викликом сторін.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 31.10.2022 року розгляд справи відкладено через неявку відповідача ОСОБА_4 на 15.11.2022 року на 16.00 год, з викликом сторін.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 15.11.2022 року розгляд справи відкладено на 01.12.2022 року на 16.30 год, з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Коченаш Ю.К. підтримали позов та пояснили, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з матір`ю, батько спілкувався з ним, згідно встановлених способів участі забирав дитину у визначений органом опіки і піклування час. Але 27.04.2022 року відповідач забрав дитину і до теперішнього часу не повертає, перешкоджає матері у спілкуванні з дитиною, при відвідинах сина за місцем проживання батька, як відповідач так і його матір, постійно влаштовують скандали з позивачкою, виганяють її з будинку, налаштовують дитину проти неї, дитина постійно знервована, стала емоційно закрита. Служба у справах дітей за місцем проживання ОСОБА_4 , неодноразово робили йому зауваження в тому, щоб він не чинив матері перешкоди у побаченні з дитиною, також він не дотримується рекомендацій служби у справах дітей щодо спілкування матері з сином до вирішення справи про визначення місця проживання дитини, а саме проживання дитини почергово: у матері та батька по 14 днів. Такі дії відповідача унеможливлюють її спілкування з дворічною дитиною, вона протягом тривалого часу позбавлена інформації про стан здоров`я та розвиток дитини, син позбавлений материнського піклування, уваги та присутності, що є грубим та недопустимим порушенням прав та інтересів дитини. Зміна звичного місця проживання та розлучення з матір`ю може призвести до тяжких наслідків для нього. Тому вона просить у відповідності до ст..162 СК України постановити рішення про відібрання малолітнього сина в батька та повернення його за попереднім місцем проживання з матір`ю, допустити в цій частині негайне виконання рішення. Враховуючи, що вона має можливість забезпечити нормальні умови проживання та виховання дитини, забезпечена житлом, дитина стоїть на черзі у місцевому садку, отже проживання дитини з матір`ю відповідатиме інтересам дитини. Тому вона просить визначити місце проживання сина разом з нею.

Позивачка просить в частині позовної вимоги щодо зобов`язання Органу опіки та піклування Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області надати належним чином оформлений письмовий висновок щодо визначення місця проживання дитини з позивачем залишити без розгляду, оскільки даний висновок вже надійшов до суду, тому у вирішенні цього питання потреби відпали.

В судове засідання, призначене на 01.12.2022 року, відповідач ОСОБА_4 не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки. Від представника відповідача адвоката Яциника В.В. надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з веденням мирних переговорів з позивачем.

Заслухавши думку позивача ОСОБА_1 , остання вказала, що відповідач вкотре наймається затягувати розгляд справи подаючи безпідставні клопотання, щодо ведення мирних переговорів, попри це позивач з нею не спілкується, постійно залякує, що буде звертатися до психолога, що позбавить її батьківських прав, а тому клопотання позивача вважає непоґрунтованим, оскільки зі сторони позивача ОСОБА_4 не має жодних ініціатив щодо позасудового вирішення справи, натомість він відмовляється повернути дитину матері, а тому спір щодо визначенням місця проживання дитини і надалі залишається відкритим та лише затягується в часі, що є вигідним для відповідача та суперечить інтересам малолітнього сина. Просить врахувати неодноразові клопотання відповідача ОСОБА_4 та неявки в судові засідання розглянувши справу у його відсутності.

Враховуючи, що судові повістки відповідачеві ОСОБА_4 та його представникові доставлені, беручи до уваги неодноразові неявки відповідача в судові засідання, судовий розгляд справи проведений у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 направив відзив на позовну заяву, у якому в задоволені позову заперечує повністю. Свої заперечення обґрунтовує тим, що за бажанням позивачки, коли вона завагітніла, пологи відбувалися у м. Буську. Після того коли народився син ОСОБА_6 , вони зареєстрували його місце проживання за адресою позивачки в АДРЕСА_1 , де проживали однією сім`єю близько місяця. Через відсутність умов для проживання новонародженої дитини, встановлення твердопаливного котла у житловому приміщенні, а не окремому приміщенні та негативне ставлення вітчима до позивачки, вирішила повернутися проживати до батьків ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . У серпні 2021 року позивачка вимагала у відповідача погасити кредит для її матері за спільні кошти сім`ї, відповідач відмовився, що у свою чергу призвело до того, що колишня дружина взяла спільну дитину і поїхала у смт. Красне. Через два тижні відповідач отримав позовну заяву про розірвання шлюбу. Через перешкоди у спілкуванні з сином, звернувся до Красненської селищної ради із заявою щоб встановити графік побачень. 09.02.2022 року Красненською селищною радою було встановлено графік зустрічей батька з сином. Відповідач цей графік дотримувався доти поки 25.04.2022 року у Львівській області близько 8:30 год. не стався ракетний удар, після чого стався вибух на тяговій підстанції залізничної станції «Красне». Він просив колишню дружину приїхати з сином до його будинку, оскільки там де він проживає безпечніше, проте позивачка цього дня не приїхала. 26.04.2022 року був день побачень відповідача з сином з 10:00 год. до 19:00 год. без присутності матері, і коли відповідач прийшов на подвір`я де проживає дружина, у них виникла суперечка щодо місця проживання дитини. Зазначає,що спільна дитина сторін з 26.04.2022 року по серпень 2022 року проживає разом з ним. Вказує, що з цього часу дружина перестала цікавитися сином, фактично його не відвідує та не бере участі у вихованні. З цих підстав просить у позові відмовити.

Також, відповідач ОСОБА_4 подав до суду клопотання про виклик свідків, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , суд дане клопотання задоволив, проте свідки для допиту їх у судовому засіданні так і не з`явилися, відповідач ОСОБА_4 явку свідків не забезпечив.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, надав письмовий висновок від 06.06.2022 року № 675, де зазначено, що орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, ознайомившись з доводами сторін, оцінивши докази, наявні в матеріалах цивільної справи, дійшов такого висновку.

З 12.07.2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09.11.2021 року рішенням Буського районного суду Львівської області від 09.11.2022 року у справі № 943/1653/21, провадження № 2/943/ НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають спільну малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане Виконавчим комітетом Красненської селищної ради Буського району Львівської області 15.01.2020 року.

Судом встановлено, що з часу припинення шлюбних відносин між сторонами, малолітній син ОСОБА_5 проживав разом з позивачкою, що стверджується довідкою виданою Красненською селищною радою Золочівського району Львівської області 09.12.2021 року, рішенням Виконавчого комітету Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області від 09 лютого 2022 року № 247.

Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої Красненською селищною радою Золочівського району Львівської області 09.12.2021 року малолітній ОСОБА_5 зареєстрований разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Із рішення Буського районного суду Львівської області від 04.10.2021 року у справі № 943/1654/21 вбачається, що з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 26 серпня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Довідкою про неотримання аліментів від 04.05.2022 року та розрахунком заборгованості по аліментах від 01.05.2022 року виданими державним виконавцем Жовківського відділу у Львівському районі Львівської області Державної виконавчої служби ЗМУ МЮ (м.Львів) вбачається, що перед ОСОБА_4 наявна заборгованість за несплату аліментів.

Постановою державного виконавця Жовківського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) накладено арешт на майно боржника ОСОБА_4 від 23.11.2021 року, ВП № 67635665.

Судом встановлено, що Виконавчим комітетом Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області було прийнято рішення від 09.02.2022 року № 247 про встановлення порядку побачень відповідача з малолітнім сином ОСОБА_6 .

Згідно п. 1 даного рішення було вирішено: «Встановити такий порядок побачень ОСОБА_4 , жителя с. Городжів Жовківського району Львівської області, з його малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою смт. Красне Золочівського району Львівської області: щосереди кожного тижня з 10:00 год. до 19:00 год.».

Згідно довідки виданої Відділом освіти, культури, розвитку туризму, молоді та спорту закладу дошкільної освіти «Малюк» № 11 від 02.05.2022 року, вбачається, що малолітній ОСОБА_5 зареєстрований від 14.09.2021 року у черзі для відвідування закладу дошкільної освіти, за місцем проживання матері.

Як визначено ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка недосягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, як органу опіки і піклування від 06.06.2022 року № 675 вказано, що за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Органом опіки та піклування проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обстеження встановлено, що за даною адресою зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_11 , яка облаштована для дитини, мебльована, є необхідні речі побуту та вжитку. Для дитини створено необхідні умови для повноцінного та гармонійного розвитку. Кімната окрема, є меблевий гарнітур, шафа для одягу, дитячі книжки, розвиваючі ігри, іграшки, сезонний одяг та взуття, диван для сну.

З наявних у матеріалах справи листів відділу поліції та служб у справах дітей, судом встановлено, що 27 квітня 2022 року без згоди позивачки та без вирішення спору щодо місця проживання дитини, відповідач змінив місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , забравши дитину за місцем свого проживання.

Відповідно до листа від 16.05.2022 року № 620/1.6-3 ВА Служби у справах дітей Золочівської РДА щодо розгляду звернення позивачки ОСОБА_1 було прийнято рішення про те, щоби рекомендувати ОСОБА_4 негайно повернути сина за місцем проживання матері та дотримуватися батьком дитини порядку побачень, встановленого рішенням виконавчого комітету Красненської селищної ради від 09.02.2022 року № 247 (щосереди кожного тижня з 10:00 год. до 19:00 год.), а у разі не виконання цієї рекомендації громадянином ОСОБА_4 , рекомендувати органу опіки та піклування Красненської селищної ради вчинити дії щодо притягнення ОСОБА_4 до відповідальності, передбаченим діючим законодавством.

З Листа Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області від 02.05.2022 року № 521, який адресовано начальнику Служби у справах дітей Жовківської міської ради вбачається, що відповідно до подання ГУНП у Львівській області Золочівського РВП ВП № 2 27.04.2022 року о 19.42 год. поступило повідомлення, про те, що ОСОБА_4 не повернув свого сина, ОСОБА_5 , 2020 р.н. своїй матері, ОСОБА_1 . У своїй заяві від 29.04.2022 року вх.№ 270, ОСОБА_1 просить встановити умови проживання дитини.

Таки чином, суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що обставини викладені позивачкою у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог знайшли своє підтвердження. Батько дитини, ОСОБА_4 без погодження з ОСОБА_1 забрав їхнього спільного сина за місцем свого проживання та відмовляється повернути матері. Натомість чинить позивачці перешкоди у здійсненні нею батьківських обов`язків, чим порушує її права на участь у вихованні дитини, права малолітньої дитини на спілкування з матір`ю та належне батьківське виховання, передбачені ст..151-155 СК України.

Посилання відповідача, що він без згоди позивачки забрав дитину за місцем свого проживання через те, що у неї не має належно створених умов для проживання дитини, що була загроза ракетного удару по залізничній підстанції «Красне», що позивачка перестала цікавиться дитиною і не провідує сина, спростовується висновком органу опіку та піклування Красненської селищної ради та листами служб у справах дітей, як за місцем проживання відповідача так і позивача, з чого убачається, що за період перебування дитини з батьком, матір цікавилася сином, намагалася бачитися з ним, проте відповідач чинив постійні перешкоди в цьому, чим порушував інтереси їхньої малолітньої дитини на спілкуванні з матір`ю, на отримання дитиною материнської уваги та любові.

Суд не знайшов підстав, які б вказували на те, що визначення місця проживання сина з матір`ю суперечитиме інтересам малолітньої дитини, натомість батько дитини перешкоджаючи позивачці у вихованні сина та спілкуванні з ним, має наслідком руйнування зв`язків із сім`єю, а в такому разі його поведінка суперечить сімейним цінностям та не відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно правового висновку висловленого Верховним Судом в постанові від 12 січня 2022 року у справі № 663/724/19 (провадження № 61-15273св21), створювані одним із батьків для іншого протягом тривалого часу перешкоди у вихованні дитини та спілкуванні з нею мають наслідком руйнування зв`язків із сім`єю, до якої належить як батько, так і мати дитини, а отже в такому разі поведінка того із батьків, хто створює перешкоди, суперечить сімейним цінностям та не відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини.

В постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) вказано, що поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків. Найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Визначаючи місце проживання дитини з матір`ю, суди попередніх інстанцій в контексті першочергового врахування саме інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, дотрималися норм матеріального права, зокрема, врахували, що батько самовільно забрав сина з дитячого садочка, та не надавав можливості зустрічатися та спілкуватися позивачці з сином, що суперечить сімейним цінностям, які полягають в повазі один до одного та як найкращому вихованні дитини, ураховуючи інтереси дитини, пояснення представників соціальних служб у судовому засіданні, які намагались здійснити заходи для поновлення стосунків між матір`ю та батьком дитини, між батьками та дитиною, а також той факт, що відповідач відмовляється від спільного відвідування та отримання психологічної допомоги з метою поновлення родинних стосунків. Доводи заявника про те, що суд апеляційної інстанції безпідставно не прийняв до уваги та не врахував до кого із батьків дитина має більшу прихильність і не з`ясував думку самої дитини з приводу визначення місця її проживання є безпідставними, оскільки за положеннями зазначеної норми права, місце проживання дитини, яка не досягла 10 років визначається без врахуванні її думки. При цьому питання про заслуховування думки дитини було предметом оцінки апеляційного суду, який вірно дійшов до висновку, що з урахуванням встановлених судом обставин справи, ситуації, яка склалась у сім`ї та обстановці у якій перебуває дитина, вона не зможе об`єктивно, незалежно та вільно висловити свою думку.

Під час розгляду справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України»).

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, насамперед, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

У статті 162СК України встановлена презумпція правомірності поведінки того з батьків, з ким проживала дитина. Якщо інший з батьків вважає такі умови непридатними для дитини, то способом захисту прав дитини є пред`явлення позову про зміну місця проживання малолітньої особи, а не самовільна зміна її місця проживання чи викрадення. Якщо відповідач доведе, що той, з ким проживала дитина, жорстоко поводився з нею, експлуатував дитину, тримав дитину в умовах, небезпечних для її життя та здоров`я, у позові повинно бути відмовлено. Дитина не може бути повернута, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я.

Таким чином враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 самочинно без згоди позивача змінив місце проживання малолітньої дитини, фактів жорстокого поводження з дитиною, її експлуатації, тримання в умовах, небезпечних для життя і здоров`я дитини з боку позивачки не довів; матеріали справи не містять доказів того, що повернення дитини за місцем проживання матері створює загрозу життю та здоров`ю дитини або негативно впливатиме на її розвиток, вимоги позивача про відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Враховуючи, що відповідач змінив місце проживання дитини, перешкоджає матері спілкуватися з дитиною, такі його дії свідчать про невизнання права позивачки на проживання дитини разом з нею, отже згідно ст..161 СК України виниклий спір має вирішуватися судом.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Позивачка ОСОБА_1 має задовільні умови проживання, має добрі стосунки в сім`ї та з близькими, що підтверджується актом обстеження умов її проживання та характеристикою, до виходу у декретну відпустку була працевлаштована, про що свідчить копія трудової книжки, дитина зареєстрована у черзі на відвідування дитячого сидака.

Допитані в судовому засіданні свідки, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , вказали, що ОСОБА_1 належним чином виконує батьківські обов`язки, любить дитину та опікується нею, дитина забезпечена усіма необхідними речами. Вказали, що батько неодноразово провідував дитину за місцем проживання позивачки, часто провокував конфлікти, має неприязні відносини з позивачкою. З того часу коли ОСОБА_4 забрав дитину, перешкоджає матері у спілкуванні з сином.

Заперечуючи проти позову, відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували його доводи про неналежне виконання позивачкою своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , те що є обставини які загрожують життю чи здоров`ю дитини за місцем проживання матері.

Участь відповідача у вихованні дитини та піклуванні про його здоров`я, яка підтверджується наданими відомостями з медичного закладу, не підтверджує того факту, що проживання дитини з матір`ю суперечитиме інтересам дитини.

Натомість відповідач, перешкоджаючи матері у спілкуванні з малолітнім сином, позбавляє його належної опіки і виховання з боку матері та порушує їх право на прямі контакти, передбачене ст..153 СК України, що призводить до руйнування зв`язків дитини з матір`ю, відповідно суперечить сімейним цінностям та найкращим інтересам дитини.

Отже враховуючи пріоритетність прав та інтересів дитини, її вік, суд приходить до висновку про доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині відібрання дитини та повернення її тому, з ким вона проживала, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 81, 83, 141, 259, 263, 264, 265, 430ЦПК України, ст. ст. 7, 160, 161, 162СК України, ст. 29 ЦК України, суд -

ухвалив :

Позов задоволити повністю.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_1 .

Відібрати малолітнього ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебуває за адресою с. Городжів Жовківського району Львівської області за місцем проживання батька ОСОБА_3 та передати малолітню дитину матері ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_1 .

Рішення в частині відібрання дитини від батька та передання матері, допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда