Справа № 713/1116/22
Провадження №2-др/713/3/22
20.12.2022 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань Андрюк О.Д., з участю відповідачки ОСОБА_1 , представника відповідачки адвоката Орлова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця заяву представника відповідачки адвоката Орлова Олександра Олександровича, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -
ВСТАНОВИВ:
Представник відповідачки ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.
В заяві зазначив, що у провадженні Вижницького районного суду Чернівецької області знаходиться справа за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та виселення. Рішенням Вижницького районного суду від 29.11.2022 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», відмовлено. 25.11.2022 року було подано розрахунок суми судових витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції, а також додаткові пояснення до відзиву, в яких зазначалося, що ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом судової справи зазнала судових витрат на правничу допомогу адвоката, які просить стягнути з АТ КБ «ПриватБанк». У зв`язку з тим, що акт виконаних робіт за умовами договору про надання правничої допомоги підписується сторонами після ухвалення рішення, суд був позбавлений можливості вирішити питання розподілу витрат ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу адвоката під час розгляду справи по суті.
З акту вбачається, що адвокат Орлов О.О. надав ОСОБА_1 необхідну правничу допомогу за договором №15/М/Ц-22 Вижницькому районному суді Чернівецької області щодо захисту та представництва прав та інтересів клієнта у справі №713/1116/22 за позовом АК КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит та виселення, а саме: 1. Здійснив аналіз договорів, додаткових угод про кредитне та іпотечне зобов`язання клієнта; 2. Здійснив аналіз заяв по суті справи та матеріалів, наданих в обґрунтування позовних вимог у справі №713/1116/22; 3. Здійснив аналіз розрахунку заборгованості клієнта за договором про іпотечний кредит, у тому числі перевірку порядку нарахування банком відсотків за користування кредитними коштами, пені, штрафів, порядку списання АТ КБ «ПриватБанк» сплачених клієнтом грошових коштів на погашення заборгованості за період з 2018 року по 2022 рік, відповідність дій кредитора та боржника умовам укладеного договору встановивши безпідставність заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості та порушення банком умов договору про іпотечний кредит; 4. Здійснив пошук та аналіз судової практики у подібних відносинах; 5. Сформулював та обґрунтував правову позицію відповідача у справі; 6. склав, сформував та подав до суду через модулі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи заяву про поновлення процесуального строку від 25.11.2022; 7. склав, сформував, направив засобами поштового зв`язку іншій стороні та подав до суду через модулі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи розрахунок суми судових витрат Клієнта; 8. склав, сформував, направив засобами поштового зв`язку іншій стороні та подав до суду через модулі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи додаткові пояснення до відзиву з обґрунтуванням правової позиції відповідача; 9. склав, сформував та подав до суду через модулі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи заяву про доступ до електронної справи в підсистемі «Електронний суд»; 10. Склав, сформув та подав до суду через модулі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції; 11. брав участь у судовому засіданні Вижницького районного суд Чернівецької області 29.11.2022 року у справі №713/1116/22 року, здійснював представництво інтересів клієнта шляхом надання пояснень суду, викладення своїх доводів, міркувань, щодо питань, які виникають під час судового розгляду, а також брав участь в дослідженні доказів та судових дебатах.12) склав, сформував заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі №713/1116/22 про розподіл судових витрат клієнта на правничу допомогу адвоката та стягнення їх з позивача. У результаті виконання першого етапу робіт суд першої інстанції ухвалив позитивне для клієнта рішення.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали заяву, просили задовольнити.
В судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився. До початку розгляду справи подав відзив на заяву про винесення додаткового рішення та просив відмовити у задоволенні заяви, а також заяву про зменшення витрат на правову допомогу, де зазначив, що АТ КБ «ПриватБанк» вважає, що сума витрат, що заявлена представником відповідача значно перевищує встановлені діючим законодавством та нормативно-правовими актами граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, крім того така сума витрат є неспівмірною із складністю цивільної справи, яка віднесена судом до малозначних справ, а тому в разі наявності підстав для компенсації цих витрат, їх сума підлягає зменшенню.
Суд, заслухавши ОСОБА_1 та її представника, дослідивши матеріали заяви, цивільної справи №713/1116/22, прийшов до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.
Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що витрати на правничу допомогу у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Стаття 246 ЦПК України передбачає, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судом встановлено, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2022 року в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, відмовлено.
Ухвалюючи рішення, судом не було вирішено питання щодо витрат відповідачки на професійну правничу допомогу, однак представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявив клопотання про вирішення зазначеного питання після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
На підтвердження понесених судових витрат за надання правничої допомоги, представником надано акт виконаних робіт від 30.11.2022 року. Відповідно до акту вбачається, що адвокат надав наступну правничу допомогу: 1. Здійснив аналіз договорів, додаткових угод про кредитне та іпотечне зобов`язання клієнта; 2. Здійснив аналіз заяв по суті справи та матеріалів, наданих в обґрунтування позовних вимог у справі №713/1116/22; 3. Здійснив аналіз розрахунку заборгованості клієнта за договором про іпотечний кредит, у тому числі перевірку порядку нарахування банком відсотків за користування кредитними коштами, пені, штрафів, порядку списання АТ КБ «ПриватБанк» сплачених клієнтом грошових коштів на погашення заборгованості за період з 2018 року по 2022 рік, відповідність дій кредитора та боржника умовам укладеного договору встановивши безпідставність заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості та порушення банком умов договору про іпотечний кредит; 4. Здійснив пошук та аналіз судової практики у подібних відносинах; 5. Сформулював та обґрунтував правову позицію відповідача у справі; 6. склав, сформував та подав до суду через модулі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи заяву про поновлення процесуального строку від 25.11.2022; 7. склав, сформував, направив засобами поштового зв`язку іншій стороні та подав до суду через модулі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи розрахунок суми судових витрат Клієнта; 8. склав, сформував, направив засобами поштового зв`язку іншій стороні та подав до суду через модулі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи додаткові пояснення до відзиву з обґрунтуванням правової позиції відповідача; 9. склав, сформував та подав до суду через модулі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи заяву про доступ до електронної справи в підсистемі «Електронний суд»; 10. Склав, сформув та подав до суду через модулі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції; 11. брав участь у судовому засіданні Вижницького районного суд Чернівецької області 29.11.2022 року у справі №713/1116/22 року, здійснював представництво інтересів клієнта шляхом надання пояснень суду, викладення своїх доводів, міркувань, щодо питань, які виникають під час судового розгляду, а також брав участь в дослідженні доказів та судових дебатах.12) склав, сформував заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі №713/1116/22 про розподіл судових витрат клієнта на правничу допомогу адвоката та стягнення їх з позивача.
Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» частково заперечував щодо заявленого відповідачкою ОСОБА_1 розміру судових витрат посилаючись на те, що заявлена представником відповідача сума гонорару значно перевищує встановлені діючим законодавством та нормативно-правовими актами граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, є неспівмірною із складністю цивільної справи, яка віднесена судом до малозначних справ.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1-6 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, обов`язок щодо доведення підстав зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката покладається саме на сторони.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо:
- заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо);
- суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо);
- заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо).
Системний аналіз положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
При визначенні суми компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суті виконаних послуг та витраченого адвокатом часу.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду від 15.11.2021 у справі №320/5284/19.
Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Незалежність адвокатури гарантується.
Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
У Рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 (пункт 3.2) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Згідно з положеннями пункту 4 частини першої статті 1 Закону України ''Про адвокатуру та адвокатську діяльність'' договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 Закону України ''Про адвокатуру та адвокатську діяльність'' визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до пунктів 6, 9 частини першої статті 1 Закону України ''Про адвокатуру та адвокатську діяльність'' інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно зі статтею 30 Закону України ''Про адвокатуру та адвокатську діяльність'' гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать і консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо.
Таким чином, визначаючи розмір до стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягнення з позивача АТ КБ «ПриватБанк» на користь відповідачки ОСОБА_1 , суд враховує, детальний перелік послуг згідно з актом виконаних робіт, час, витрачений представником позивача у судовому засіданні, складені заяви та клопотання з приводу процесуальних питань щодо розгляду справи, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з обставин по даній справи, характеру її складності та обсягу виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з позивача АТ КБ «ПриватБанк» на користь відповідачки ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
Керуючись п.1 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270, 258-265, 354 ЦПК України, Суд, -
УХВАЛИВ :
Заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Орлова Олександра Олександровича, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, - задовольнити частково.
Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 , витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 (Сім тисяч) гривень.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .
Суддя Іван КИБИЧ