Дата документу 26.12.2022Справа № 554/4709/22
Провадження № 2/554/2726/2022
26 грудня 2022 року Октябрський районний суд м.Полтави
в складі головуючого судді Чуванової А.М.
за участю секретаря Проскурня Я.О.,
за участі учасників справи:
прокурора Деряга О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
ВСТАНОВИВ:
Керівник Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради у червні 2022 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 253 289, 92 грн. та судові витрати.
Відповідно до даних Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Харківській області 30.05.2012, на замовлення ФОП ОСОБА_1 на вищевказаній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , збудовано нежитлову будівлю літ. «Б-1» (торгівельний павільйон).
Поряд з цим, рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради № 526 від 14.08.2013 року за клопотанням ФОП ОСОБА_1 присвоєно торгівельному павільйону літ «Б-1» по АДРЕСА_2 , адресу: АДРЕСА_1 .
Відповідно до даних Публічної кадастрової карти України та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності або користування на земельну ділянку під вищевказаним об`єктом нерухомого майна за ОСОБА_1 не реєструвалось.
Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно нежитлова будівля літ. «Б-1», загальною площею 47,0 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , до 22.06.2021 року належала ОСОБА_1 (як фізичній особі) на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності, серія та номер: 49826562, виданого 14.12.2015 року Харківським міським управлінням юстиції.
Технічний паспорт на нежитлову будівлю літ. «Б-1» по АДРЕСА_1 , від 16.011.2015 року виготовлено також на замовлення ОСОБА_1 як фізичної особи.
22.06.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір дарування вищевказаної нежитлової будівлі літ. «Б-1», загальною площею 47,0 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В. та зареєстровано в реєстрі під № 1451.
Так, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.01.2019 року у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі №922/391/18, від 12.04.2019 року у справі № 922/981/18, від 29.05.2020 року у справі №922/2843/19.
Право користування земельною ділянкою ОСОБА_1 за вищевказаною адресоюне оформлювалося, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.10.2021 року № 279254574.
Так, у листі ГУ ДПС у Харківській області від 06.04.2021 року № 7475/5/20-40-24-15-20 зазначено, що ОСОБА_1 у 2020 році сплачено 13 670, 00 грн. орендної плати за користування вищевказаною земельною ділянкою, з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року 1 780, 00 грн.
Враховуючи вищевикладене, розмір безпідставно збережених ОСОБА_1 коштів в період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року складає суму 172 924, 32 грн., з 01.01.2021 року по 31.05.2021 року - 80 365, 60 грн., та в цілому з 01.01.2020 року по 31.05.2021 року 253 289, 92 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 у період з 01.01.2020 року по 31.05.2021 року не сплачено за користування вищевказаною земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі у сумі 253 289, 92 грн., в тому числі, за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року 172 924, 32 грн., за період з 01.01.2021 року по 31.05.2021 року 80 365, 60 грн., внаслідок чого останній зберіг у себе майно - грошові кошти.
Разом з цим, Харківською міською радою, будучи обізнаною щодо існування вищевказаних порушень, не вживаються заходи захисту прав територіальної громади щодо стягнення з ОСОБА_1 безпідставно збережених коштів за користування вищевказаною земельною ділянкою у вигляді орендної плати та відповідний позов до останнього з цим же предметом та з цих же підстав не заявлено, хоча Харківська міська рада, як контролюючий орган в спірних правовідносинах, повідомлена Немишлянською окружною прокуратурою м. Харкова у порядку вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» про встановлені порушення вимог діючого законодавства у сфері земельних відносин та щодо необхідності вжиття заходів реагування (лист № 51-107-887 вих 22 від 10.02.2022).
Таким чином, оскільки вказані інтереси залишилися незахищеними, наведене стало підставою для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради.
Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Фрунзенського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Чуванову А.М.
Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 20.06.2022 року прийнято до провадження позовну заяву та вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
До суду надійшли письмові пояснення представника Харківської міської ради, в яких позивач просить позовну заяву задовольнити повністю. Зазначив, що ОСОБА_1 у період з 01.01.2020 року по 31.05.2021 року не в повній мірі сплачував плату за користування земельною ділянкою у встановленому законодавством розмірі у сумі 253289,92 гривень, внаслідок чого зберіг у себе майно грошові кошти.
Прокурор Деряга О.Ю. в судовому засіданні позов підтримала, просила вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання, призначені 19.07.2022 року, 19.08.2022 року, 16.09.2022 року, 01.11.2022 року, 24.11.2022 року, 28.11.2022 року, 26.12.2022 року жодного разу не з`явився, про день та час розгляду справи відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав.
Зі згоди прокурора, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ч.4 ст. 223, 280-281 ЦПК України.
Суд, заслухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У частині четвертій статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Підстави представництва прокурором інтересів держави з`ясовуються насамперед судом першої інстанції, який має досить широкий розсуд (дискрецію) в оцінці підстав звернення прокурора.
Вказані висновки містяться в постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року в цивільній справі № 648/2821/18 (провадження № 61-8684св19) та правильно були взяті до уваги судом апеляційної інстанції.
Згідно позову, Харківська міська рада не вживала жодних заходів щодо відшкодування завданої відповідачем шкоди державі, тому це є підставою для здійснення прокуратурою представництва інтересів органу відповідно.
Судом встановлено, що право власності на нежитлову будівлю літ. «Б-1» загальною площею 47 кв.м, що розташована по АДРЕСА_3 , до 22.06.2021 року було зареєстровано за ОСОБА_1
22.06.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір дарування вищевказаної нежитлової будівлі літ. «Б-1», загальною площею 47,0 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В. та зареєстровано в реєстрі під № 1451.
Відповідно до статті 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.
Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.
Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.
Відповідно до пп. 14.1.147 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Пунктом 14.1.136, п. 14.1 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Відповідно до п. 286.1. ст. 286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельною кадастру.
Відповідно до ст. 39 Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, укладеним та зареєстрованим відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Таким чином, право на земельну ділянку у набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку.
Реєстрація права власності на об`єкт нерухомості не тягне за собою безумовного переходу права власності на земельну ділянку під об`єктом нерухомості, а вимагає в цьому випадку окремого договірно-правового регулювання шляхом укладання відповідних цивільно-правових угод між власником земельної ділянки і власником споруди в установленому порядку, тобто договорів оренди.
Враховуючи наведене, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.
Установлено, що ОСОБА_1 з часу набуття права власності на нерухоме майно (нежитлову будівлю) використовує вищевказану земельну ділянку без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав та, відповідно, не сплачує у повному обсязі платежі за її використання згідно із встановленим законодавчими актами розміром.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до п. п. 8.9. ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
Встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.01.2020 року по 31.05.2021 року не в повній мірі слачував плату за користування земельною ділянкою у встановленому законодавством розмірі.
Відповідно до статті 39 ЗК України та Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, укладеним та зареєстрованим відповідно до закону.
Відповідно до частини 2 статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, тобто існує принцип єдності та цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій він розташований.
Таким чином, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку.
Водночас, реєстрація права власності на об`єкт нерухомості не тягне за собою безумовного переходу права власності на земельну ділянку під об`єктом нерухомості, а вимагає в цьому випадку окремого договірно-правового регулювання шляхом укладання відповідних цивільно-правових угод між власником земельної ділянки і власником споруди в установленому порядку, тобто договорів оренди.
Враховуючи наведене, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.
З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.
Аналогічна позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 по справі №629/4628/16-ц, Постанові Великої палати Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №922/3412/17, відповідно до яких вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Крім цього, даними рішеннями судів визначено, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.
Таким чином, ОСОБА_1 у період з 01.01.2020 року по 31.05.2021 року не в повній мірі слачував плату за користування земельною ділянкою у встановленому законодавством розмірі у сумі 253289,92 грн., внаслідок чого зберіг у себе майно грощові кошти.
Отже, відповідні кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ст. 1212-1214 ЦК України.
Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,263-265,280,282, ЦПК України, ст.ст.1212,1214 ЦК України, суд,-
Позов керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова Сотник С. в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасники справи:

позивач: Харківська міська рада, місцезнаходження: м. Харків, майдан Конституції, 7, ;

відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Повне рішення суду складено 30.12.2022 року.

Суддя: А.М.Чуванова