Справа № 201/2362/22
Провадження № 2/201/1499/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

12 серпня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради (третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіна Оксана Станіславівна) про встановлення юридичного факту та визнання права власності на квартиру та банківські вклади в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2022р. ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Дніпровської міської ради (третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіна О.С.) про встановлення юридичного факту та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом (а.с. 1-7).

Ухвалою судді від 22.04.2022р. відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження, витребувано докази витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дудіної О.С. завірену належним чином копію спадкової справи № 19/2021 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребувано у Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради письмову інформацію відносно реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та склад зареєстрованих осіб на день його смерті; витребувано у АТ «Державний ощадний банк України» письмову інформацію про всі відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 53).

15.06.2022р. позивач уточнив позовні вимоги і просив встановити юридичний факт та визнати право власності на квартиру і банківські вклади в порядку спадкування за законом (а.с. 70 76).

Підготовче засідання у справі закрите 23.06.2022р. і справа призначена до судового розгляду по суті (а.с. 83).

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він, ОСОБА_1 , є двоюрідним онуком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 мешкала і була зареєстрована на день своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Указана квартира належала ОСОБА_2 і її онуку ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, на підставі свідоцтва про право власності від 20.18.1996р., виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно розпорядження № 1/1610-96, зареєстрованого в КП «ДМБТІ`ДМР та записано в реєстрову книгу № 248п за реєстровим № 55.

Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . 1/2 частини квартири набута у порядку приватизації, а 1/2 частини квартири ОСОБА_2 прийняла у спадщину, оскільки була зареєстрована у квартирі, тобто шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном після смерті свого онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заповіт за життя ОСОБА_3 не складав, спадкова справа не заводилась.

Двоюрідна бабуся позивача ОСОБА_2 прийняла спадщину за законом відповідно до ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, але юридично не оформила.

Крім того, згідно відповіді AT «Державний ощадний банк» від 18.05.2022р. спадкодавиця ОСОБА_2 мала у AT «Державний ощадний банк України» відкриті рахунки у гривнях, а саме: рахунок № НОМЕР_1 , відкритий 06.10.2017р. з залишковою сумою 30331,27грн.; рахунок № НОМЕР_2 , відкритий 06.03.2019р. з залишковою сумою 32341,50грн.

На час смерті двоюрідної бабусі ОСОБА_2 вона у шлюбі не перебувала. З чоловіком ОСОБА_4 , 1927р.н. розлучилася у 1964 році.

ОСОБА_2 від шлюбу з ОСОБА_4 . Від цього шлюбу мала єдиного сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

05.02.1977р. ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_6 і взяв після одруження прізвище дружини « ОСОБА_7 ». Від цього шлюбу народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (онук ОСОБА_2 , співвласник квартири).

04.11.1988р. шлюб між ОСОБА_8 і ОСОБА_6 було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_6 син ОСОБА_2 - ОСОБА_8 помер, не встигши змінити прізвище після розлучення на « ОСОБА_9 ».

ОСОБА_8 періодично перебував у місцях позбавлення волі. Його на той час дружина ОСОБА_6 нехтувала своїми батьківськими обов`язками і після народження сина зникла, покинувши сина ОСОБА_3 на виховання двоюрідної бабусі позивача ОСОБА_2 .

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 - мати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 померла.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 також помер.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/2 частину приватизованої квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Заповіту складеного за життя не було, спадкова справа не заводилась, його батьки померли. Однак двоюрідна бабуся позивача ОСОБА_2 мешкала та була зареєстрована разом з онуком на день його смерті, була співвласником квартири та єдина прийняла спадщину за законом відповідно до ст.ст. 1262, 1268 ЦК України, але юридично не оформила.

Таким чином, станом на 2019 рік у ОСОБА_2 не залишилося близьких родичів: сина, онука (спадкоємці першої черги), сестри (бабусі позивача) і племінниці (матері позивача).

Позивач ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_10 , яка є рідною сестрою ОСОБА_2 , а йому - двоюрідною бабусею, станом на 2019 рік є єдиним родичем.

Єдиною рідною сестрою ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 (прізвище до шлюбу російською мовою « ОСОБА_12 ») була ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_9 (прізвище до шлюбу російською мовою « ОСОБА_12 »).

Бабуся позивача ОСОБА_10 31.12.1946р. уклала шлюб з ОСОБА_13 . Від шлюбу в них народилася єдина донька мати позивача ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Згодом ОСОБА_13 помер. Мати позивача ОСОБА_14 06.10.1971р. уклала шлюб з ОСОБА_15 і змінила прізвище на « ОСОБА_16 ». Від шлюбу у них народився позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_11 .

ІНФОРМАЦІЯ_12 мати позивача ОСОБА_17 (донька бабусі ОСОБА_10 ) померла.

Бабуся ОСОБА_10 (сестра ОСОБА_11 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Отже, позивач є єдиним з близьких родичів спадкодавиці ОСОБА_11 , який залишився живий, єдиний хто її доглядав та піклувався про неї до дня її смерті та звернувся у встановлений законом строк у січні 2022 року із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дніпровського МНО Дудіної О.С.

20.01.2022р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Дудіною О.С. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю низки документів, що підтверджують родинні зв`язки позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_11 , у зв`язку з чим позивач звернувся за юридичною допомогою.

Після отриманих відповідей на адвокатські запити з`ясовано, що є розбіжності у написанні дівочих прізвищ та по-батькові двоюрідної бабусі позивача ОСОБА_11 з її сестрою (бабусею ОСОБА_10 ), у зв`язку з чим виникла необхідність встановлення родинних зав`язків у судовому порядку.

Розбіжності у написанні прізвища та по-батькові двоюрідної бабусі ОСОБА_2 полягають у тому, що згідно актового запису про народження, складеному українською мовою, прізвище її зазначено « ОСОБА_18 еїзжа». В графах батьків вказано: батько ОСОБА_19 , мати - ОСОБА_20 . У свідоцтві про шлюб, складеному українською мовою, її прізвище та по-батькові зазначено « ОСОБА_18 єєзжая» ОСОБА_21 « ОСОБА_22 ». А у свідоцтві про смерть, складеному українською мовою, по-батькові зазначено « ОСОБА_23 ».

В усіх документах, окрім свідоцтва про шлюб, протягом життя складених українською мовою, а також у довідці з місця реєстрації, довіреності від 2020 року та у свідоцтві про смерть (документи видавались на підставі паспорта), по-батькові зазначено « ОСОБА_23 ».

Розбіжності у написанні прізвища та по-батькові бабусі ОСОБА_10 , полягають у тому, що згідно свідоцтва про народження, складеного російською мовою, її прізвище зазначено « ОСОБА_18 еезжая». У графах батьків вказано: батько ОСОБА_19 , мати - ОСОБА_24 . У свідоцтві про шлюб, складеному російською мовою, її прізвище та по-батькові зазначено « ОСОБА_18 еезжая» ОСОБА_25 « ОСОБА_26 ». У лікарському свідоцтві про смерть, складеному українською мовою, по батькові зазначено « ОСОБА_23 ».

Таким чином у зв`язку з довільним перекладом документів на українську мову за часів СРСР різняться написання прізвищ та по-батькові як спадкодавиці - двоюрідної бабусі позивача ОСОБА_27 , так і її сестри - бабусі ОСОБА_10 .

У зв`язку з цими розбіжностями у написанні прізвищ та по-батькові ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та відсутності оригіналів свідоцтва про народження двоюрідної бабусі ОСОБА_11 та свідоцтва про право власності на квартиру, позивач не має можливості реалізувати право на оформлення спадщини після смерті двоюрідної бабусі ОСОБА_11 , що стало підставою звернення до суду для встановлювати факту родинних відносин та визнання права на спадщину.

На підставі викладеного, просив:

встановити факт, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною сестрою ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13

визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної бабусі ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

визнати ОСОБА_1 право власності на банківські гривневі вклади, відкриті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14 , що знаходились на рахунках в АТ «Державний ощадний банк України».

Представник відповідача Кузюр О.О. (діє на підставі виписки з ЄДРЮОФОПГФ - а.с. 110-115) надав 12.08.2022р. відзив на позовну заяву (а.с. 117-118), у якому вказав, що Дніпровською міською радою не порушені права позивача. Спірна частина квартири не ввійшли до складу спадщини ОСОБА_11 , юридично спадщину вона не оформляла та відсутні докази спільної реєстрації проживання із ОСОБА_3 . З цих підстав визнання права власності на неї в порядку спадкування за позивачем неможливе. До матеріалів справи не надано документів, за допомогою яких можна було б встановити родинний зв`язок між ОСОБА_11 та позивачем. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача адвокат Боровик Л.О. (діє на підставі договору від 28.01.2022р. і ордеру від 30.01.2022р. а.с. 77-78) у судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю (а.с. 116).

Представник відповідача ОСОБА_28 (діє на підставі виписки з ЄДРЮОФОПГФ - а.с. 110-115) у судове засідання надав заяву про розгляд справи без фіксації технічними засобами (а.с. 109).

З огляду на належне повідомлення сторін та відсутність клопотань про перенесення судового засідання на іншу дату, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін (їх представників), за наявними в матеріалах справи доказами.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_15 і ОСОБА_17 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 37 зворот).

ОСОБА_15 і ОСОБА_29 перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.10.1971 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 36).

У свою чергу, ОСОБА_14 є донькою ОСОБА_13 і ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 36).

У свою чергу, ОСОБА_10 (дошлюбне прізвище на російській мові « ОСОБА_12 ») є донькою « ОСОБА_19 » і « ОСОБА_24 » (російською), що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 34).

31.12.1946р. « ОСОБА_30 » уклала шлюб із « ОСОБА_13 », що підтверджується копією посвідки про шлюб Української РСР (а.с. 34).

Як видно із наданого листом від 10.02.2022р. № Б-450/о/217-22 Державного архіву Дніпропетровської області копії актового запису № 4588 від 16.11.1929р., ІНФОРМАЦІЯ_15 народилася « ОСОБА_31 », батьки ОСОБА_19 , мати - ОСОБА_20 (а.с. 25).

06.06.1948р. ОСОБА_32 уклала шлюб із ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 26).

Дійсно, у свідоцтві про шлюб українською мовою прізвище та по-батькові зазначено « ОСОБА_33 » ОСОБА_34 », яка обрала після укладення шлюбу прізвище « ОСОБА_9 ».

Отже, наявними документами підтверджено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_10 є рідними сестрами від батьків ОСОБА_35 і ОСОБА_20 .

ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 24). У свідоцтві про смерть українською мовою по батькові ОСОБА_36 вказане як « ОСОБА_23 ».

ОСОБА_2 розірвала шлюб із ОСОБА_4 11.02.1964р., що підтверджується відповіддю Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного МУЮ (м. Дніпро) від 31.03.2022р. № 1091/05.1-42 (а.с. 26, зворот).

Як вказує позивач, двоюрідна бабуся ОСОБА_11 від шлюбу з ОСОБА_4 мала єдиного сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який 05.02.1977р. уклав шлюб з ОСОБА_6 та взяв після одруження прізвище дружини « ОСОБА_7 ».

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, 05.02.1977р. між ОСОБА_5 і ОСОБА_6 укладено шлюб, після якого ОСОБА_5 зміни в прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с. 29).

Як видно із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, у ОСОБА_8 від шлюбу з ОСОБА_6 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 30).

Тобто ОСОБА_3 є онуком ОСОБА_11

04.11.1988р. шлюб між ОСОБА_8 і ОСОБА_6 розірвано.

Як вказує позивач, ОСОБА_8 періодично перебував у місцях позбавлення волі, його дружина ОСОБА_6 після народження сина зникла, покинувши сина ОСОБА_37 на виховання двоюрідної бабусі позивача - ОСОБА_11 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_37 помер (це син ОСОБА_11 ), що підтверджено відповіддю Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного МУЮ (м. Дніпро) від 31.03.2022р. № 1091/05.1-42 (а.с. 26, зворот).

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 (мати ОСОБА_3 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується відповіддю Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного МУЮ (м. Дніпро) від 06.04.2022р. № 1112/05.1-42 (а.с. 27).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_37 (онук ОСОБА_11 ) також помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 31).

ІНФОРМАЦІЯ_12 померла ОСОБА_17 (мати позивача), що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 36 , зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_17 помер ОСОБА_15 (батько позивача), що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 37).

ІНФОРМАЦІЯ_13 померла ОСОБА_10 (а.с. 34, зворот), про що видане лікарське свідоцтво про смерть № 1107 від 11.06.2020р. (а.с. 35).

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_10 , яка є рідною сестрою ОСОБА_11 , а йому - двоюрідною бабусею. І на даний час позивач є єдиним родичем і спадкоємцем майна, після смерті ОСОБА_11 .

Ці обставини підтверджуються свідоцтвами про народження, про одруження, про смерть, витягами з актів цивільно стану та відповідями органів реєстрації актів цивільного стану, а також копіями сімейних фотографій і листування, які збереглися у позивача (а.с. 38 47).

Також позивачем надана копія трудової книжки ОСОБА_11 (а.с. 48).

Судом встановлено, що наявні розбіжності в написанні прізвищ та по-батькові бабусі ОСОБА_38 , і ОСОБА_11 виникли у зв`язку з перекладом документів на українську мову за часів СРСР.

При цьому, у довідці з місця реєстрації ОСОБА_11 від 09.12.2019р. № 1/13544, виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, у нотаріально посвідченій довіреності від 14.02.2020р., виданої ОСОБА_11 ОСОБА_1 , у свідоцтві про смерть ОСОБА_11 , її по-батькові зазначено як « ОСОБА_23 » (а.с. 24, 31, зворот, а.с. 33).

20.08.1996р. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у спільну сумісну власність за наслідками приватизації було видане свідоцтво про право власності Виконкомом комітетом міської Ради народних депутатів згідно розпорядження № 1/1610-96, зареєстроване в КП «ДМБТІ`ДМР та записано в реєстрову книгу № 248п за реєстровим № 55, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Квартира згідно технічного паспорту ФОП ОСОБА_39 від 06.04.2022р. складається з: двох кімнат жилою площею 28.0 кв.м., загальною площею 51.2 кв.м.: кухні площею 7.5 кв.м., ванної кімнати площею 2.7 кв.м., вбиральні площею 1.2 кв.м., коридору площею 7.0 кв.м., вбудованої шафи площею 0.3 кв.м., лоджії площею 4 кв.м. (а.с. 13-14).

ОСОБА_2 мешкала і була зареєстрована на день своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено відповіддю Департамента адміністративних послух і дозвільних процедур від 15.12.2021р. на запит нотаріуса (а.с. 21).

Отже, після її смерті ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відкрилася спадщина на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, 1/2 частини квартири цієї квартири набута ОСОБА_11 внаслідок фактичного вступу в управління спадковим майном після смерті онука ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як видно із витребуваної судом у Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради інформації, наданої листом від 12.05.2022р. № 6/5-741 (а.с. 79), ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 31.10.2015р. по 29.05.2020р. Склад зареєстрованих осіб на день його смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована з 04.06.1981р. по 08.12.2021р.

Згідно відповіді AT «Державний ощадний банк» від 18.05.2022р., наданої на вимогу суду, ОСОБА_11 мала у AT «Державний ощадний банк України» відкриті рахунки у гривнях, а саме: рахунок № НОМЕР_1 , відкритий 06.10.2017р. з залишковою сумою 30331,27 грн.; рахунок № НОМЕР_2 , відкритий 06.03.2019р. з залишковою сумою 32341,50 грн. (а.с. 65).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_11 прийняла спадщину за законом відповідно до ст. 1268 ЦК України, але юридично не оформила.

Заповіт за життя ані ОСОБА_11 , ані ОСОБА_3 не складали, спадкові справи не заводилися.

Позивач 11.06.2021р. звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського МНО Дудіної О.С. із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановою нотаріуса від 20.01.2022р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні зв`язки між позивачем ОСОБА_1 і ОСОБА_11 (а.с. 107 108).

Позивач за відсутності оригіналів свідоцтва про народження двоюрідної бабусі ОСОБА_11 і свідоцтва про право власності на квартиру не має можливості реалізувати право на оформлення спадщини після смерті двоюрідної бабусі ОСОБА_11 .

Тому позивач звернувся до суду за захистом спадкових прав.

Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Суд доходить висновку, що наданими позивачем доказами повною мірою підтверджується факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною сестрою ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України в судовому порядку право власності на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Постановою нотаріуса від 20.01.2022р. позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із ненаданням документів, що підтверджують факт родинних відносин, а також факт прийняття спадщини між попередніми спадкодавцями та спадкоємцями.

Прийняття спадщини - є правом спадкоємця і залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідно волевиявлення спадкоємця і зпїйснення ним певних дій.

Позивач не має можливості оформити спадкові права без звернення до суду з даним позовом.

За правилами ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно із ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Як установлено судом, спадщина не визнана відумерлою.

Інших спадкоємців, крім позивача немає і ніхто крім нього не звертався до нотаріальної контори стосовно спадкового майна квартири, що розташована на території Соборного району м. Дніпра, тому позивач вірно звернувся до суду з позовом до Дніпровської міської ради.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ст. 1266 ЦК України (спадкування за правом представлення) внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування року» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За приписами ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду справи суд виходить з аналізу прецедентної практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), яка свідчить про важливість дотримання державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захист прав людини через призму цього принципу, так у рішенні ЄСПЛ «Федоренко проти України» суд нагадав, що відповідно до його прецедентної практики поняття «майно» може поширюватися на «наявне майно» або активи, включаючи претензії, щодо яких заявник може обґрунтовано стверджувати, що він принаймні має «законні сподівання» ефективно скористатися правом власності.

Аналізуючи практику розгляду Судом справ щодо порушення права володіння майном, можна зробити висновок, що поняття «майно», як і «власність», має досить широке тлумачення й охоплює цілу низку економічних інтересів (активів) як матеріальних, так і нематеріальних. Зокрема, у контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції Судом розглядалися справи щодо порушення права власності, де об`єктами було усе «власне» майно особи, що може входити до складу спадщини, і яке можна заповісти («Маркс проти Бельгії» (the Marckx case), рішення від 27.04.1979 р., п. 64), тобто наявне майно («existing possessions»).

В даному випадку предметом спору є захист права позивача на наявне майно, що уже увійшло до складу спадщини, яке спадкоємець має законне сподівання отримати у спадок.

Позивач звернувся до суду через об`єктивні обставин, які позбавляють його можливості оформити спадкові права і отримати спадщину на нерухоме майно, а тому, з урахуванням принципу верховенства права, його право підлягає захисту судом.

Позивач не наполягав на розподілі судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради (третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіна Оксана Станіславівна) про встановлення юридичного факту та визнання права власності на квартиру та банківські вклади в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме встановити, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною сестрою ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної бабусі ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з: двох кімнат жилою площею 28,0 кв.м., загальною площею 51,2 кв.м.: кухні площею 7.5 кв.м., ванної кімнати площею 2.7 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м., коридору площею 7,0 кв.м., вбудованої шафи площею 0,3 кв.м., вбудованої шафи площею 0,5 кв.м., лоджії площею 4,0 кв.м. у порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на банківські гривневі вклади, відкриті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходились на рахунках в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», а саме: рахунок № НОМЕР_1 , відкритий 06.10.2017р. з залишковою сумою 30331,27грн.; рахунок № НОМЕР_2 , відкритий 06.03.2019р. з залишковою сумою 32341,50 грн., загальна сума гривневого вкладу 62 672,77 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 22 серпня 2022 року.

Суддя О.С. Наумова