Справа № 455/486/20
Провадження № 2/455/29/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Бобельська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу 455/486/20 за позовом ОСОБА_1 до Навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад ім.о.І.Могильницького» с.Міженець Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Відділ освіти, культури, спорту та туризму Добромильської міської ради, про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

28.04.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад учнівське лісництво ім.о.І.Могильницького с.Міженець Старосамбірського району Львівської області, посилаючись на те, що вона є працівником Навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад учнівське лісництво ім.о.І.Могильницького с.Міженець Старосамбірського району Львівської області та з моменту створення такого закладу, обіймає посаду вчителя молодших класів. Вона пройшла атестацію і атестаційним листом стверджено, що вона відповідає кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» та педагогічному званню «старший вчитель». Також вона є ветераном праці.

Директором НВК є ОСОБА_2 , яка з моменту призначення її на посаду упереджено ставиться до неї (обмежує в роботі) і як виявилося таємно, незаконно притягає її до дисциплінарної відповідальності.

27.12.2019 року директором НВК Гуменчик О.М. винесено наказ №100-к/тм «Про оголошення догани вчителю ОСОБА_1 », і як вбачається з мотивувальної частини, його винесено внаслідок відсутності її на робочому місці 29.11.2019 року без поважних причин. Також з даного наказу вбачається, що нібито від неї вимагалися пояснення її відсутності і вона відмовилася їх надати і повідомити причину відсутності. Про існування такого наказу, директор НВК вирішила повідомити її тільки 20.01.2020 року, хоч такого документу в цей день не було, і як виявилося пізніше, 20.01.2020 року дирекцією НВК без надання їй такого документу, було складено акт про відмову від підпису про ознайомлення з наказом. Однак, причини її відсутності є поважними, так як 29.11.2019 року вона мала проходити медичне обстеження про що повідомила директора НВК, яка погодила її відсутність та вказала, щоб знайшла заміну.

20.01.2020 року вона дізналася про існування іншого наказу №8-к/тм від 10.01.2020 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 », догану складено за нібито, неналежне виконання 19.12.2020 року професійних обов`язків вчителя, яке виразилося в нетактовній поведінці в розмові з мамою учениці першого класу, в присутності інших учнів та виявлено, при цьому, неповагу до керівника школи.

Даний наказ також було складено без її повідомлення, без отримання пояснень, без з`ясування обставин, які мали місце 19.12.2020 року.

В цей же день, тобто 20.01.2020 року вона дізналася про чергове порушення її прав та подальше продовження директором НВК незаконних і упереджених дій відносно неї. Так дії виразилися в черговому накладенні дисциплінарного стягнення у вигляді догани, про що їй відомо не було, що виражено в черговому наказі №7-к/тм «Про оголошення догани ОСОБА_1 » від 10.01.2020 року. Цього разу догану накладено за те, що 17.12.2019 року в першому класі на уроці фізичного виховання, який вона проводила, учень ОСОБА_3 отримав травму руки. З наказу вбачається, що наказом по НВК було створено комісію, розслідуванням якої, нібито встановлено наявність її вини. При цьому роботодавець не посилається на будь який документ створений комісією. А, нібито, створена комісія не спромоглася навіть відібрати пояснення у неї.

Вважає, що при накладанні дисциплінарного стягнення роботодавець повинен установити факт вчинення працівником дисциплінарного проступку, з`ясувати, чи не було порушення (неналежне виконання) трудових обов`язків зумовлено поважними причинами, для визначення причини порушення працівником обов`язків необхідно вимагати від нього надання письмових пояснень, отримати згоду профспілкового органу на притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, про що не було виконано.

Оскільки, зазначеного не було виконано, то вважає, що оскаржувані накази є незаконними.

Просить визнати незаконними та скасувати накази по Навчально-виховному комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад учнівське лісництво ім. о.І.Могильницького с.Міженець Старосамбірського району Львівської області, а саме:

№100-к/тм від 27.12.2019 року «Про оголошення догани вчителю ОСОБА_1 »;

№8-к/тм від 10.01.2020 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 »;

№7-к/тм від 10.01.2020 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

З протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2020 року відомо, що призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2020 року справа передана судді ОСОБА_4 .

Ухвалою судді від 08.05.2020 року провадження у справі відкрито, підготовче судове засідання призначено на 09 жовтня 2020 року на 11 годину 00 хвилин.

Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю ОСОБА_4 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №290/07/2020 від 17.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.

Ухвалою судді від 16.09.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 12 годину 00 хвилин 27.11.2020 року.

Ухвалою суду від 27.11.2020 року підготовче засідання відкладено на 11 годину 00 хвилин 15.04.2021 року, яке було відкладено на 14 годину 15 хвилин 16.06.2021 року.

Ухвалою суду від 16.06.2021 року без виходу в нарадчу кімнату постановлено вважати правильною назву Навчально-виховний комплекс «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад ім.о.І.Могильницького» с.Міженець Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, та залучено третю особу Відділ освіти, культури, спорту та туризму Добромильської міської ради, виключивши третю особу - Відділ соціально-гуманітарного розвитку Міженецької сільської ради. Підготовче засідання відкладено на 15.09.2021 року на 12 годину 45 хвилин.

Ухвалою суду від 15.09.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 годину 00 хвилин 11.01.2022 року, яке відкладено на 14 годину 00 хвилин 27.05.2022 року.

Ухвалою суду від 27.05.2022 року судове засідання відкладено на 16 годину 00 хвилин 14.09.2022 року.

Ухвалою суду від 14.09.2022 року судове засідання відкладено на 15 годину 00 хвилин 29.11.2022 року та оголошено перерву до 17 години 00 хвилин 20.12.2022 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Її представник адвокат Дашинич І.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І - ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад ім.о.І.Могильницького» с.Міженець Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 15.12.2022 року від директора ЗЗСО - О.Гуменчик на електронну адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи провести без присутності представника їхнього закладу, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнають та заперечують щодо їх задоволення (а.с.194).

Представник третьої особи - Відділу освіти, культури, спорту та туризму Добромильської міської ради в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.13.09.2022 року від начальника відділу Г.Саврей надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи провести без їхньої участі (а.с.148).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні дав покази, що він працює провідним інспектором праці Львівської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України та ним разом із юрисконсультом ОСОБА_6 було розглянуто скаргу позивачки ОСОБА_1 про додержання трудового законодавства при накладенні їй дисциплінарного стягнення. В ході розгляду скарги здійсненню інспекційне відвідування школи та на місці вивчено окремі документи, зокрема, накази директора школи № 100-к/тм від 27.12.2019 року «Про оголошення догани вчителю ОСОБА_1 », №7-к/тм від 10.01.2020 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 » та №8-к/тм від 10.01.2020 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 ». Крім цього, вивчено заяву ОСОБА_7 від 28.11.2019 року на ім`я директора про звільнення її від уроків 29.11.2019 року та згоду вчитслів-колег на заміну уроків, а також довідку №97 від 29.11.2019 року Самбірської центральної районної лікарні, та акти від 20.01.2020 року про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з наказами про оголошення їй доган.Також заслухано усні пояснення директора школи ОСОБА_2 , заступника директора школи Караман О.Ю. та заявниці ОСОБА_1 . В результаті обстеження встановлено, що вчитель початкових класів ОСОБА_1 28.11.2019 року звернулася з письмовою заявою до директора школи ОСОБА_2 з проханням про звільнення її від уроків 29.11.2019 року. Як пояснила ОСОБА_1 це викликано необхідністю поїздки в м.Самбір для обстеження в лікарні. ОСОБА_1 повідомила директора школи, що вона домовилася з колегами про заміну всіх її 5 уроків. Таким чином ОСОБА_1 була відсутня 29.11.2019 року на роботі на законних підставах і не вчинила жодного дисциплінарного проступку. Крім цього в тексті самого наказу № 100-к/т від 27.12.2019 року, стверджується що ОСОБА_1 була відсутня на роботі без поважних причин, тим самим вчинила прогул, що є очевидно суперечливим твердженням і вкрай незрозумілим.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 , який працює юрисконсультом Львівської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України надав покази аналогічні свідку ОСОБА_5 .

Заслухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються Законодавством про працю. Судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтею 5-1 КЗпП України визначено гарантії забезпечення права громадян на працю.

Так, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (пункт 6 частини 1статті 5-1 КЗпП України).

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 на момент винесення оскаржуваних наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності обіймала посаду вчителя молодших класів у відповідача (а.с. 5).

Наказом № 100 к/тм від 27.12.2019 року її притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани за відсутність на роботі 29.11.2019 року на протязі цілого робочого дня без поважних причин (а.с.6).

Відповідно до заяви від 28.11.2019 року ОСОБА_1 зверталася із заявою на ім`я директора навчального закладу із проханням звільнити її від уроків (а.с. 7).

Згідно акту про відмову від підпису про ознайомлення з наказом про оголошення догани ОСОБА_1 від 20.01.2020 року остання відмовилися розписуватися про ознайомлення з наказом № 100 к/тм від 27.12.2019 року (а.с. 8).

Як вбачається з довідки № 97 КНП Самбірської міської ради та Самбірської районної ради «Самбірська центральна районна лікарня» ОСОБА_1 28.11.2019 року знаходилася на амбулаторному прийомі у Лор відділ з приводу j36 (а.с. 9).

Наказом № 8 к/тм від 10.01.2020 року оголошено догану ОСОБА_1 за неналежне виконання професійних обов`язків вчителя, яке виразилося у нетактовній поведінці в розмові з мамою учениці першого класу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в пристності учнів та виявлену при цьому неповагу до керівника школи, 19.12.2019 року (а.с. 10).

Відповідно до акту про відмову від підпису про ознайомлення з наказом про оголошення догани ОСОБА_1 від 20.01.2020 року остання відмовилися розписуватися про ознайомлення з наказом № 8-к/тм від 27.12.2019 року (а.с. 8).

Заявами від 19.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася до сільського голови Міженецької сільської ради та начальника відділу соціально-гуманітарного розвитку Міженецької сільської ради Караман І.М. із скаргою на дії директора навчального закладу ОСОБА_2 (а.с. 12-13).

Із схожою за змістом заявою позивач зверталася і безпосередньо до директора навчального закладу ОСОБА_2 щодо її неправомірних дій (а.с. 14).

Наказом № 7-к/тм від 10.01.2020 року оголошено догану ОСОБА_1 за неналежне виконання обов`язків вчителя початкових класів по проведенню уроку фізичного виховання у першому класі 17.12.2019 року, що привело до нещасного випадку з учнем ОСОБА_3 (а.с. 15).

Поданням № 72 від 21.02.2020 року Львівської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України директору НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад учнівське лісництво ім. о. І.Могильницького» ОСОБА_2 запропоновано наказ № 100-к/тм відмінити як незаконний (а.с.16).

Заявою від 11.02.2020 року на ім`я директора навчального закладу ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 просила ознайомити її з наказами про накладення стягнень (а.с. 17).

Копією атестаційного листа ОСОБА_1 (а.с. 18-19) встановлено, що ОСОБА_1 , учитель початкових класів НВК «ЗНЗ І-ІІІ ст. -ДНЗ» с. Міжанець, відповідає раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» та раніше присвоєному педагогічному званню «старший учитель».

Характеристикою (дата відсутня) начальник відділу освіти (як вбачається з гербової печатки відділу освіти Старосамбірської РДА) Яворським М. надано характеристику ОСОБА_1 (а.с. 20).

З копії посвідчення, серії НОМЕР_1 виданого Старосамбірскьим УСЗН (а.с. 21) вбачається, що ОСОБА_1 є ветераном праці.

Копією свідоцтва про підвищення кваліфікації, серії ААА № 10732 від 25.01.2019 року (а.с. 22) підтверджено підвищення ОСОБА_1 кваліфікації у КЗ ЛОР «Львівський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти».

Відповідно до листка непрацездатності серії АДХ № 793810 (а.с. 23) ОСОБА_1 звільнена від роботи з 21.04.2020 по 28.04.2020 року включно.

Актами про відмову від надання письмових пояснень від 19.12.2019 року (а.с. 50), від 02.12.2019 року (а.с. 51), від 18.12.2019 року (а.с. 53) комісією зафіксовано відмову дачі письмових пояснень.

Заявою від 02.12.2019 року (а.с. 54) ОСОБА_1 звернулася до директора навчального закладу щодо неотримання відповіді на її заяву від 28.11.2019 року.

Трудова дисципліна - це сукупність нормативно-правових актів, які регулюють порядок взаємовідносин сторін трудових відносин, спрямованих на виконання ними своїх трудових функцій. Трудові відносини породжують масу зобов`язань з боку не тільки роботодавця, але й працівника. Працівник зобов`язаний виконувати роботу, визначену трудовим договором, із підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку ( ст. 21 КЗпП), а також, як зазначено у ст. 139 цього Кодексу, він зобов`язаний : - працювати чесно і сумлінно; - своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця; - додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці; - дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана, 2) звільнення.

Відповідно до вимог ст .147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Загальний порядок та підстави застосування дисциплінарних стягнень передбачені главою Х КЗпП України.

Відповідно до статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

За приписами статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Так, при наданні оцінки правомірності порядку накладання на позивача дисциплінарного стягнення та законності обставин його накладення, слід виходить із загальних правил притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбачених КЗпП України. З викладеного вбачається, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин. При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

Розглядаючи справу в межах заявлених вимог, суд вважає необхідним встановити, чи мало місце вчинення позивачем прогулу без поважних причин або невиконання позивачем своїх трудових обов`язків протягом 3 годин за робочий день, чи додержаний роботодавцем порядок звільнення та чи є підстави для поновлення на роботі.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40і п. 1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.147-1,148,149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до п.24 цієї постанови, прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Пунктом 25 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку визначено, що порушення трудової дисципліни може вважатися прогулом лише за наявності вини працівника.

Разом з тим, згідно зі ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

У постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 року у справі № 6-2801цс15 наведено правовий висновок про те, що пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків.

Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Разом з тим, саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок.

Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни.

При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі №459/2618/17 причину відсутності працівника на роботі можна вважати поважною, якщо з`явленню перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунені самим працівником. Зокрема, до них належать до яких відносяться: пожежа, повінь (інші стихійні лиха); аварії або простій на транспорті; виконання громадянського обов`язку (надання допомоги особам, які постраждали від нещасного випадку, порятунок державного або приватного майна при пожежі, стихійному лиху); догляд за членом сім`ї, який несподівано захворів; відсутність на роботі з дозволу безпосереднього керівника; відсутність за станом здоров`я.

Як було встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 була відсутня 28.11.2019 року на робочому місці у зв`язку із прийомом у ЛОР відділені лікарні.

Суд вважає, що відповідач не надав жодного доказу на підтвердження того, що роботодавцем перед застосуванням до позивачки дисціплінарного стягнення у виді догани, перевірялись та давалась оцінка причини відсутності позивачки на роботі 28.11.2019 року.

Відповідачем не доведена відсутність поважних причин відсутності на роботі та вина позивачки у відсутності на роботі, а також підстави застосування до неї дисциплінарного стягнення та його співмірності ступеню тяжкості вчиненого проступку із врахуванням обставин, за яких проступок був вчинений.

З огляду на те, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачкою дисциплінарного проступку у вигляді прогулу та порушено процедуру застосування дисциплінарного стягнення, суд доходить висновку про відсутність підстав застосування до останньої дисциплінарного стягнення, а відтак, права позивачки на працю підлягають захисту, а спірний наказ № 100-к/тм від 27.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді догани визнанню незаконним.

Що стосується правомірності наказів № 8-к/тм від 10.01.2020 року та № 7-к/тм від 10.01.2020 року, то як встановлено судом, з оскаржуваних наказів неможливо встановити, які саме порушення трудової дисципліни з боку позивача мали місце. Догана оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. В наказі обов`язково має бути посилання на відповідний документ, який порушив працівник. Такими документами можуть бути: правила внутрішнього розпорядку підприємства, трудовий договір (контракт), колективний договір, посадова інструкція, інструкція з охорони праці тощо.

Накази № 8-к/тм від 10.01.2020 року та № 7-к/тм від 10.01.2020 року не містять опису документів, положення яких не були дотримані позивачкою, в чому виразилося порушення трудової дисципліни. Дисциплінарним проступком є винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Також суд звертає увагу, що акти про відмову про ознайомлення із вказаними наказами складено 20.01.2020 року, тобто за десять днів після їх винесення.

Також КЦС ВС в постанові від 22.07.2020 року по справі № 554/9493/17 вказав, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Окрім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року в справі № 572/1644/17-ц (провадження № 61-42575св18) зроблено висновок, що «порушенням трудової дисципліни визнається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тобто для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності»

Накази № 8-к/тм від 10.01.2020 року та № 7-к/тм від 10.01.2020 року про накладення на позивачку дисциплінарних стягнень не відповідають вимогам трудового законодавства, зокрема у них не зазначено в чому конкретно полягає порушення позивачкою трудових обов`язків з посиланням на норми законів, підзаконних нормативно-правових актів, відомчих та внутрішніх розпорядчих документів, тощо.

Окремо суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано суду доказів, що дійсно мав місце нещасний випадок з учнем під час уроку з вини вчителя ОСОБА_1 , тобто під час навчального процесу, як це відображено в наказі № 7-к/тм від 10.01.2020 року. Адже всупереч Положенню про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися із здобувачами освіти під час освітнього процесу, затвердженого Наказом МОН України № 659 від 16.05.2019 року, акту форми Н-Н з додатками суду не надано.

На підставі викладених норм права, враховуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог.

З урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 3, 5, 40, 147, 232, 233, 235, 237-1 КЗпП України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад учнівське лісництво ім.о.І.Могильницького с.Міженець №100-к/тм від 27.12.2019 року «Про оголошення догани вчителю ОСОБА_1 ».

Визнати незаконним та скасувати наказ навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад учнівське лісництво ім.о.І.Могильницького с.Міженець №8-к/тм від 10.01.2020 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

Визнати незаконним та скасувати наказ навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад учнівське лісництво ім.о.І.Могильницького с.Міженець №7-к/тм від 10.01.2020 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 »;

Стягнути з Навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад ім.о.І.Могильницького» с.Міженець Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, юридична адреса: с.Міженець, вул.Миру, №8, Самбірського району Львівської області, поштовий індекс 82013, , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Передільниця Старосамбірського району Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судові витрати в розмірі 2522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Дата складання повного судового рішення 29.12.2022 року.

Суддя Ю.П.Пошивак