Справа № 132/3937/19
Ухвала

Іменем України

26 травня 2022 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Павленко І.В.,

за участю секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за зазначеним вище позовом.

В судове засідання призначене на 26.05.2022 з`явилася представник позивача ОСОБА_1 -адвокат Тарасюк О.М. та відповідач ОСОБА_2 . Позивач в судове засідання не з`явився, при цьому попередньо через канцелярію суду надав суду заяву за вх. 3372/22 від 26.05.2022 про закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи просить залишити за ним, розгляд зазначеної заяви провести за його відсутності.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_1 -адвокат Тарасюк О.М. заяву позивача про закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти закриття провадження у справі в зв`язку з відмовою позивача від позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, які він поніс на професійну правничу допомогу просив залишити за ним.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За правилами ст. 13 цього Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до вимог ч.ч. 1,3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Позивач ОСОБА_1 , подавши письмову заяву про закриття провадження у справі в зв`язку з відмовою від позову, розпорядився процесуальним правом безумовно та усвідомлено, знаючи про наслідки своєї розпорядчої дії, яка не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Підстав для відмови у прийнятті заяви позивача про відмову від позову судом не встановлено.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Частиною 7 ст. 141 ЦПК України регламентовано, що у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як убачається з матеріалів справи позивач при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Відтак, судові витрати по сплаті судового збору за подання позову слід віднести на рахунок держави.

Судові витрати відповідача ОСОБА_2 , пов`язані з розглядом справи, які він поніс на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне залишити за ним в зв`язку з відмовою від компенсації.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 255, ст.ст. 256, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання позову віднести на рахунок держави.

Судові витрати відповідача ОСОБА_2 , пов`язані з розглядом справи, які він поніс на професійну правничу допомогу залишити за ним.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя