Справа № 177/1493/22
Провадження № 2-з/177/39/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Коваль Н.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_2 19.12.2022 звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просила суд накласти арешт та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо автомобіля марки Gelly EMGRAND, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_2 .

В обґрунтування заяви, остання зазначила, що ОСОБА_1 звернулася до Криворізького районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до ОСОБА_3 , із вимогою про розподіл спільного сумісного майна подружжя, набутого в період перебування в шлюбі з відповідачем.

Предметом зазначеного позову є автомобіль марки Gelly EMGRAND, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_2 .

У вказаній заяві про забезпечення позову, представник заявника, просить накласти арешт та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо автомобіля марки Gelly EMGRAND, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , що може в подальшому перешкодити виконанню рішення в цивільній справі про розподіл майна подружжя, так як за час спільного життя з відповідачем вже мало місце продаж набутого в шлюбі майна без відома заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення такого, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Мета забезпечення позову це хоч і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер (постанова Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 755/1357/18).

Положеннями ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Такими видами є, окрім іншого, накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії (п. 1, 2 ч. ст. 150 ЦПК України).

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (постанови Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 361/3399/20, від 11.11.2020 у справі № 932/14900/19, від 04.06.2020 у справі № 200/12227/17).

У той же час, заявником та її представником не зазначено відомості, що саме спірний автомобіль марки Gelly EMGRAND, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_2 перебуває у власності відповідача ОСОБА_3 . З наданої до суду довідки ТСЦ МВС № 1243 від 12.11.2022 встановлено лише марку, модель, рік випуску та об`єм двигуна, в той час як відомості про реєстраційний номер, ідентифікаційний номер кузова, які ідентифікують автомобіль відсутні, що позбавляє суд можливості застосувати обрані заявником способи забезпечення позову.

З урахуванням наведеного та відсутності відомостей про наявність у відповідача у власності саме спірного автомобіля Gelly EMGRAND, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , відсутності достатнього обґрунтування та належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, відсутні правові підстави для забезпечення позову в обрані заявником способи. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви.

З урахуванням наведеного, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260-261 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.В.Коваль