21.12.2022 Єдиний унікальний номер 205/6720/22
Номер провадження: 2/205/2870/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Новокодацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Новокодацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона, ОСОБА_1 , фактично перебувала у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 (далі Відповідач) з 2016 року. Від цих фактичних шлюбних стосунків у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , про що 20.02.2018 року було зроблено відповідний актовий запис за № 116. Реєстрація сина відбулася на підставі ст. 135 СК України. Отже з 2016 року проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , однак, приблизно у квітні 2022 року вона з відповідачем сильно посварилася та вони почали мешкати окремо.

Далі позивач зазначає, що саме вказаний відповідач є біологічним батьком ОСОБА_2 , але відмовляється добровільно визнати своє батьківство та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Крім того, на теперішній час відповідач не спілкується з сином та не допомагає матеріально, а тому позивач змушена звернутися до суду та просити суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та включити до актового запису № 116 від 20.02.2018 року про народження, вчиненого Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відомості в графу «батько» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, пояснення на позовну заяву не подала.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Заяв з процесуальних питань від учасників справи до суду не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві названа сторона зазначає про повне підтримання свої позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач також подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві названа сторона зазначає про визнання позову у повному обсязі, просить суд задовольнити позов.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Новокодацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей Актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за №116 від 20 лютого 2018 року відомості про батька такої дитини ОСОБА_4 записані за заявою матері, яка є позивачем по даній справі.

Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 у передбаченому законом порядку зареєстрований не був.

Із пояснень позивача вбачається, що вказані учасники справи знаходились у фактичних шлюбних відносинах з 2016 року. У зв`язку із чим, від спільного подружнього життя мають малолітню дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.02.2018 року.

Відповідно до висновку спеціаліста № 2744 від 05.12.2022 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність того, що ОСОБА_2 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даного дослідження складає не менше 99, 9999 %.

Оскільки вказаний відповідач ОСОБА_2 на час подання позову не визнавав свого батьківства щодо такої дитини, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122та125цьогоКодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнано за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів постанова Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Суд вказує, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Суд вказує, що 19.03.2019 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі «М. Т. проти України» («M.T. v. Ukraine», заява № 950/17) (далі також - Рішення), у якому звернув увагу, що стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини (див. рішення від 22 березня 2012 року у справі «Каутзор проти Німеччини» («Kautzor v. Germany»,заява № 23338/09), та від 22 березня 2012 року у справі «Аренс проти Німеччини» («Ahrens v. Germany», заява № 45071/09, § 74)

За загальним правилом саме висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти Росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

Як вбачається з висновку № 2744 від 05.12.2022 року вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складає величину не менш ніж 99, 9999 %. Таким чином, біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , практично доведено.

Відповідачем означений висновок не оспорювався.

Враховуючи те, що обставини, на які посилалась позивачка як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження матеріалами справи, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини про батька підлягає задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з вимогами ч.1 статті 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, суд вважає, що 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків - стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354, 430 ЦПК України, ст.ст.122, 124, 126, 127, 136 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Новокодацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання батьківства та про внесення змін до актововго запису про народження дитини задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

3. Включити до актового запису № 116 від 20.02.2018 року про народження, вчиненого Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відомості в графу «батько» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одночасно виключивши з такого актового запису відомості про батька дитини ОСОБА_4 .

4. Головному управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) із державного бюджету судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. згідно квитанції ПН № 55 від 11.10.2022 року.

5. Стягнути зОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан