Провадження № 6/932/497/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Напари Маріетти Віталіївни про зупинення виконання за виконавчим документом у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕГІОНАЛЬНИЙ ФОНД РОЗВИТКУ МОЛОДІЖНОГО ДОЗВІЛЛЯ «ДІЯ», Товариства з обмеженою відповідальністю продюсерське об`єднання «Дія», Закритого акціонерного товариства «Подія», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Напара М.В. звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «РЕГІОНАЛЬНИЙ ФОНД РОЗВИТКУ МОЛОДІЖНОГО ДОЗВІЛЛЯ «ДІЯ», Товариства з обмеженою відповідальністю продюсерське об`єднання «Дія», Закритого акціонерного товариства «Подія», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обгрунтування заяви зазначено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2013 року у справі №200/13576/13-ц було задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ТОВ «Регіональний фонд розвитку молодіжного дозвілля «Дія», ТОВ продюсерське об`єднання «ДІЯ», ЗАТ «Подія», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за Кредитним договором № К-Д 014/02-40/508 від 16.11.2006 року у сумі 3 585 085,18 грн., що складає 448 528,11 доларів США, з яких: нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту 11894,27 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення відсотків 15355,43 доларів США; штраф у розмірі 25% - 61250 доларів США; штраф у розмірі 10% - 24 500 доларів США, рішення набрало законної сили. За встановленими судом обставинами, 16.11.2006 року між ОСОБА_2 та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", був укладений кредитний договір № К-Д 014/02-40/508, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 245000 доларів США для нерухомого майна зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних відповідно до графіку погашення кредиту, з кінцевим терміном повернення кредиту 15.11.2016 року. Відповідач свої зобов`язання стосовно своєчасного погашення заборгованості у встановлені строки не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість. В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 по вказаному кредитному договору між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір поруки № 014/02-40/1156 від 16.11.2006 року, відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України з поручителя ОСОБА_1 стягнуто солідарно з іншими відповідачами заборгованість за вищевказаним кредитним договором. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2021 року у справі № 200/14498/16-ц визнано недійсним договір поруки № 014/02-40/1156 від 16.11.2006 року, укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , рішення набрало законної сили 01.11.2021 року. Таким чином, оскільки солідарний обов`язок ОСОБА_1 виник з договору поруки, який визнано недійсним, рішення суду у справі № 200/13576/13-ц про стягнення боргу не може бути виконано боржником, у зв`язку з відсутністю у нього такого зобов`язання.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.11.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної заяви, ухвалою суду заява прийнята судом до провадження.

17.01.2022 року представник ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням, в якому просить суд до розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню зупинити стягнення, розпочате на підставі виконавчого листа №200/13576/13-ц, виданого 06.05.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, до набрання законної сили рішення суду по розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування даного клопотання заявник посилається на те, що постановою головного державного виконавця Ванжа О.В. від 08.07.2016 року відкрито виконавче провадження № 51610071 про стягнення з ОСОБА_1 солідарно заборгованості за виконавчим листом № 200/13576/13-ц. На день подання до суду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження № 51610071 перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Постановою державного виконавця від 16.07.2021 року відкладено проведення виконавчих дій у зв`язку з розглядом судом справи, яка безпосередньо стосується виконавчого документу, до 30.07.2021 року. Вважає, що не вжиття заходів забезпечення заяви шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа призведе до утруднення чи унеможливлення поновлення порушених прав заявника, за захистом яких він звернувся до суду, у випадку задоволення його заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Розгляд заяви про зупинення виконання за виконавчим документом проведено без участі учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши заяву про зупинення виконання за виконавчим документом, ознайомившись з матеріалами цивільної справи, суд вважає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Частиною 3 ст. 432 ЦПК України передбачено, що до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Згідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої Радою Європи 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР (далі - Конвенція про права людини), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, згідно практики Європейського суду з прав людини визначено наступне: право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення по справі Bellet v. France (Белле проти Франції), § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення по справам Bellet v. France (Белле проти Франції), § 36 та Nunes Dias v. Portugal (Нун`єш Діаш проти Португалії).

Правила, які регламентують етапи і терміни подачі заяви на судовий розгляд спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і відповідність нормам, а саме, принципу правової визначеності (рішення по справі Canete de Goni v. Spain (Кан`єте де Гоньі проти Іспанії), § 36). Враховуючи вищезазначене, правила, що стосуються предмета спору чи застосування цих правил, не повинні перешкоджати сторонам у отриманні доступного судового захисту ( рішення по справам Miragall Escolano v. Spain (Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії) та Zvolsky and Zvolska v. the Czech Republic (Звольський та Звольстка проти Чехії), § 51).

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кузнецов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням вимог статті 6 Конвенції про права людини.

Вказана практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при розгляді справ судами необхідним є брати до уваги усі доводи та пояснення сторін справи, які мають значення для вирішення відповідного спору, з метою досягнення мети створення та функціонування судової влади - визначення правомірного механізму регулювання будь-якої суперечки із встановленням істинності правовідносин та факту легітимності або нелегітимності дій кожного із учасників спору, із подальшим Гарантуванням прагнення до забезпечення прав та законних інтересів, окрім сторін спору, і будь-яких третіх осіб. Тобто, результатом правосуддя та справедливого рішення у справі як зовнішньої форми вираження правосуддя не може бути порушення прав будь-яких осіб.

У свою чергу, у відповідності до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Окрім вищевикладеного, згідно положень частини 1 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Згідно вимог статті 1 Першого протоколу Конвенції про права людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Тлумачення цього положення як захисту права власності було здійснено Європейським судом з прав людини у справі «Маркс проти Бельгії», в рішення у якій суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності».

У рішенні по справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав.

Рішенням у справі «Прессос компанія Нав`єра А.О.» та інші проти Бельгії» Європейським судом встановлено, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом ужиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року, при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Судом встановлено, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 200/13576/13ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕГІОНАЛЬНИЙ ФОНД РОЗВИТКУ МОЛОДІЖНОГО ДОЗВІЛЛЯ «ДІЯ», Товариства з обмеженою відповідальністю продюсерське об`єднання «Дія», Закритого акціонерного товариства «Подія», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів вказаної цивільної справи, заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2013 року, ухваленим у даній справі, були задоволені позовні вимоги позивача, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ТОВ «Регіональний фонд розвитку молодіжного дозвілля «Дія», ТОВ продюсерське об`єднання «ДІЯ», ЗАТ «Подія», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за Кредитним договором № К-Д 014/02-40/508 від 16.11.2006 року у сумі 3 585 085,18 грн., що складає 448 528,11 доларів США, з яких: нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту 11894,27 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення відсотків 15355,43 доларів США; штраф у розмірі 25% - 61250 доларів США; штраф у розмірі 10% - 24 500 доларів США; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" сплачений судовий збір в сумі 283,33 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 20,00 грн., а всього 303 грн. 33 коп.; стягнуто з ТОВ «Регіональний фонд розвитку молодіжного дозвілля «Дія» на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" сплачений судовий збір в сумі 283,33 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 20,00 грн., а всього 303 грн. 33 коп.; стягнуто з ТОВ продюсерське об`єднання «Дія» на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" сплачений судовий збір в сумі 283,33 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 20,00 грн., а всього 303 грн. 33 коп.; стягнуто з ЗАТ «Подія» на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" сплачений судовий збір в сумі 283,33 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 20,00 грн., а всього 303 грн. 33 коп.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" сплачений судовий збір в сумі 283,33 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 20,00 грн., а всього 303 грн. 33 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" сплачений судовий збір в сумі 283,33 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 20,00 грн., а всього 303 грн. 33 коп.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2014 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2013 року, ухваленого у даній справі, залишена без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.06.2015 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена, заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2013 року, ухвалене у даній справі, залишено без змін та вступило в законну силу.

На виконання вищевказаного рішення Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 06.05.2016 року було видано виконавчий лист № 200/13576/13-ц про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за вказаним кредитним договором.

08.07.2016 року постановою головного державного виконавця Ванжа О.В. відкрито виконавче провадження № 51610071 про стягнення з ОСОБА_1 солідарно заборгованості за виконавчим листом № 200/13576/13-ц.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2017 року замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ПАТ «КРИСТАЛБАНК» у цивільній справі № 200/13576/13-ц.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2018 року замінено: стягувача ПАТ «КРИСТАЛБАНК» на його правонаступника ОСОБА_4 у цивільній справі № 200/13576/13-ц; замінено боржника ЗАТ «Подія» на його правонаступника ТОВ «Подія ЛТД» у цивільній справі № 200/13576/13-ц.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2013 року, ухваленого у даній цивільній справі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10.12.2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2013 року, ухвалене у даній цивільній справі, повернута апелянту.

Встановлено, що виконавче провадження № 51610071 по виконанню виконавчого листа № 200/13576/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 16.07.2021 року відкладено проведення виконавчих дій у зв`язку з розглядом судом справи, яка безпосередньо стосується виконавчого документу, до 30.07.2021 року

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2021 року, ухваленим у справі № 200/14498/16-ц, визнано недійсним договір поруки № 014/02-40/1156 від 16.11.2006 року, укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , рішення набрало законної сили 01.11.2021 року.

. Вважаючи, що не вжиття заходів забезпечення заяви шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа призведе до утруднення чи унеможливлення поновлення порушених прав заявника, за захистом яких він звернувся до суду, представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на вищезазначене, з урахуванням положень наведеного законодавства та сталої судової практики, заява представника ОСОБА_1 про зупинення виконання за виконавчим листом №200/13576/13-ц, виданим 06.05.2016 року, до розгляду його заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 432 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Напари Маріетти Віталіївни про зупинення виконання за виконавчим документом у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕГІОНАЛЬНИЙ ФОНД РОЗВИТКУ МОЛОДІЖНОГО ДОЗВІЛЛЯ «ДІЯ», Товариства з обмеженою відповідальністю продюсерське об`єднання «Дія», Закритого акціонерного товариства «Подія», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

До розгляду заяви представника ОСОБА_1 адвоката Напари Маріетти Віталіївни про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, у справі №200/13576/13-ц, зупинити стягнення, розпочате на підставі виконавчого листа №200/13576/13-ц, виданого 06.05.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за Кредитним договором № К-Д 014/02-40/508 від 16.11.2006 року у сумі 3 585 085,18 грн., що складає 448 528,11 доларів США, з яких: нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту 11894,27 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення відсотків 15355,43 доларів США; штраф у розмірі 25% - 61250 доларів США; штраф у розмірі 10% - 24 500 доларів США.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.О. Кудрявцева