Справа № 158/1248/21 Головуючий у 1 інстанції: Сіліч Ю. Л.
Провадження № 22-ц/802/774/22 Категорія: 76 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Кіт А. Д.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща», третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , про скасування контракту, наказів та поновлення на роботі, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтував тим, що 16 грудня 2015 року на підставі контракту його було призначено на посаду директора Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» терміном на 4 роки до 16 грудня 2019 року включно. В подальшому на підставі наказу Міністерства енергетики та захисту довкілля України з 17 грудня 2019 року його призначено виконуючим обов`язки директора Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» до призначення керівника цього парку в установленому законом порядку.

За результатами проведеного Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України конкурсу на посаду директора парку призначено ОСОБА_4 , а на підставі наказу міністерства № 90-о від 01 квітня 2021 року його звільнено з роботи на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України.

Позивач вважає, що конкурс на заміщення посади директора парку був проведений з порушенням вимог закону, в зв`язку з чим його незаконно звільнили з роботи.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 89-о від 01 квітня 2021 року «Про призначення ОСОБА_4 на посаду директора Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща»; визнати незаконним та скасувати контракт № 4 від 01 квітня 2021 року, укладений між Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України і ОСОБА_4 ; визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 90-о від 01 квітня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 », яким було звільнено виконуючого обов`язки директора Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» Квача І. С. з роботи; визнати незаконним та скасувати наказ Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» № 26-ос від 02 квітня 2021 року, яким оголошено наказ міністерства № 90-о від 01 квітня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 ; визнати незаконним та скасувати наказ Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» № 27-ос від 05 квітня 2021 року; поновити ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» з 02 квітня 2021 року та допустити до негайного виконання вказане рішення.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 червня 2022 року у цій справі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове про задоволення його позову.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідач та третя особа на стороні відповідачів просять апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав і просив скаргу задовольнити, представники відповідачів і третя особа на стороні відповідачів апеляційну скаргу заперечили, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів доходить висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

За матеріалами справи судом встановлено, що 16 грудня 2015 року між позивачем у цій справі ОСОБА_1 і Міністерством екології та природних ресурсів України був укладений контракт № 6/2015, за умовами якого ОСОБА_1 призначено на посаду директора Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» терміном з 16 грудня 2015 року по 16 грудня 2019 року (т. 1, а. с. 10).

По закінченню терміну дії вказаного контракту наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля № 973-о від 13 грудня 2019 року ОСОБА_1 із 17 грудня 2019 року призначено виконуючим обов`язки директора Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» до призначення керівника цього парку в установленому законом порядку (т. 1, а. с. 11).

23 грудня 2020 року на засіданні постійно діючої комісії Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів з проведення конкурсного відбору керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерства, визначено переможця конкурсного відбору керівника Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» - ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 71-78). 01 квітня 2021 року між міністерством та ОСОБА_4 (як переможцем конкурсу) був укладений контракт № 4/2021, за умовами якого ОСОБА_4 був призначений на посаду директора Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» терміном на 1 (один) рік з 02 квітня 2021 року до 01 квітня 2022 року (т. 1, а. с. 130-136).

01 квітня 2021 року на підставі наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів № 89-о ОСОБА_4 призначено на посаду директора Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» (т. 1, а. с. 102а), а на підставі наказу міністерства № 90-о від 01 квітня 2021 року ОСОБА_1 , який виконував обов`язки директора Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща», звільнено з роботи на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України (т. 1, а. с. 8).

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін (частина 3 статті 21 КЗпП України).

Згідно зі статтею 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події.

Строк, на який працівник приймається на роботу, обов`язково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором. У трудовій книжці робиться запис без посилання на строковий характер трудових відносин.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_1 уклав з роботодавцем саме строковий трудовий договір (контракт) на визначений строк, що не заперечує і сам позивач (т. 1, а. с. 10).

До закінчення дії трудового контракту, а саме 17 грудня 2019 року ОСОБА_1 було призначено виконуючим обов`язки директора Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» до призначення керівника цього парку в установленому законом порядку (т. 1, а. с. 11).

На підставі наказу міністерства від 01 квітня 2021 року № 89-о переможця проведеного конкурсу ОСОБА_4 призначено на посаду директора Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» на умовах контракту, а на підставі наказу міністерства від 01 квітня 2021 року № 90-о виконуючого обов`язки директора Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» ОСОБА_1 звільнено з роботи (т. 1, а. с. 7, 8).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення його строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частини 1 статті 36 КЗпП України.

Закінчення строкового трудового договору (контракту) припиняє трудові відносини тоді, коли вимогу про звільнення заявила одна із сторін трудового договору - працівник чи власник або уповноважений ним орган. При такому волевиявленні однієї зі сторін друга сторона не може перешкодити припиненню трудових відносин.

Встановивши, що позивач ОСОБА_1 був призначений виконуючим обов`язки директора Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» до призначення керівника цього парку у встановленому законом порядку, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 було звільнено з роботи з дотриманням вимог закону, оскільки на посаду директора парку був призначений переможець конкурсу ОСОБА_4 , а ОСОБА_1 виконував обов`язки директора парку до призначення керівника парку у встановленому порядку.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо незаконності звільнення ОСОБА_1 з роботи в період перебування його на листку непрацездатності з огляду на таке.

За положеннями частини 3 статті 40 КЗпПУ не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Як було встановлено судом, позивача звільнили з роботи не з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, а на підставі пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України, тобто з підстав закінчення строку трудового договору.

Разом з тим, у разі звільнення працівника з роботи у період його тимчасової непрацездатності усунення таких негативних наслідків слід здійснювати шляхом зміни дати звільнення з роботи, визначивши датою припинення трудових відносин перший день після закінчення періоду непрацездатності.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 червня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді