Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква цивільну справу за заявою Білоцерківської міської територіальної громади в особі Білоцерківської міської ради, заінтересована особа: Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання спадщини відумерлою,-

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду звернулась Білоцерківська міська територіальна громада в особі Білоцерківської міської ради із заявою про визнання відумерлою спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заява мотивована тим, що після смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина на належне йому за життя майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_1 спадкова справа не відкривалася, за адресою реєстрації померлого ніхто не проживає, та ніхто не використовує вказану квартиру. Оскільки пройшло більше року з моменту відкриття спадщини, то Білоцерківська міська територіальна громада в особі Білоцерківської міської ради, уточнивши вимоги, просить суд визнати квартиру АДРЕСА_1 , відумерлою спадщиною та передати її у власність Білоцерківської міської територіальної громади в особі Білоцерківської міської ради.

Ухвалою суду від 18 листопада 2021 року вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 10 січня 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федоряка Ольги Сергіївни, що знаходиться за адресою: вул. Олеся Гончара, буд. 1а/42-а, м. Біла Церква, Київська обл., 09100, належним чином завірену копію спадкової справи на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , для приєднання до матеріалів справи, яка була виконана.

Заявник в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у відсутності представника. Уточнену заяву підтримала та просила її задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у відсутності представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності заявника та заінтересованої особи в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Біла Церква Київської області помер житель міста ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується актовим записом про смерть №1565 від 04 жовтня 2017 року /а.с. 82/.

Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Як вбачається з листа Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області №21.2-33/1860 від 10.06.2021 року щодо надання інформації, по відділу наявні: - актовий запис про смерть №1565 від 04.10.2017 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складений Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області; - актовий запис про шлюб №22 від 22.10.1966 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складений Виконавчим комітетом Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Шлюб розірвано, а/з №143 від 09.11.1970 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського районного управління юстиції Київської області; актовий запис про шлюб №20 від 19.06.1971 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , складений Виконавчим комітетом Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області; - актовий запис про народження сина №12 від 16.02.1974 року на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (батько: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ), складений Виконавчим комітетом Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області; - актовий запис про смерть сина №1325 від 03.08.2018 року на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , складений Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області; - актовий запис про смерть №382 від 05.03.2007 року на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міскрайонного управління юстиції Київської області /а.с. 9/.

Згідно витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади №15.2-03/14107 від 01.06.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 02.10.2017 року зареєстровано 3 осіб: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 /а.с. 12/

18 листопада 2021 року судом на адресу Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області було скеровано запити про надання витягу зі Спадкового реєстру щодо померлих ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

07 грудня 2021 року Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області на адресу суду направлено інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину).

Відповідно до інформаційної довідки № 6753227 від 30.11.2021 року на ім`я померлого ОСОБА_2 , після смерті останнього приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Федоряка О.С. заведена спадкова справа №31/2018 від 15.08.2018 року.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №31/2018 від 15.08.2018 року, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_2 , із заявою від 15 серпня 2018 року про прийняття спадщини після смерті свого дядька звернулась ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1258 ЦК України).

Частиною першою ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У ч. 1 ст. 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з положеннями ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, чинне законодавство пов`язує можливість прийняття спадщини не тільки з фактом подання заяви про прийняття спадщини, а і з самим фактом проживання за однією адресою з померлим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною першою ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Отже, судом враховано те, що не звернення спадкоємця ОСОБА_2 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_1 , не може свідчити про відумерлість спадщини, оскільки ОСОБА_2 , будучи спадкоємцем першої черги, на момент смерті спадкодавця ОСОБА_1 (батька) проживав разом з ним за однією адресою по АДРЕСА_2 , отже він вважається таким, що прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та після смерті якого спадщину прийняла його племінниця ОСОБА_8 , подавши до нотаріуса відповідну заяву у визначений законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою (п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Порядок розгляду судом справ про визнання спадщини відумерлою передбачено Главою 9 Розділу VI ЦПК України.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

З огляду на наведені правила розгляду заяв про відумерлість спадщини заявник зобов`язаний був зазначити та надати до суду докази не тільки щодо відсутності заяв про прийняття спадщини спадкоємцями та/або їх відмову від прийняття спадщини, а і щодо відсутності фактів, за якими особи могли вважатися такими, які прийняли спадщину, зокрема, внаслідок спільного проживання з померлим боржником його сина.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 04 травня 2020 року у справі № 205/2330/17, від 10 лютого 2021 у справі № 700/784/19, а також від 21 грудня 2021 року у справі № 508/283/19.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги те, що після смерті ОСОБА_1 спадкоємцем був його син ОСОБА_2 , який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та вважається таким, що прийняв спадщину, до складу якої входить спірне нерухоме майно, а також звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини племінниці останнього ОСОБА_8 , суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Білоцерківської міської територіальної громади в особі Білоцерківської міської ради, заінтересована особа: Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання спадщини відумерлою, оскільки заявник, відповідно до вимог ст. 1277 ЦК України, ст. 335 ЦПК України, не довели обставин щодо відсутності спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_1 , усунення їх від права на спадкування або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наведенного, ст.ст. 1216-1218, 1220-1221, 1258, 1261, 1268-1270, 1277, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 79, 80, 81, 89, 247, 263-265, 268, 273, 293, 294, 334, 335, 337-338, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Білоцерківської міської територіальної громади в особі Білоцерківської міської ради, заінтересована особа: Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання спадщини відумерлою - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель