КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/4684/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Комунального підприємства «Київтранспаксервіс» - адвоката Пономаренко Анжеліки Євгенівни, на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Шевченківського районного суду м. Києва Рибака М.А.,

у цивільній справі № 761/11336/2020 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київтранспаксервіс», третя особа: директор Комунального підприємства «Київтранспаксервіс» Німас Олександр Ярославович про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

встановила:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено.

Скасовано наказ Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» від 12 березня 2020 року № 30-к про припинення трудового договору.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу паркування в Печерському районі Служби паркування Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» з 12 березня 2020 року.

Стягнуто з Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 160 760,60 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства Київтранспарксервіс на користь Державного бюджету судовий збір в сумі 1681,60 грн.

У жовтні 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кузьмін Д.В. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, за результатами розгляду якого просив стягнути з КП «Київтранспарксервіс» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у розмірі 11 165 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначаючи, що адвокат Кузьмін Д.В. представляв інтереси ОСОБА_1 . Сторони домовилися, що вартість послуг, наданих в рамках даного договору від 14 квітня 2020 року №1404. Згідно матеріалів справи 28 вересня 2021 року позивач сплатив адвокату Кузьміну Д.В. 11165 грн. за послуги по правничій допомозі, що підлягають стягненню.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року заяву було задоволено.

Стягнуто з Комунального підприємства «Київтранспаксервіс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 165,00 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник КП «Київтранспаксервіс» Пономаренко А.Є. звернулась з апеляційною скаргою, за результатами розгляду якої просила додаткове рішення суду скасувати та постановити нове, за яким відмовити у задоволенні заявлених вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказуючи, що заява про відшкодування витрат на професійну правову допомогу не відповідає складності справи, оскільки представник позивача представляв інтереси в аналогічному спорі, а отже в нього були в наявності шаблони процесуальних документів, що не відповідає часу зазначеному в акті фактично виконаних робіт. Крім того, до суми яку суд стягнув з відповідача входить сума, яка взагалі не відноситься до правничої допомоги, а самі витрати є надмірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив із наявності підстав для стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 11165 грн. 00 коп., враховуючи предмет позову та роботу, проведену адвокатом.

Так з матеріалів справи вбачається, що адвокат Кузьмін Д.В. представляв інтереси позивача на підставі довіреності від 26 жовтня 2019 року (т.1 а.с.8), ордера (т.1 а.с.47), та договору про надання послуг представництва в суді від 14 квітня 2020 року (т. 2 а.с. 62-65).

Здійснював підготовку наступних документів: позовна заява, уточнена позовна заява, відповідь на відзив, три клопотання, три адвокатські запити та сплата послуг Укрпошти, також понесені адміністративні витрати та участь в шести судових засідань.

Сторони домовилися, що вартість послуг адвоката, наданих в рамках даного договору №1404 за годину роботи становить 1100 грн.

Відповідно до п. 4 договору встановлено, що оплата за надані послуги проводиться відповідно до даного договору у визначеному розмірі (п.6.3).

Відповідно до фактичного розрахунку витрат на правничу допомогу (т.2 а.с.60) позивач сплатив адвокату Кузьміну Д.В. 11 000,00 грн. за послуги з професійної правничої допомоги, а саме: 6 засідань по 1 годині; 9 документів по 0,4 години, послуги Укрпошти по пересилці документів та адміністративні витрати, що в загальній вартості складають 11 000,00 грн. Крім того, 165 грн. становили послуги банку при оплаті адвокатських послуг.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

За приписами ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 28 грудня 2020 року по справі № 640/18402/19, розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого часу адвокатом часу.

Разом з тим, за змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, про захист прав людини заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні, а й у разі вчинення інших дій за його межами.

Аналогічний правовий висновок викладено й у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №301/1894/17.

Зазначені в апеляційній скарзі підстави для зменшення витрат на правову допомогу зводяться лише до формальних посилань та порушення порядку подачі позивачем орієнтовного розрахунку судових витрат і не містять посилань щодо їх неспівмірності по суті.

Також, колегія суддів вважає, що не можуть бути підставою для скасування додаткового рішення доводи апеляційної скарги щодо надмірності витрат, оскільки всі витрати підтверджені певним проміжком часу.

Крім того, слід зазначити, що вимога про стягнення витрат на правову допомогу заявлена позивачем ще при подачі позовної заяви. При цьому, витрати понесені на послуги Укрпошти по пересилці документів та послуги банку при оплаті адвокатських послуг також належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи та відповідно підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи наявні в матеріалах справи докази на підтвердження стягнутого розміру судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, а також враховуючи суб`єктний склад правовідносин, предмет спору, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також, доводи скаржника, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу стягнутих судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених в апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст.368, 374, 375, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Київтранспаксервіс» - адвоката Пономаренко Анжеліки Євгенівни - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя - доповідач:

Судді: