Справа № 450/78/22 Провадження № 2/450/32/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

за участі представника відповідача Шийка І.І.

представника третьої особи АТ «Страхова компанія «ІНГО» - Труш І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО" про предмет спору : стягнення з відповідача на користь позивача моральну шкоди заподіяну злочином у розмірі 50 000, 00 грн.,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 03.06.2020 року, близько 09:30 год., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "MAN LE 8.150", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним на 533 км. + 670 м. АД Київ-Чоп, на перехресті між с. Ямпіль та с. Сороки-Львівській Пустомитівського району Львівської області, порушив вимоги п.п. 1.10., 2.3б, д, 13.1 ПДР України та здійснив зіткнення з автомобілем "Volkswagen Jenna", реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який в подальшому інерційно виїхав на смугу зустрічного руху, що призвело до зіткнення з автомобілем "Opel Vivaro". Такими своїми діями відповідач вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило позивачу тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України. Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 червня 2021 року по справі № 450/3758/20, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Вирок не оскаржувався та набрав законної сили 30.07.2021 року. В результаті ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, а саме: забій спинного мозку важкого ступеня на рівні шийних сегментів, травматичний вивих з протрузією 5-6 шийного хребців із стенозом спинно-мозкового каналу, мієлопатія, тетрапарез, що відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння. Позивачу було здійснено оперативне втручання, він більше 1 року перебував на стаціонарному лікуванні, а саме до 09.07.2021 року. 29.10.2020 року позивачу встановлено група інвалідності 1-А (пожиттєво). Відповідач своїми неправомірними діями завдав позивачеві моральної шкоди, яка полягає в тому, що позивач назавжди позбувся звичного способу життя, ДТП призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, позивач постійно відчуває біль, автомобіль позивача повністю знищено, у зв`язку з чим позивач став прикутим до одного місця, оскільки пересування на громадському транспорті для нього стало неможливим. Розмір душевних страждань позивачем оцінено у 50 000 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 1 ст. 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. На підставі наведеного просить заявлені позовні вимоги задоволити.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання з`явився, вказав про часткове визнання позову відповідачем та про визнання факту заподіяння моральної шкоди.

Представник третьої особи АТ «Страхова компанія «ІНГО» в судове засідання з`явився, вказав про наявність обов`язку у страхової оплатити 5 відсотків від страхової виплати за заподіяння моральної шкоди.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

11.01.2022 року запит щодо доступу до персональних даних; 06.02.2022 року відповідь на запит; 09.02.2022 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 15.03.2022 року клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання; 15.03.2022 року ухвала суду про відкладення розгляду справи; 17.05.2022 року клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання; 14.06.2022 року заява представника позивача про повернення суми судового збору; 14.06.2022 року клопотання представника про долучення доказів; 14.06.2022 року клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання; 05.07.2022 року клопотання представника позивача про розгляд справи у їх відсутності; 05.07.2022 року клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання; 05.07.2022 року клопотання представника відповідача про витребування матеріалів кримінальної справи; 05.07.2022 року клопотання представника відповідача про залучення третьої особи; 05.07.2022 року ухвала суду про відкладення розгляду справи; 15.09.2022 року клопотання представника відповідача про долучення доказів; 15.09.2022 року ухвала судового засідання; 06.10.2022 року пояснення по справі; 17.10.2022 року ухвала судового засідання; 07.11.2022 року клопотання представника третьої особи про долучення доказів; 11.11.2022 року клопотання представника позивача про долучення доказів.

Суд, заслухавши представників відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали позовної заяви, а також долучені письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.06.2021 року, справа № 450/3758/20, провадження № 1-кп/450/212/21, ОСОБА_2 , визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі та позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік. Вирок набрав законної сили 30.07.2021 року.

Відповідно до вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.06.2021 року, ОСОБА_2 03 червня 2020 року о 09:30 год., керуючи автомобілем марки "MAN LE 8.150", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним на 533 км. + 670 м. автодороги Київ-Чоп, на перехресті між с. Ямпіль та с. Сороки-Львівській Пустомитівського району Львівської області, порушив вимоги підпунктів1.10 (в частині визначення терміну "безпечна дистанція")№ 2.3 (б, д)№ 13.1 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну та своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції на скоїв зіткнення з автомобілем "Volkswagen Jenna", реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який в подальшому інерційно виїхав на смугу зустрічного руху, що призвело до зіткнення з автомобілем "Opel Vivaro", реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 , що призвело до їх зіткнення. В результаті порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, водій автомобіля "Volkswagen Jenna", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою спинного мозку важкого ступеня на рівні шийних сегментів, травматичного вивиху з протрузією 5-6-го шийних хребців із стенозом спинно-мозкового каналу, мієлопатію, тетрапарез, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя.

Відповідно до довідки "До акта огляду медико-соціальною експертною комісією" № 358424 від 29.10.2029 року, ОСОБА_1 встановлена група інвалідності 1-А (пожиттєво).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки "MAN LE 8.150", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП 03.06.2020 року застрахована у АТ «Страхова компанія «ІНГО», що стверджується полісом № АО/4238213 від 30.08.2019 року.

АТ «Страхова компанія «ІНГОп» виплатила страхове відшкодування на користь ОСОБА_1 , у розмірі 216 416, 70 грн., яке було здійснено на підставі Розрахунку від 06.09.2021 року та Звіту про експертну оцінку відшкодування шкоди у зв`язку із лікуванням, що стверджується платіжним дорученням № 22343 від 05.11.2021 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 1 ст. 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ст. 26-1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "r" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону - МТ СБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті ДТП, яка відбулася 03.06.2020 року, отримав тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя у вигляді забою спинного мозку важкого ступеня на рівні шийних сегментів, травматичного вивиху з протрузією 5-6-го шийних хребців із стенозом спинно-мозкового каналу, мієлопатію, тетрапарез.

Тому з огляду на встановлені обставини, виходячи із засад розумності та справедливості, глибини душевних страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_1 внаслідок ушкодження здоров`я та інвалідності, перенесений у ході лікування фізичний біль, розмір моральної шкоди, слід визначити у розмірі 50 000 грн.

Враховуючи докази, надані на підтвердження заподіяння моральної шкоди (тривалість і характер лікування, обставини заподіяння шкоди, присвоєння пожиттєвої інвалідності, страхове відшкодування шкоди у розмірі 216 416, 70 грн., суд вважає, що у страхової компанії АТ "Страхова компанія "ІНГО" наявне зобов`язання по виплаті страхового відшкодування завданої моральної шкоди позивачу у розмірі 5 % відсотків від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, що становить 10 820, 74 грн.

З врахуванням наведеного, суд враховує, що обов`язок відшкодування моральної шкоди частково лежить і на страховій компанії, а саме у розмірі 5 % від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, тому заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на корить позивача, слід стягнути моральну шкоду в розмірі 39 179, 26 грн. (50 000 грн. 10 820, 74 грн.).

Статтею 81 ЦПК України встановлено правила обов`язку доказування і подання доказів в цивільній справі.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Крім вищезазначених сум, представник позивача ОСОБА_5 також зазначив суму витрат на правову допомогу, яку він просить стягнути з відповідача на користь позивача, у розмірі 4000,00 грн. Суд вважає, що наведена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, внаслідок її доведеності та обґрунтованості.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьоїстатті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

За правилами частини 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, а також постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року в справі № 904/4507/18).

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

З матеріалів даної справи вбачається, що на підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, суду надано: 1) копія договору б/н про надання правової допомоги від 27.07.2021 року разом із додатком 1 "Тарифи"; 2) акт наданих послуг від 29.12.2021 року; 3) акт наданих послуг від 27.07.2021 року; 4) копії двох квитанцій про сплату коштів за надання правової допомоги.

Відповідно до актів наданих послуг від 27.07.2021 року та 29.12.2021 року, вартість наданих послуг із правової допомоги складає 4 000,00 грн., що підтверджується квитанціями № 5 та № 2 відповідно.

У той же час, суд зауважує на тому, що витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4 000, 00 грн. документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки позивач на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений, суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 992, 40 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду заподіяну злочином у розмірі 39 179, 26 грн. (тридцять дев`ять тисяч сто сімдесят дев`ять гривень 26 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог,- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000, 00 (чотири тисячі гривень) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 992, 40 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 .

Третя особа : Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО", м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33.

Повний текст судового рішення складено 18.11.2022 року.

СуддяН. Б. Добош