Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 712/4368/21

Провадження 2/712/208/22

22 листопада 2022 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - МАРЦІШЕВСЬКОЇ О.М.

за участю секретаря судового засідання Шевченко О.П.

представника позивача адвоката Толюпа О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог та аргументів учасників справи

19 квітня 2021 року позивач АТ КБ « ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в обґрунтування своїх вимог вказував, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 14.08.2008 року уклали кредитний договір CSIPGK00000307. Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 45145.36 доларів США на термін до 14.08.2011 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач-1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 45145.36 долар США. В порушення умов кредитного Договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, позичальник свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 22.01.2021 року має заборгованість - 206951,19 долар США, яка складається з наступного: 19159.89 долар США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 5209.00 долар США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1074,82 долар США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 181507,48 долар США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 24368.89 долар США, яка складається з наступного: 19159.89 долар США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 5209.00 долар США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; В забезпечення виконання зобов`язання за Договором CSIPGK00000307 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки укладеним з поручителем ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред`явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення.

Просить суд стягнути з відповідачів солідарно 24368,89 дол. США, що за курсом 28.25 складає 688421,14 грн. станом на 22.01.2021 року.

04 листопада 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Прядка В.М. скерував до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтував тим, що 14.08.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладений кредитний договір № CSIPGK00000307, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 45145,36 66 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.08.2011 року та періодом сплати - з 25 по 30 число кожного місяця. Також кредитним договором обумовлено, що щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти у сумі 1610, 66 доларів США для погашення заборгованості - кредитним договором, що складаються із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди (п. 8.1 договору). Згідно п. 8.2 кредитного договору, кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки. В забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором № CSIPGK00000307 між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до п.8.1. кредитного договору № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року строк надання позивачем коштів з 14.08.2008 року по 14.08.2011 року. Таким чином, на час звернення у 2021 році позивача з позовом про солідарнення стягнення з поручителя боргу по кредитному договору № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року задоволенню не підлягає, оскільки сплив 5 річний строк, передбачений п. 12 договору поруки. Окрім того, рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 04.07.2012 року по цивільній справі № 2-488/12 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , третя орган опіки та піклування м.Черкаси про звернення стягнення на майно, позовні вимоги було задоволено. В рахунок погашення заборгованності звернуто стягнення на квартиру загальною до 46,60 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, виселено ОСОБА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку. Таким чином, позивачем пропущений строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за заявленими вимогами як з боржника по кредитному договору, так і з поручителя, який почався в 2012 році. Просить відмовити в задоволення позовних вимог та стягнути витрати на правничу допомогу.

02 грудня 2021 року представник позивача скерував до суду відповідь на візив, яку обґрунтував тим, що згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 45145.36 дол. США на термін до 14.08.2011 р., а відповідач ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк в порядку, встановлених кредитним договором. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 45145.36 долар США. Щодо раніше винесеного рішення про звернення стягнення на заставне майно зазначає, що на підставі рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 04.07.2012 банком було звернуто стянення на заставне майно боржника. Станом на сьогоднішній день предмет іпотеки не реалізовано, але банком вживаються всі заходи спрямовані на проведення реалізації. Раніше винесене рішення суду не припиняє дію кредитного договору та не позбавляє відповідача відповідальності за взяті зобов`язання за договором. Ухвалене раніше рішення не позбавляє права кредитора звернутися до судо з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Станом на сьогоднішній день за договором рахується заборгованість, відповідачем не надані докази належного виконання кредитного договору.

Щодо договору поруки, в забезпечення виконання зобов`язання за Договором CSIPGK00000307 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено Договором поруки з поручителем ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором відповідача ОСОБА_1 . Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за договором CSIPGK00000307. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту ії отримання. Вимога, що була, пред`явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення.

Щодо строків позовної давності повідомляє, що був чинний виконавчий напис нотаріуса від 26.10.2017 року. Відповідно банку, не було потреби звертатися до суду за захистом своїх прав, оскільки вони були захищенні виконавчим написом. Рішенням від 16 серпня 2018 року виконавчий напис нотаріуса від 26.10.2017 року було визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно саме з 16 серпня 2018 року повинен рахуватися строк позовної давності, який встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 5.5. Умов договору строк позовної давності за кредитним договором був збільшений до 5 років. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 14.04.2021 року до спливу строку позовної давності. У звязку з цим, просять поновити строки позовної давності та обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності. Крім того, відповідно до п. 7.1 Договору, вказаний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань

Щодо витрат на правничу допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також рахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат.

07 грудня 2021 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Терещенко І.В. скерувала до суду відзив на позовну заяу, який обґрунтувала тим, що 14.08.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CSIPGK00000307, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 45145.36 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.08.2011 року. Періодом сплати - з 25 по 30 число кожного місяця. Також кредитним договором обумовлено, що щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти у сумі 1610,66 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складаються із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди (п. 8.1 договору). Згідно п. 8.2 кредитного договору, кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № CSIPGK00000307 між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року. 27.02.2012 року позивач звернувся до Соснівського районного суду з позовом про звернення стягнення. Позивач зазначав, що у зв`язку з порушенням відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року у відповідача станом на 18.01.2012 року виникла заборгованість - 71 694. 03 дол. США. В забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором № CSIPGK00000307 між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року.

Рішенням Соснівського районного суду від 04.07.2012 року, справа № 2-488/12, позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на квартиру загальною площею 46,60 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем з отриманням витягу з державного реєстру прав влансоіт, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, виселено ОСОБА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається перехід права власності на вказану квартиру. Отже, рішення суду виконано. Таким чином, зазначеним рішенням суду вже було стягнуто заборгованість за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

З матеріалів справи № 712/4368/21 вбачається, що позивач просить стягнути суму заборгованості у розмірі 24368,89 дол. США. З розрахунку заборгованості вбачається період такого стягнення є з 14.08.2008 року по 22.01.2021 рік. В розрахунок заборгованості включено заборгованість за кредитом та по відсотками за користування кредитом.

Таким чином, наявні намір стягнення банком заборгованості за тілом кредиту та відсотків за

користування, яке вже стягнуто за іншим рішенням суду, а саме рішенням Соснівського районного суду від 04.07.2012 року, справа № 2-488/12; нарахування відсотків в розмірах, встановлених кредитним договором вже після завершення строку кредитування або припинення кредитних відносин, адже строк кредитування припиняється після спливу строку, визначеного договором кредитуванн; ймовірність нарахування заборгованості з порушенням строків позовної давності. Оскільки відповідно до положень статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк 14.08.2011 р.) ао у зв`язку ізз застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким чином, на час звернення у 2021 році позивача з позовом про солідарне стягнення з поручителя боргу по кредитному договору № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року задоволенню не підлягає, оскільки сплив 5 річний строк, передбачений п. 12 договору поруки. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути витрати на правничу допомогу.

29 грудня 2021 року представник позивача скерував до суду відповідь на відзив, яку обґрунтував тим, що згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 45145.36 дол. США на термін до 14.08.2011 р., а відповідач ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк в порядку, встановлених кредитним договором. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 45145.36 долар США. Щодо раніше винесеного рішення про звернення стягнення на заставне майно зазначає, що на підставі рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 04.07.2012 банком було звернуто стянення на заставне майно боржника. Станом на сьогоднішній день предмет іпотеки не реалізовано, але банком вживаються всі заходи спрямовані на проведення реалізації. Раніше винесене рішення суду не припиняє дію кредитного договору та не позбавляє відповідача відповідальності за взяті зобов`язання за договором. Ухвалене раніше рішення не позбавляє права кредитора звернутися до судо з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Станом на сьогоднішній день за договором рахується заборгованість, відповідачем не надані докази належного виконання кредитного договору.

Щодо договору поруки, в забезпечення виконання зобов`язання за Договором CSIPGK00000307 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та нижчевказаними фізичними особами було укладено Договором поруки, укладеним з поручителем ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором відповідача ОСОБА_1 . Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за договором CSIPGK00000307. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту ії отримання. Вимога, що була, пред`явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення.

Щодо строків позовної давності. Повідомляємо, що був чинний виконавчий напис нотаріуса від 26.10.2017 року. Відповідно Банку, не було потреби звертатися до суду за захистом своїх прав, оскільки вони були захищенні виконавчим написом. Рішенням від 16 серпня 2018 року виконавчий напис нотаріуса від 26.10.2017 року було визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно саме з 16 серпня 2018 року повинен рахуватися строк позовної давності, який встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 5.5. Умов договору строк позовної давності за кредитним договором був збільшений до 5 років. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 14.04.2021 року до спливу строку позовної давності. У звязку з цим, просять поновити строки позовної давності та обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності. Крім того, відповідно до п. 7.1 Договору, вказаний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань

Щодо витрат на правничу допомогу, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також рахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат.

29 грудня 2021 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Терещенко І.В. скерувала запереченя, відповідно до яких пояснила, що 27.02.2012 року позивач звернувся до Соснівського районного суду з позовом про звернення стягнення. Позивач зазначав, що у зв`язку з порушенням відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року у відповідача станом на 18.01.2012 року виникла заборгованість - 71 694. 03 Дол. США. В забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором № CSIPGK00000307 між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року. З матеріалів справи № 2-488/12 вбачається вимога позивача до ОСОБА_1 від 27.11.2011 року про повернення в повному обсязі суми кредиту, а також процентів, комісії та штрафних санкцій. Рішенням Соснівського районного суду від 04.07.2012 року, справа № 2-488/12, позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на квартиру загальною площею 46,60 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем з отриманням витягу з державного реєстру прав влансоіт, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселено ОСОБА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається перехід права власності на вказану квартиру. Отже, рішення суду виконано.

Таким чином, зазначеним рішенням суду вже було стягнуто заборгованість за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Сторони погодили строк кредитування, термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання.

Так, 4.08.2008 року сторони уклали договір, за умовами якого відповідач отримав строком до 14.08.2011 року включно, кредитні кошти розмірі 45145.36 66 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.08.2011 року.

Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, надаючи позивачеві 25 по 30 число кожного місяця кошти у сумі 1610,66 доларів США (щомісячний платіж), що включає заборгованість по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання.

З огляду на те, що зі спливом строку кредитування (до 14.08.2011 р.) припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом ( пункт 54 постанови ВП ВС №444/9519/12), то після 14.08.2011 року позивач не міг такі проценти нараховувати.

В забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором № CSIPGK00000307 між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання.

П. 12 Договору поруки передбачено, що порука за цим договором припиняється після 5 (п`яти) років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором.

Відповідно до п. 8.1. Кердитного договору № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 строк надання позивачем коштів з 14.08.2008 року по 14.08.2011 рік.

Таким чином, на час звернення у 2021 році позивача з позовом про солідарне стягнення з поручителя боргу по кредитному договору № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року задоволенню не підлягає, оскільки сплив 5 річний строк, передбачений п. 12 договору поруки.

Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів з 25 по 30 число кожного місяця впродовж строку кредитування (до 14.08.2011 р.), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення.

Позивач звернувся до суду з позовом в квітні 2021 року, тобто після спливу позовної давності навіть щодо останнього щомісячного платежу. Отже, з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором банк звернувся до суду після спливу строку позовної давності. Просить стягнути з позивача витрати на правничу допомогу.

25 січня 2022 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Прядка В.М. скерував до суду заяву про застосування строків позовної давності, оскільки позивачу було відомо ще декілька років назад в 2011 році згідно кредитного договору повернення кредиту визначено періодичними щомісячними платежами, позовна давність повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу; позивач звернувся до суду після спливу трьохрічного строку позовної давності та намагається стягнути заборгованість за період більше 10 років. Відтак, приймаючи до уваги що банк звернувся до суду з позовом 19 квітня 2021 року тобто після спливу строку позовної давності, а будь-яке клопотання про поновлення звернення до суду за обставин на яких послався представник позивачу у своєму відзиві суду не надано, з урахуванням клопотання представника відповідача щодо застосування строку позовної давності, то у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

25 січня 2022 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Терещенко І.В. скерувала до суду заяву про застосування строків позовної давності, оскільки позивачу було відомо ще декілька років назад в 2011 року, згідно кредитного договору повернення кредиту визначено періодичними щомісячними платежами, позовна давність повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу; позивач звернувся до суду після спливу трьохрічного строку позовної давності та намагається стягнути заборгованість за період більше 10 років. Відтак, приймаючи до уваги що банк звернувся до суду з позовом 19 квітня 2021 року тобто після спливу строку позовної давності, а будь-яке клопотання про поновлення звернення до суду за обставин на яких послався представник позивачу у своєму відзиві суду не надано, з урахуванням клопотання представника відповідача щодо застосування строку позовної давності, то у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

Представник позивача адвокат Толюпа О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзиви. В ході розглядк справи вказував, що порушення позичальником кредитного договору почались з вересня 2009 року, останній платіж від позичальника обліковується 02.07.2020р. Щодо суми, за яку був реалізований предмет іпотеки, інформацією не володіє.

Представник відповідача адвокат Прядка В.М. в судове засідання не з`явився, скерував заяву про розгляд справи в його відсутність. В ході судового розгляду заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити з підстав, викладених у відзиві та заяві про застосування позовної давності. Додатково вказував, що з 2012 році позичальник жодних коштів на погашення кредиту не сплачувала, вважаючи закритим дане питання після звернення стягнення боргу на предмет іпотеки.

Представник відповідача адвокат Терещенко І.В. в судове засідання не з`явилась, скерувала заяву про розгляд справи в її відсутність.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Суд вислухавши в судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Хід розгляду справи

11 травня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі та розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

19 жовтня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження та замінено засідання по розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

25 січня 2022 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Встановлено порядок з`ясування обставин справи та дослідження доказів та витребувано у позивача оригінали кредитного договору та договору поруки.

2.Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 14.08.2008 року уклали кредитний договір CSIPGK00000307, згідно з яким АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу ОСОБА_1 кредит у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 45145.36 доларів США на наступні цілі: 43 731,34 дол. США на придбання нерухомості, 251,40 дол. США, 219,54 дол.США, 1414,02 дол.США сплату страхових палатежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, на термін з 14.08.2008 р. до 14.08.2011 р.

Відповідно до п. 8.3 забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним Договором виступає іпотека квартири 3-кімнатна квартира загльною площею 62,70 кв.м., що знадиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Також в забезпечення виконання зобов`язання за Договором CSIPGK00000307 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки укладеним з поручителем ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред`явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення.

Згідно з п.11 договору поруки № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року цей договір діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до п. 12 договору поруки № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року порука за цим договором припиняється після закінчення 5 (пяти) років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

27 лютого 2012 року позивач ПАТ КБ «Приват Банк» скерував до суду позовну заяву до відповідача ОСОБА_1 про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року станом на 18.01.2012р. в сумі 71694,03 доларів США, в тому числі 35 119,51 дол.США заборгованість за кредитом, 5309,00 дол.США заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1074,82 дол.США заборгованість по комісії, 26 746,86 дол.США - пеня та штрафи 31,33 дол.США і 3412,51 дол.США.

04 липня 2012 року рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси по справі № 2-488/12 позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування м.Черкаси, про звернення стягнення на майно задоволено частково. В рахунок погашення заборгованності в сумі 71694,03 доларів США звернуто стягнення на квартиру загальною площею 46,60 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 р.) публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк`всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселено ОСОБА_1 з квартири за адресою: АДРЕСА_2 зі зняттям з реєстраційного обліку.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.08.2022р. № 3.10.2016р. здійснена державна реєстрація припинення іпотеки в забезпечення кредитного договору № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року (іпотекодавець ОСОБА_1 ) щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 , підстава: заява ПАТ КБ "Приватбанк" від 03.10.2016р. З 19.07.2021р. власником вказаної квартири приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міндель Іриною Валеріївною зареєстровано ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.2021р.

26 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. видано виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року в сумі 115 490,20 доларів США з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 35 114,88 дол. США, заборгованість за відсотками у розмірі 5 309 дол. США, заборгованість з комісії у розмірі 1 074,82 дол. США, заборгованість з пені у розмірі 73 991,50 дол. США. Стяннення заборгованості за період з 14 серпня 2008 року по 07 серпня 2017 року.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 серпня 2018 року визнано виконавчий напис від 26 жовтня 2017 року, вчинений Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, Завалієвим Артемом Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за № 10208, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 2984266,77 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до розрахунку боргу у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року відповідач ОСОБА_1 станом на 22.01.2021 року має заборгованість - 206951,19 долар США, яка складається з наступного: 19159.89 долар США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 5209.00 долар США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1074,82 долар США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 181507,48 долар США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

До стягнення у даній справі пред`явлена частина вказаної заборгованості на суму 24368,89 дол. США, яка складається з наступного: 19159.89 долар США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 5209.00 долар США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Саме такої позиції дотримуються суді при розглядів спорів (зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц тощо).

Обгрунтовуючи позов, позивач вказує, що внаслідок порушення відповідачкою ОСОБА_1 умов кредитного договору № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року на суму кредиту 45 145,33 дол.США на строк з 14.08.2008р. до 14.08.2011р. станом на 22.01.2021р. виникла заборгованість в сумі 24368.89 долар США, яка складається з наступного: 19159.89 долар США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 5209.00 долар США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути в солідарному порядку з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 на підставі укладеного в забезпечення виконання вказаного кредитного договору договору поруки № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2012 року по справі № 2-488/12, яке набрало законної сили, за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» звернуто стягнення заборгованності ОСОБА_1 за кредитним договором № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року в сумі 35 119,51 дол.США заборгованість за кредитом та 5309,00 дол.США заборгованість за відсотками на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 46,60 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 р.) публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності ОСОБА_1 на вказану квартиру як іпотекодавця було припинено та на даний час власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 є інша особа.

Отже, позивачем предмет іпотеки був реалізований в порядку звернення стягнення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року на предмет іпотеки, однак будь-яких доказів оцінки предмету іпотеки на момент його вилучення у іпотекодавця та зарахування коштів від його продажу на погашення заборгованості іпотекодержателя позивачем суду не надано.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про іпотеку" вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб`єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором.

Враховуючи факт вилучення позивачем у відповідачки ОСОБА_1 предмету іпотеки без обгрунтування позивачем як іпотекодержателем зарахування на погашення кредиту вартості іпотечного майна за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб`єктом оціночної діяльності, як передбачено ст.5 Закону України "Про іпотеку",суд вважає непідтвердженим розмір заборговангості ОСОБА_1 в сумі 24368.89 долар США, яка складається з 19159.89 доларів США заборгованості за кредитом (тілом кредиту) та 5209.00 доларів США заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Отже, позивачем не доведено належними та допустими доказами наявність у позичальника за кредитним договором № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року невиконаного грошового зобов`язання в обсязі, заявленому до стягнення згідно позовної заяви.

Крім того, відповідно до до п. 12 договору поруки № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року строк поруки був погоджений сторонами до закінчення 5 (пяти) років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Згідно з кредитним договором термін повернення кредиту був встановлений 14.08.2011р., отже на момент звернення до суду з даним позовом у квітні 2021 року через понад шість років після спливу терміну повернення кредиту порука за договором № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року була припиненою на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України.

Що стосується п.11 договору поруки № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року, яким передбачено, що цей договір діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором, суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Натомість, календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати, є терміном (частина друга статті 252 ЦК України).

Умови договорів поруки про їхню дію до повного припинення всіх зобов`язань за основним договором або до припинення всіх зобов`язань поручителя за договором поруки, тобто до настання першої з цих подій, не встановлюють строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України. Тому має застосовуватися припис частини четвертої статті 559 цього кодексу у редакції, чинній час виникнення спірних правовідносин, про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до поручителя (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11).

Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові у позові. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. З огляду на вказане, враховуючи зумовлене цим припинення права кредитора вимагати у поручителя виконання забезпеченого порукою зобов`язання, застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15).

У звязку з цище викладеним суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за недоведеністю позивачем обставин, на які він посилався в обгрунтування позовних вимог.

Положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб`єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж під час розгляду справи буде встановлено, що у позивача немає суб`єктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити в позові не через пропущення позовної давності,а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Питання про понесені відповідачами судові витрати не вирішувалось в з`язку з поданими представниками відповідачів заявами відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК щодо подачі доказів щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 78, 81, 89, 141, 244, 264-268, 274, 351, 352 ЦПК України, ст.ст. 16, 203, 215, 509, 526, 527, 530, 533, 546, 553, 554, 611, 612, 633, 634, 1050, 1054 ЦК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити взадоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CSIPGK00000307 від 14.08.2008 року.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлено 29 листопада 2022 року.

Позивач: акціонерне товариство Комерційний банк « ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, )

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2