Ухвала

19 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 456/418/21

провадження № 61-12575ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ковцун Христини Маркіянівни на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору відступлення права вимоги,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - ОСОБА_2 , в якому просила суд: визнати недійсним договір про відступлення прав за договорами іпотеки (іпотечними договорами) від 26 березня 2019 року, який посвідчений нотаріусом Юдіним М. А. та зареєстрований у реєстрі за № 254, укладений між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Веста» у частині пункту 266 додатку № 1 до договору про відступлення прав за договорами іпотеки

від 26 березня 2019 року, що стосується відступлення прав вимоги за кредитним договором № 0064/07/6.1-CL та іпотечним договором

від 24 жовтня 2007 року до позивачки ОСОБА_1 ; визнати недійсним договір № 0002/19/5 про відступлення прав вимоги від 26 березня

2019 року, укладений між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Веста» у частині пункту 291, а саме: кредитного договору № 0064/07/6.10-CL.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області

від 10 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року, відмовлено в позові

ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору відступлення права вимоги.

10 грудня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ковцун Х. М. засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області

від 10 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 10 листопада 2022 року (надійшла до суду 14 грудня 2022 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення, направити справну на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 992,40 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору

у встановленому розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 звернулася до суду у 2021 році та заявляла дві позовні вимоги немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 908,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подачу касаційної скарги у розмірі 2 639,60 грн (судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру - 908,00*2=1 816,00 грн;, судовий збір за подачу касаційної скарги - 1 816,00*200%=3 632,00 грн; сплачено судового збору - 992,40 грн; доплата судового збору - 3 632,00-992,40=2 639,60 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Також, представником заявника порушено вимоги пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, а саме не зазначено рішення, які оскаржуються.

У касаційній скарзі представник заявника зазначає, що оскаржується «рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 серпня

2021 року».

Однак, Стрийським міськрайонним судом Львівської області у справі

№ 456/418/21 прийнято рішення від 10 серпня 2021 року.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ковцун Христини Маркіянівни на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць