РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Процюк Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ

Позивачка ОСОБА_1 08.09.2022 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.03.2019 вона позичила відповідачці гроші в сумі 50 000,00 грн, які ОСОБА_2 зобов`язувалась повернути до 15.03.2019 року, про що дала власноруч написану розписку. Однак по закінченню даного терміну гроші не були повернуті, крім того відповідачка не бажає повертати позичені кошти і надалі.

Просить стягнути з ОСОБА_2 50 000,00 грн боргу.

Ухвалою суду від 09 вересня 2022 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 19.10.2022 року на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та призначено її розгляд по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, однак представник позивачки подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань не надходило.

Суд, згідно ст.280 ЦПК України, з урахуванням міркування представника позивачки, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 06.03.2019 між позивачкою ОСОБА_1 і відповідачкою ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого остання взяла в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 50 000,00 грн та зобов`язалася повернути позивачці таку ж суму грошових коштів у строк до 15.03.2019.

Факт укладення між сторонами договору позики, а також передання позивачкою відповідачці грошових коштів за договором, підтверджується розпискою про отримання грошових коштів, написаною власноруч відповідачкою 06.03.2019.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідачка ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором позики не виконала, борг у визначений строк не повернула, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивачки суму позичених 06.03.2019 грошових коштів у розмірі 50 000,00 грн, задовольнивши тим самим позовні вимоги повністю.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору за пред`явлення позовної заяви в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 1046, 1047, 1050 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) суму боргу за договором позики у розмірі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 992, 40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий А.М. ЛУТАЙ