ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 грудня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 730/46/22

Головуючий у першій інстанції Данько О. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1138/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (суддя Данько О.В.), ухвалене о 10 год. 02 хв. у м.Борзна, повний текст рішення складено 23 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку терміном чотири місяці, який буде достатнім та обгрунтованим, для подання нею в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позов мотивовано тим, що племінник позивачки ОСОБА_3 проживав один в АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилося спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями за вищевказаною адресою. За доводами ОСОБА_1 , вона пропустила строк на прийняття спадщини після смерті племінника з поважних та об`єктивних причин, оскільки в 2016 та 2017 роках вона хворіла і не могла своєчасно подати заяву про прийняття спадщини, а на час відкриття спадщини вже була пенсіонеркою непрацездатною особою за віком. Також позивачка вказує, що її лікування було пов`язане з витратою значних сум грошових коштів, а тому для оформлення спадщини не вистачало коштів. ОСОБА_1 посилається на те, що вона позбавлена слуху. Позивачці відомо, що ОСОБА_4 , яка доводиться померлому племінницею, подала в Борзнянську районну державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що позивачка не довела належними та допустимими доказами, що наявні у неї хвороби спричинили об`єктивні, непереборні, істотні труднощі, які завадили їй вчасно прийняти спадщину після смерті племінника ОСОБА_3 . При цьому похилий вік, непрацездатність та відсутність коштів не є поважними причинами пропуску вказаного строку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що передбачений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних та об`єктивних причин. За доводами позивачки, суд не взяв до уваги тих обставин, що вона хворіла в 2016-2017 роках, лікування було пов`язано з витратою значних сум грошових коштів, вона позбавлена нормального слуху, також має захворювання на ішемічну хворобу серця. Також ОСОБА_1 вказує, що після смерті ОСОБА_3 в с.Воловиця залишився будинок, в якому ніхто не проживає і на який ніхто не претендує, а позивачка доглядає за цим будинком.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.4). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Згідно з довідкою Степанівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області від 14 лютого 2017 року на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 один. Протягом 6 місяців після його смерті за даною адресою ніхто не проживав і не був зареєстрований (а.с.5).

Відповідно до довідки Степанівського старостинського округу Комарівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 24 січня 2022 року господарство, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року відносилось до соціальної групи колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року в колгоспному дворі постійно проживали: ОСОБА_5 голова двору; ОСОБА_6 син; ОСОБА_7 невістка; ОСОБА_8 внук; ОСОБА_3 внук (а.с.11).

Ще за життя (02 червня 2015 року) ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів приватизовані земельні ділянки під кадастровими номерами :03:000:0098 та :03:001:0086 ОСОБА_9 (а.с.47).

15 лютого 2017 року до Борзнянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 звернулася його племінниця ОСОБА_10 (а.с.68). 05 жовтня 2020 року вона подала заяву, в якій вказувала, що спадщину прийняла за законом, а ОСОБА_9 пропустив строк для прийняття спадщини та вона не заперечує проти включення його до кола спадкоємців.

05 жовтня 2020 року до Борзнянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся ОСОБА_9 (а.с.68 зворот).

03 листопада 2020 року ОСОБА_9 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 1,9720 га та 1,2503 га, кадастрові номери :03:001:0086 та :03:000:0098, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Степанівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області (а.с.89-92).

Згідно з відповіддю Борзнянської державної нотаріальної контори від 08 червня 2022 року встановлено, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.49, 50).

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (див. постанову Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22)).

Суд першої інстанцій із урахуванням зазначених норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають істотне значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у позивачки об`єктивних та непереборних перешкод на вчинення дій щодо прийняття спадщини після смерті племінника.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 надала копії медичних документів, з яких вбачається, що їй рекомендовано слуховий апарат і що у 2016 та 2017 роках вона зверталася до лікаря, внаслідок чого їй був поставлений діагноз ішемічна хвороба серця.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, із вказаних документів неможливо достовірно встановити, чи могли вказані захворювання спричинити труднощі для позивачки у своєчасному прийнятті спадщини.

Доводи ОСОБА_1 , що у неї не було коштів для подання заяви в нотаріальну контору і для поїздки в м.Борзну, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не підтверджені належними доказами. Крім того, позивачка не була позбавлена можливості направити заяву про прийняття спадщини поштою.

При цьому, та обставина, що ОСОБА_1 позбавлена нормального слуху не є перешкодою для своєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини, враховуючи, що Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено особливості вчинення нотаріальних дій за участю такої категорії людей.

Не заслуговують на увагу посилання позивачки, що на будинок в с.Воловиця ніхто не претендує, оскільки із заявою про прийняття спадщини у визначені строки звернулася племінниця померлого ОСОБА_2 , яка у своїй заяві від 05 жовтня 2020 року вказувала, що спадкове майно вона прийняла за законом.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду враховує, що задоволення позовних вимог не призведе до відновлення прав позивачки на спадщину, враховуючи, що судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги за законом, в той час як ОСОБА_1 є спадкоємцем третьої черги.

Частиною 1 статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У даному випадку з урахуванням того, що спадкоємець другої черги вже звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини спадкоємцеві третьої черги не призведе для останнього досягнення бажаного результату у вигляді отримання спадщини.

Враховуючи викладене в сукупності, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2022 року.

Головуючий: Судді: