Справа №478/293/22 пров. №2-о/478/9/2022
У х в а л а

про відмову у відкритті провадження у справі

23 травня 2022 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Казанківський відділ РС УДМС України в Миколаївській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В с т а н о в и в:

20 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт того, що він - ОСОБА_1 дійсно являється - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Тбілісі, Грузинської РСР.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя приходить такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Статтею 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України).

Тлумачення ч.1 ст.293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Згідно ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Аналіз змісту поданої заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, свідчить про те, що заявником ОСОБА_1 заявлено вимогу про встановлення факту тотожності особи, зокрема того, що він - ОСОБА_1 дійсно являється однією і тою ж самою особою - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Тбілісі, Грузинської РСР, що суперечить вимогам ст.315 ЦПК України.

В обґрунтування заявленої вимоги заявник вказує на те, що у свідоцтві про народження НОМЕР_1 , виданого 27.09.1990 року виконкомом м. Тбілісі, де він зазначений як « ОСОБА_1 », та у свідоцтві про закінчення Казанківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1, та в атестаті про закінчення Казанківського професійного ліцею, де він зазначений як « ОСОБА_2 », маються розбіжності, що позбавляє його можливості отримати будь-який документ, що посвідчує особу.

Подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме тотожність особи, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні.

У Постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року, постановленій при розгляді справи №464/6696/20 (провадження №61-13755св21) Верховний Суд зазначив, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній. Тотожність особи, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні та виключає можливість розгляду заяви про встановлення факту тотожності осіб, в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28 листопада 2019 року у справі №592/7612/17 зробив висновок про те, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в сукупності з положеннями частини третьої статті 124 Конституції України та в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в судах.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин суд вважає, що заявником ОСОБА_1 заявлено вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме тотожності особи, яка не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.186, ст.ст.293, 294, 315, 260, 261 ЦПК України, суддя

П о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Казанківський відділ РС УДМС України в Миколаївській області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали - 23.05.2022 року.

Суддя І.П. Сябренко