Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/534/22

Провадження №2/377/249/22

21 грудня 2022 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Пскової А.І., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

03 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований 15 травня 2021 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 32.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з відповідачкою перебуває у шлюбі, зареєстрованому 15 травня 2021 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 32. Під час шлюбу в них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є позивач. Причиною звернення позивача до суду з цим позовом стало те, що сімейне життя набуло ознак формальності. З червня 2022 року позивач та відповідачка припинили шлюбні відносини та проживають окремо, оскільки з того часу відповідачка, не узгодивши з позивачем, забрала малолітню дитину та виїхала з місця постійного проживання їхньої родини до своєї матері в смт Побузьке Кіровоградської області, де проживає на даний час. Відповідачка повідомила, що не має наміру повертатися до м. Славутича і бажає розлучитися. Сторони не будують спільних планів на майбутнє і стали один для одного чужими людьми. Позивач вважає, що збереження формального шлюбу є недоцільним і суперечить інтересам кожного із подружжя та інтересам дитини, в якої з часом буде формуватися хибне уявлення про поняття сім`ї та відносини між батьками. Дитина проживає разом з матір`ю, позивач надає їм утримання в натуральній та грошовій формі. У разі виявлення неблагополучного середовища, в якому проживатиме дитина або недбалого ставлення матері до сина, питання щодо вирішення місця проживання дитини сторони вирішуватимуть у договірному або судовому порядку. Спір щодо поділу майна подружжя між сторонами відсутній. У разі виникнення такого спору, він буде вирішуватися в договірному або судовому порядку. Позивач просить не надавати строк на примирення, оскільки вже кілька місяців відповідач проживає окремо та жоден з них не орієнтований на поновлення сімейних стосунків.

Ухвалою судді від 14 листопада 2022 року після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 08 грудня 2022 року.

Ухвалою суду від 08 грудня 2022 року судове засідання було відкладено на 21 грудня 2022 року на підставі частини 4 статті 223 ЦПК України.

Позивач у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. У матеріалах справи знаходиться заява позивача, в якій він просив проводити судове засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував.

Відповідачка в призначене судове засідання повторно не прибула без повідомлення причин, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Клопотання про відкладення судового засідання та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила. Відзив на позовну заяву до суду не подала.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 21 грудня 2022 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

З огляду на положення частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки в судове засідання не прибули всі учасники справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), копія якого долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 15 травня 2021 року в Славутицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 15 травня 2021 року складено відповідний актовий запис за № 32. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_5 , дружині ОСОБА_5 (а.с. 8).

Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком яких є позивач, матір`ю відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 07 липня 2022 року, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.9).

Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 239 від 02.11.2022, виданою Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, копію якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, причиною звернення позивача до суду стало те, що сімейне життя набуло ознак формальності. З червня 2022 року сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо, оскільки з того часу відповідачка забрала малолітню дитину та виїхала з місця постійного проживання до своєї матері в смт Побузьке Кіровоградської області, де проживає на даний час. Відповідачка повідомила, що не має наміру повертатися до м. Славутича і бажає розлучитися. Сторони не будують спільних планів на майбутнє і стали один для одного чужими людьми.Позивач вважає, що збереження формального шлюбу є недоцільним і суперечить інтересам кожного із подружжя та інтересам дитини, в якої з часом буде формуватися хибне уявлення про поняття сім`ї та відносини між батьками.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Зі статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Як зазначено у частині першій статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною другою статті 18, статтею 51, частиною третьою статті 56, частиною першою статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, малолітній син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час проживає разом з відповідачкою. У разі виявлення неблагополучного середовища, в якому проживатиме дитина, або недбалого ставлення матері до сина, питання щодо вирішення місця проживання дитини сторони вирішуватимуть у договірному або судовому порядку. Спір щодо поділу майна подружжя між сторонами відсутній та у разі виникнення, буде вирішуватися ними в договірному або судовому порядку.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною другою статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачка свою позицію щодо її прізвища після розірвання шлюбу не висловила, а тому суд приходить до висновку про необхідність залишення їй після розірвання шлюбу прізвища ОСОБА_5 .

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивач при поданні позовної заяви сплатив судовий збір у сумі 992,40 гривні та в позовній заяві просив судові витрати покласти на нього.

За змістом частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За таких обставин судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, з відповідачки на користь позивача не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15 травня 2021 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 32.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище дружини ОСОБА_5 .

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено 21 грудня 2022 року.

Суддя Н. С. Бабич