Номер провадження: 22-ц/813/9195/22
Справа № 496/4230/21
Головуючий у першій інстанції Пасечник М. Л.
Доповідач Воронцова Л. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

21.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Воронцової Л.П. в порядку відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 05 вересня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2022 року Біляївським районним судом Одеської області у вказаній справі винесено рішення, на яке 03 грудня 2022 року скаржник подав апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування клопотання, скаржник зазначив, що про наявність даного спору дізнався випадково з додатку ДІЯ 25.05.2022 року. Про дату і час розгляду справи суд його не повідомляв, рішення суду йому не направлялося. В кінці жовтня 2022 року він направив до суду запит з питанням чи винесено рішення і проханням якщо воно винесено надати його копію. 15.11.2022 року він отримав повний текст рішення суду. Просив поновити строк.

Вказане клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 статті 358 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 вересня 2022 року судом було проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду без учасників справи, складено повний текст 23 вересня 2022 року, оприлюднено в ЄДРСР України 28 вересня 2022 року.

Посилання апелянта, на те, що про існування даної справи він дізнався лише 25.05.2022 року через додаток ДІЯ і про те, що суд не повідомляв його про дату і час судового засідання, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а саме: клопотанням ОСОБА_1 про відкладення судового засідання від 15.12.2021 року (а.с. 19), довідками про доставку СМС на номер мобільного телефону, який вказаний скаржником в апеляційній скарзі(а.с. 24, 45); телефонограмою (а.с. 25), відзивом на позов.

Крім того, апелянт заявляючи клопотання про поновлення строку, вказав лише те, що повний текст рішення суду він отримав 15.11.2022 року, однак в матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання ОСОБА_1 даного рішення, суду апеляційної інстанції він такі докази не надав.

Суд зазначає, що дані про хід провадження у справах є доступними як при безпосередньому зверненні до суду так і через мережу інтернет, тобто, враховуючи те, що ОСОБА_1 має додаток ДІЯ і рішення суду оприлюднено в ЄДРСР України 28.09.2022 року, останній мав можливість дізнатися про прийняте рішення суду у цій справі раніше ніж 25.10.2022 року (дата заяви про надіслання повного тексту судового рішення), крім того, будь-яких доводів і доказів на підтвердження, неможливості здійснити процесуальну дію в період з 23.09.2022 року (дата складання повного тексту рішення суду) по 20.10.2022 року (останній день подачі апеляційної скарги в строк), а саме: подання апеляційної скарги в строк передбачений Законом, скаржник суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Варто звернути увагу, що у цивільному законодавстві немає чіткої норми, яка б визначала поняття «поважна причина», її загальні ознаки. Також немає переліку поважних причин чи певного кола обставин, які можна вважати підставою для поновлення пропущених процесуальних строків.

З огляду на зміст цивільного процесуального кодексу України, поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Законодавець передбачив, що причини поважності пропуску процесуального строку суд оцінює, зважаючи на обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів. Така оцінка відбувається з дотриманням норм ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, яка встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, шо наведені скаржником у клопотанні причини для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку апеляційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, №17160/06 та №35548/06, § 34 від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення суду подана з пропуском без поважних причин встановленого законом строку і без доказів на їх підтвердження.

Згідно з ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків, а саме - для надання доказів отримання повного тексту рішення суду 15.11.2022 року або для подання заяви про поновлення строку, з зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, вказавши доводи і надавши докази на їх підтвердження.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу (ч. 4 ст. 357 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати строк на усунення недоліків зазначених у мотивувальній частині судового рішення до десяти днів з моменту отримання ухвали.

Роз`яснити апелянту що у разі невиконання даної ухвали, йому буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.П. Воронцова