Провадження № 2/686/20/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Приступи Д.І.,

секретаря Люкової Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про стягнення коштів за договором кредиту,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 15 червня 2007 року в розмірі 12205,72 доларів США. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що що він придбав право вимоги за вищевказаним Кредитним договором, відповідно до якого у відповідача існує непогашена заборгованість.

Позивач в судове засідання не з`явився, його повноважний представник подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в тому обсязі, що визначений у позовній заяві.

Представник відповідача в поданому письмовому відзиві на позов та в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказувала на безпідставність позовних вимог.

Третя особа подала заяву про розгляд справи без участі свого повноважного представника, вказавши, що проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 червня 2007 року між ОСОБА_2 , та АКІБ «Укрсиббанк» (надалі - Банк) було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 (надалі - Кредитний договір) відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 30 000,00 доларів США, що еквівалентно 151 500,00 гривень за курсом НБУ на дату укладення Кредитного договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між відповідачем та Банком було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В.І. від 15.06.2007 року та зареєстрованого в реєстрі за №2444 (надалі - Договір іпотеки), відповідно до якого відповідач передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно домоволодіння (цегляний житловий будинок загальною площею 53,9 кв.м та житловою площею 36,4 кв.м, цегляний хлів, погріб, вбиральня) за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач звернувся з позовом до суду, вказуючи, що придбав право вимоги за Кредитним договором на підставі Договору про відступлення права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0, укладеним між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ - ФІНАНС» 2 листопада 2021 року. ТОВ «ІНКОМ - ФІНАНС» відступило ОСОБА_1 право вимоги повернення заборгованості в розмірі 12 205,72 долю. США за основною сумою кредиту, та 14 717,68 дол. США - проценти за користування кредитом.Право вимоги за вищевказаним Кредитним договором ТОВ «ІНКОМ - ФІНАНС» набуло на підставі Договору про відступлення права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.06.2007 року, укладеного 2 листопада 2021 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект».

Вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» набуло право вимоги за вищевказаним Кредитним договором на підставі Договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання обновного зобов`язання боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредитуючи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

На думку суду знайшло своє підтвердження те, що ТОВ «Кей - Колект» в позасудовому порядку врегулювало питання погашення заборгованості ОСОБА_2 за Кредитним договором, зареєструвавши за особою право власності на іпотечне майно - будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією рішення реєстратора -приватного нотаріуса Суперфін Б.М. №22128998 від 16 червня 2015 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №39181435 від 16.06.2015 року.

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру підстава виникнення права власності - Договір іпотеки, серія та номер 2444, виданий 15.06.2007 року приватним нотаріусом Пруняком В.І.

Відтак, ТОВ «Кей - Колект» задовльнило свої вимоги в позасудовому порядку за рахунок іпотечного майна.

Згідно статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з ч. 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотеко держателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Згідно з частиною четвертою статті 36 Закону України «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Наведеною вище нормою права передбачено спеціальні підстави припинення зобов`язань щодо виконання основного (кредитного) зобов`язання, яке було забезпечене іпотечним договором.

Частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договоруза своїми правовими наслідками, передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Іпотекодержатель сам обрав такий спосіб захисту, як звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, а тому будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

На момент укладення Договору про відступлення права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 між ТОВ «КЕЙ - КОЛЕКТ» та ТОВ «ІНКОМ - ФІНАНС» від 2 листопада 2021 року, а також Договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, укладеним 2 листопада 2021 року між ТОВ «ІНКОМ - ФІНАНС» та ОСОБА_1 , у відповідача не існувало заборгованості за Кредитним договором №0 від 15.06.2007 року, що

підтверджується довідками, виданими ТОВ «Кей Колект» про відсутність заборгованості та про анулювання боргу.

Сам по собі факт укладення договору відступлення права вимоги не створює для позичальника безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який зазначено у оспорюваному договорі під час його виконання. У разі отримання відповідної вимоги від нового кредитора, боржник не позбавлений права висловлювати свої заперечення проти такої вимоги на підставі наявних у нього доказів за основним зобов`язанням, що виникло на підставі кредитного договору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Отже, якщо в силу вимог ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними, то такі вимоги є недійсними і для нового кредитора, тобто для ОСОБА_1 .

Відтак в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 353, 354 ЦПК України,

в и р і ш и в :

В позові відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, сторони мають право на поновлення строку на подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання повного тексту судового рішення.

Суддя Д.І. Приступа