Справа №463/1416/13-ц
Провадження №6/463/13/22
УХВАЛА

Іменем України

24 листопада 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді - Мармаша В.Я.

за участю секретаря с/з - Заставної С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

адвокат Посікіра Р.Р. представник боржника ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа № 2/463/110/14, виданого Личаківським районним судом м. Львова 18.03.2014.

Заяву мотивує тим, що 05.02.2014 Личаківським районним судом м. Львова ухвалено рішення у справі № 2/463/110/14, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» борг за кредитним договором № 5897946 від 10.12.2007. На виконання вказаного рішення Личаківським районним судом м. Львова від 18.03.2014 видано виконавчий лист № 2/463/110/14. Личаківським ВДВС Львівського МУЮ для примусового виконання зазначеного рішення відкрито виконавче провадження № 46638596. У забезпечення виконання основного зобов`язання за Кредитним договором ОСОБА_1 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . АТ «Перший український міжнародний банк» набув право власності на зазначений предмет іпотеки та у такий спосіб в повному обсязі задовольнив свої вимоги за кредитним договором. Враховуючи, що рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не ухвалювалось, виконавчий напис не вчинявся, банком було застосовано позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, чим задоволено свої вимоги як стягувача, а тому виконавчий лист № 2/463/110/14, виданий Личаківським районним судом м. Львова 18.03.2014 не підлягає виконанню.

У судове засідання від представника заявника ОСОБА_3 та представника стягувача АТ «Перший український міжнародний банк» надійшли клопотання про розгляд заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, без їх участі.

Вивчивши матеріали заяви та долучені до неї докази, оглянувши матеріали цивільної справи № 2/463/110/14, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є АТ «Перший український міжнародний банк», укладено кредитний договір № 5897946 від 10.12.2007 з наступними додатковими угодами. У забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором ОСОБА_2 передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_2 , про що був укладений договір іпотеки № 5897951, посвідчений 10.12.2007 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мельничук Л.Г.

Взятих на себе зобов`язань ОСОБА_2 не виконала, у зв`язку з чим станом на 27.02.2013 в останньої перед банком виникла заборгованість за кредитом в розмірі 30970,82 доларів США та 125139,26 грн., що складається із заборгованості за сумою кредиту в розмірі 24764,76 доларів США та 53131,43 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 6206,06 доларів США та 2665,45 грн., нарахованої пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків за період з 28.03.2012р. по 27.02.2013р. в розмірі 40565,43 грн., а також 2797,55 грн. штрафу за порушення обов`язків, передбачених п. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору, та 25979,40 грн. штрафу за невиконання умов страхування предметів застави.

05.02.2014 Личаківським районним судом м. Львова ухвалено рішення у справі № 2/463/110/14, яким позов ПАТ «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» 30970,82 доларів США, що становить еквівалент 247549,76 грн., та 125139,26 грн. боргу за кредитним договором № 5897946 від 10.12.2007 та 3441 грн. сплаченого судового збору.

На виконання вказаного рішення Личаківським районним судом м. Львова 18.03.2014 видано виконавчий лист № 2/463/110/14, на підставі якого Личаківським ВДВС Львівського МУЮ 25.02.2015 відкрито виконавче провадження від № 46638596.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

01.08.2019 АТ «Перший український міжнародний банк» звернув стягнення на зазначений вище предмет іпотеки у позасудовому порядку шляхом прийняття його у власність, що підтверджується інформаційною довідкою № 178691063 від 27.08.2019.

Верховним Судом від 03.08.2022 у справі № 756/10266/15-ц зазначено, що ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» встановлює спеціальне правило, яке підлягає переважному застосуванню. Зокрема про неможливість для кредитора вимагати виконання боржником основного зобов`язання в розмірі, який перевищує визначену суб`єктом оціночної діяльності вартість такого предмета іпотеки, якщо кредитор (іпотекодержатель) звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання за цією ціною (оберненням його у свою власність). Водночас відсутність кореспондуючого правового обов`язку призводить до припинення існування між кредитором та боржником цього зобов`язання в цілому, тобто до припинення зобов`язання з підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин

Враховуючи наведене вище, що банк як іпотекодержатель задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого листа Личаківського районного суду м. Львова № 2/463/110/14 від 18.03.2014, таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.36, ст.37 Закону України «Про іпотеку», ст.432 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

визнати виконавчий лист № 2/463/110/14 виданий Личаківським районним судом м. Львова 18.03.2014 на виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 05.02.2014 у справі № 2/463/110/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5897946 від 10.12.2007 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України.

Суддя Мармаш В.Я.