Справа №345/709/20
Провадження № 2/345/12/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2022 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Лагуна», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Перегінець Людмила Василівна про визнання договорів недійсними та скасування їх державної реєстрації, -

встановив:

АТ «Альфа-Банк», яке в подальшому змінило назву на АТ «СЕНС БАНК», звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 26.04.2007 між АКБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_6 уклали кредитний договір № 0.

19.12.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа-Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі й за Кредитним договором № 0.

В забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором був укладений Іпотечний договір із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя за умовами якого іпотекодавець ПП «Лагуна» передало в іпотеку майно, а саме нежитлову будівлю кафе з перукарнею загальною площею 463,3 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та розташована на земельній ділянці кадастровий номер :08:012:0003 площею 0,1134 га, цільове призначення якої: обслуговування кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою АДРЕСА_1 .

Позивачу стало відомо, що іпотекодавець відчужив передане в іпотеку майно ОСОБА_1 відповідно до Договорів, посвідчених приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Перегінець Людмилою Василівною за реєстровими номерами 824 та 826, що унеможливлює подальше звернення стягнення на дане майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0.

Позивач вважає, що при укладенні договорів на відчуження майна, що було предметом іпотеки, було не дотримано вимоги, встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, а тому просить суд визнати недійсними договори купівлі-продажу серія а номер 824 та 826 від 18.09.2017, які засвідчені приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Івано-Франківської області, згідно яких було відчужено нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю кафе з перукарнею загальною площею 463,3 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та земельну ділянку ділянці кадастровий номер :08:012:0003 площею 0,1134 га, цільове призначення якої: обслуговування кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою АДРЕСА_1 . Також позивач просить суд зобов`язати приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Перегінець Л. В. скасувати державну реєстрацію даних договорів та поновити записи, що були вилучені, зокрема запис про іпотеку та запис про заборону відчуження на нерухоме майно та земельну ділянку.

Ухвалою суду від 26.02.2020 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Також ухвалою від 26.02.2020 з метою забезпечення позову накладено арешт на об`єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю кафе з перукарнею, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та розташована на земельній ділянці кадастровий номер :08:012:0003 площею 0,1134 га, цільове призначення якої: обслуговування кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою АДРЕСА_1 .

10.03.2020 відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про безпідставність та необґрунтованість позову. На його думку позивач в підтвердження позовних вимог не долучив жодних доказів наявності на час укладення та реєстрації договорів купівлі-продажу записів про обмеження/заборону перереєстрації права власності. ОСОБА_1 вказує, що набув право власності на вказане у позові нерухоме майно в порядку та у спосіб, передбачений законом. Зокрема договори були укладені та нотаріально посвідчені. На час укладення оспорюваних договорів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні будь-які обтяження, заборони чи арешти. За таких обставин нотаріус, як державний реєстратор, дійшов правомірного висновку, що у зв`язку із відсутністю на час вчинення нотаріальних дій в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження спірного майна, відсутні підстави для відмови в здійсненні реєстраційних дій щодо перереєстрації права власності, яке мало місце 18.09.2017 при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу № 824, нежитлової будівлі кафе з перукарнею та внесення запису щодо рішення про державну реєстрацію речових прав, індексний номер 37135887. Тому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Третя особа: приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Перегінець Л.В. 10.03.2022 надала письмові пояснення по справі.Зазначила, що до неї звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_1 для вчинення нотаріальної дії посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна та надали їй правовстановлюючі документи на нежитлову будівлю кафе з перукарнею та на земельну ділянку. Також для посідання договорів вони надали експертні оцінки нерухомого майна. При посвідченні оспорюваних договорів вона використовувала відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них та провела всі необхідні перевірки, зокрема відсутність обтяження, арешту, іпотек на нерухоме майно шляхом доступу до Державного реєстру речових прав на нежитлову будівлю кафе з перукарнею по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, відсутність податкової застави на продавця та покупця, відсутність записів в Єдиному реєстрі Боржників щодо продавця та покупця від 18.09.2017. також до договорів долучено письмові згоди на продаж та на купівлю нерухомого майна другого з подружжя, оскільки майно, яке відчужувалося, було спільною сумісною власністю подружжя. Вказує, що оспорювані правочини були посвідчені нею з дотриманням норм чинного законодавства. Також зазначила, що у зв`язку із прийняттям Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація правочину у випадках з нерухомістю не здійснюється, а здійснюється державна реєстрація прав. Тому просить відмовити в задоволенні позову в частині скасування державної реєстрації правочинів. Також просить відмовити в задоволенні позову в частині зобов`язання її поновити вилучені записи, так як вони були вилучені не нею.

04.04.2020 відповідач ОСОБА_1 подав письмові пояснення щодо безпідставності позовних вимог. Зазначив, що при укладенні Іпотечних договорів, об`єктами яких є нежитлова будівля кафе з перукарнею, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та земельна ділянка кадастровий номер :08:012:0003 площею 0,1134 га,державна реєстрація іпотеки та обтяжень була здійснена у Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження. На підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, який був укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк», приватний нотаріус Ковальчук С.П. переніс записи про обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та вніс зміни до цих записів щодо іпотеко держателя. При проведенні приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Ковальчуком С.П. 28.08.2017 реєстрації записів іпотеки 5246576, 5246573 та записів про обтяження 5246581, 5248580 у державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень ним було вчинено ряд технічних дій. Одночасно з відміткою про перенесення ним було вчинено погашення вказаних записів про іпотеку та обтяження, а тому первинні записи про іпотечне обтяження були погашені.

Також 20.06.2017 державними реєстраторами ЦНАП Калуської міської ради Ільчишиним Д.В. та ОСОБА_7 на підставі постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.03.2017 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2017 було прийнято ряд рішень щодо внесення змін у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо записів про обтяження та іпотеку, а саме вилучено з реєстрів записи про обтяження. Тому на час посвідчення оспорюваних договорів у нотаріуса не було підстав для відмови в посвідченні договору та здійсненні перереєстрації прав на нерухоме майно. Тому просить відмовити задоволенні позову в зв`язку з їх безпідставністю.

Ухвалою від 26.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Також витребувано у приватного нотаріуса Перегінець Л.В. належним чином завірені копії договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 18.09.2017.

Ухвалою від 11.09.2020 вирішено залучити до участі в розгляді справи в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 13.10.2020 витребувано у приватного нотаріуса Перегінець Л.В. завірені копії нотаріальних справ щодо посвідчення оспорюваних договір купівлі-продажу.

Ухвалою від 26.02.2021 залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

02.08.2021 представник ОСОБА_1 адвокат Гунько О.Ю. надав суду письмові пояснення, в яких зазначив про безпідставність позову та просив відмовити в його задоволенні. В підтвердження заявлених вимог позивач не надав жодних доказів на підтвердження факту наявності на час укладення оспорюваних договорів та перереєстрації права власності на нерухоме майно обмежень/заборон щодо його відчуження. Також зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства іпотека зберігає силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета іпотеки. В іншому випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке майно без обтяжень. З матеріалів справи та копій нотаріальних справ щодо посвідчення договорів купівлі-продажу від 18.09.2017 вбачається, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, а тому позбавлення його права власності на набуте ним майно є порушенням його права мирно володіти, користуватися та розпоряджатися його власністю.

Ухвалою суду від 10.09.2021 провадження в справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 345/2014/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8 та приватного підприємства «Лагуна» про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою суду від 27.10.2022 провадження в справі поновлено та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

07.12.2022 представник позивача адвокат Матвійчук М.З. подав заяву про збільшення підстав позову та доручення документів, в якій зазначив, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16.02.2022 в справі № 345/2014/15-ц частково задоволено апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк», ухвалу про затвердження мирової угоди від 13.08.2015, на підставі якої ОСОБА_2 набула право власності на спірне майно, скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.06.2022, яка залишена без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12.09.2022, в справі № № 345/2014/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8 та приватного підприємства «Лагуна» про стягнення заборгованості за договором позикивідмовлено в задоволенні заяви про затвердження мирової угоди.

Представник позивача зазначив, що чинна іпотека є пріоритетною над відомостями в реєстрі згідно висновків, викладених в рішенні Конституційного суду України від 14.07.2020 № 3-67/2019, згідно яких перехід права власності на предмет іпотеки до іншої особи не змінює сам режим іпотеки щодо цього майна щодо цього об`єкта нерухомості, а новий власник стає іпотекодавцем автоматично. Іпотека залишається чинною для нового власника навіть у разі відсутності відповідного реєстраційного запису про обтяження, який був вилучений на підставі згодом скасованого судового рішення. Тобто в разі відсутності чинного судового рішення, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису. Поряд з відсутністю у відповідачів права на відчуження предмета іпотеки з тих підстав, що майно відчужено без згоди іпотеко держателя, ще однією підставою для задоволення позову є відсутність в особи права на відчуження майна в силу відсутності в неї права власності на таке майно, оскільки воно набуте на підставі скасованого судового рішення.

05.12.2022 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гунько О.Ю. подав письмові пояснення, в яких просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав в тому числі неправильного обрання способу захисту порушеного права. відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. натомість вимоги про скасування рішень, договорів, правочинів, тощо, а також записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права.

Представник позивача адвокат Матвійчук М.З. подав суду клопотання про проведення розгляду справи в його відсутності.

Представник відповідача ПП «Лагуна» директор Худяк Д.М. подав суду заяву про розгляд в його відсутності, просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гунько О.Ю. подав суду клопотання про розгляд справи в його відсутності, просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, заперечив проти задоволення позову в повному обсязі. Вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, оскільки нотаріус при посвідченні оспорюваних договорів та реєстрації речових прав дотрималася всіх визначених чинним законодавством вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Бойко Р.М. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності. Просив відмовити в задоволенні позову а безпідставністю позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи в її відсутності, просила відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи в його відсутності, плзов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

Третя особа: приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Перегінець Л.В. в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи в її відсутності за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_9 укладено кредитний договір від 26.04.2007 № 0 (т. 1, а.с. 5-11).

За умовами цього договору банк надав ОСОБА_6 кредит в сумі 120000 швейцарських франків.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», як іпотекодержателем, та приватним підприємством «Лагуна», як іпотекодавцем, 28 квітня 2007 був укладений договір іпотеки.

Згідно п.1.1. цього договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно - нежитлова будівля кафе з перукарнею - нежитлові приміщення (цегла) в цілому, загальною площею 463,3 кв.м., які є власністю іпотекодавця та розташовані в АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 0,1134 га, кадастровий номер 0:08:012:0003. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки визначена в розмірі 1 916 955 грн. (т. 1, а.с. 12-15).

Між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», як продавцем, та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», як покупцем, був укладений договір відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за кредитами від 09.12.2019, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. (т. 1, а.с. 20-23).

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2015 року визнано мирову угоду між ОСОБА_2 та ПП «Лагуна», укладену між ними 08.07.2015 на стадії виконання рішення Калуського міськрайонного суду від 17 червня 2015 про стягнення солідарно з ОСОБА_8 та ПП «Лагуна» на користь ОСОБА_2 659438,36грн боргу та 3654 грн судових витрат.

За умовами вказаної мирової угоди директор ПП «Лагуна» ОСОБА_8 передав ОСОБА_2 у приватну власність належні ПП «Лагуна» об`єкти нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю кафе з перукарнею нежитлові приміщення (цегла) в цілому визначені загальною площею 463,3 кв.м., літера А, місце знаходження АДРЕСА_1 , та земельну ділянку загальною площею 0,1134 га, кадастровий номер :08:012:0003, що розташована за адресою АДРЕСА_1 (т. 2, а.с. 23-25).

Зазначена мирова угода була підставою для оформлення у встановленому законодавством порядку державної реєстрації за ОСОБА_2 права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна.

18 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,1134 га, кадастровий номер :08:012:0003, що розташована за адресою АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 165-166).

18 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі кафе з перукарнею по АДРЕСА_1 .

Позивач, на підставі статей 203, 215 ЦК України, просить визнати недійсними зазначені вище договори купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 ЦК України.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним (частина друга статті 16 ЦК України).

За змістом частин другої, третьої статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У статті 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Нормами цивільного законодавства передбачений спосіб захисту цивільних прав та інтересів, зокрема й шляхом визнання правочину недійсним, правові засади для застосування якого врегульовані приписами статей 215-236 ЦК України.

Правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

За положеннями частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм, викладених у постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Позивач наголошує на тому, що хоча майно за спірними договорами було відчужено, воно залишається предметом іпотеки.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження №14-144цс18), застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

За змістом цієї норми на особу, до якої перейшло право власності на майно, обтяжене іпотекою, навіть у випадках, коли до її відома не було доведено інформації про обтяження майна іпотекою, переходять всі права та обов`язки іпотекодавця.

Отже, в разі вибуття заставного майна з власності іпотекодавця, законодавством встановлено механізм захисту прав іпотекодержателя шляхом перенесення всіх прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності на майно.

У той же час у постанові Великої Палата Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 зазначено, що за відсутності в реєстрі запису про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяження особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не могла знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження (п. 4 ч. 1 ст. 4 цього Закону).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не довів, що на час набуття відповідачем ОСОБА_1 права власності на підставі оспорюваних договорів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містилась інформація про обтяження нежитлової будівлі кафе з перукарнею по АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,1134 га, кадастровий номер :08:012:0003.

Суд зазначає, що відсутність будь-яких обтяжень перевірено приватним нотаріусом Перегінець Л.В. при нотаріальному посвідченні спірних договорів, й таких не встановлено (т. 2, а.с. 57-62, 118-121).

Недобросовісності у діях відповідачів при відчуженні та набутті права власності на вказане нерухоме майно позивачем також не доведено.

Подальше скасування в апеляційному порядку ухвали про визнання мирової угоди та відмова у затвердженні мирової угоди не свідчать про недобросовісність як сторін мирової угоди, так і ОСОБА_1 .

При оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність (висновок Верховного Суду, викладений у п. 27 постанови від 29 серпня 2018 р. у справі № 910/23428/17).

За таких обставин суд вважає, що вимоги про визнання недійсними договорів не підлягають задоволенню.

Інші позовні вимоги є похідними, а тому у їх задоволенні суд також відмовляє.

На підставі наведеного та керуючись ст. 258, 259, 263-265, 273ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Лагуна», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Перегінець Людмила Василівна про визнання договорів недійсними та скасування їх державної реєстрації відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, які були накладені ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.02.2020, а саме арешт на об`єкт нерухомого майна нежитлової будівлі кафе з перукарнею, загальною площею 463,3 кв.м., яка знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 та розташована на земельній ділянці, кадастровий номер: :08:012:0003, площею 0,1134 га, цільове призначення обслуговування кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.12.2022.

Головуючий