ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткова)

16 травня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21317/20

Провадження № 22-з/4820/101/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В. розглянув заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі № 686/21317/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності договору фінансового лізингу, стягнення коштів.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з заявою, суд
в с т а н о в и в:
ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернулося до суду із позовом в якому просив ухвалити рішення, яким застосувати наслідки недійсності Договору фінансового лізингу № 00009065 від 25 листопада 2013 року та стягнути з ОСОБА_1 на свою користь грошові кошти в розмірі 617 354 грн 68 коп за користування транспортним засобом марки Volkswagen Touareg NF 3.01 V6 TDI, 2013 року виробництва, шасі НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 в період з 23 грудня 2013 року до 07 березня 2015 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2021 року у задоволенні вказаного позову було відмовлено.

ТОВ «Порше Лізинг Україна» не погодилося із вказаним рішенням, подало апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким задоволити позов.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 10 березня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Лізинг Україна» було залишено без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2021 року без змін.
24 квітня 2022 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи в апеляційному суді. Зазначає, що в судовому засіданні 10.03.2022 року ним до закінчення судових дебатів було зароблено відповідну заяву про намір подання доказів витрат на правову допомогу.

При цьому, у вказаній заяві ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із клопотанням про поновлення строку на подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Клопотання заявника обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу в частині НОМЕР_3 в період з 04.04.2022року по 14.04.2022 року. Відтак був позбавлений можливості належним чином прийняти надану правову допомогу та здійснити розрахунок. Тому заявник просив поновити строк для подання вказаної заяви.

Колегія суддів вважає, що заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 по поновлення строку для подання доказів про витрати, пов`язані із розглядом справи в апеляційному суді підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (стаття 126, частина перша статті 127 ЦПК України).
Згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 60/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введено воєнний стан із з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, строк дії воєнного стану в Україні було продовжено ще на 30 діб.

Як вбачається із витягів з наказів командира військової частини НОМЕР_3 від 04.03.2022 року №10 та від 14.04.2022 року №51 громадянин ОСОБА_1 був зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_3 . 14 квітня 2022 року, згідно наказу солдата ОСОБА_1 було звільнено з військової служби та виключено зі списку особового складу військової частини НОМЕР_3 у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на військовій службі.

Отже, як вбачається з вищенаведеного у період, визначений процесуальним законом для подання доказів понесених судових витрат, ОСОБА_1 , об`єктивно був позбавлений можливості прийняти надану правову допомогу та здійснити розрахунок. Отже, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання адвоката Мазуренка І.О. про поновлення строку для подання заяви про відшкодування судових витрат.

Щодо вищевказаної заяви, то колегія суддів вважає, що заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судом встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному суді адвокат Мазуренко І.О. представляв інтереси ОСОБА_1 на підставі Договору про надання правничої допомоги від 01.02.2022 року та Додаткової угоди №1 до Договору про надання правничої допомоги від 01.02.2022 року, за якими сторони домовилися, що розмір гонорару адвоката при розгляді справи в апеляційному суді складає 10000 грн. П. 2 Додаткової угоди сторони визначили, що клієнт зобов`язується компенсувати адвокату супутні витрати.
Згідно акту приймання передачі наданих послуг від 18 квітня 2022 року, сторони підтвердили, що клієнт сплатив адвокату гонорар, а також компенсував витрати на пальне у розмірі 1144 грн. 96 коп.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Як вбачається із Акту приймання передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги послуги, які надавалися адвокатом : одна усна консультація, ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та подання відзиву, участь в режимі відео конференції в судовому засіданні.
При цьому, як видно із відміток в журналі видачі справ на ознайомлення, ознайомлення тривало 25 хв. (початок та закінчення відмічено в журналі), відзив складається з одного аркушу, містить узагальнених доводів позивача, обставин справи та позицію представника відповідача по апеляційній скарзі.
Також як вбачається з протоколу судового засідання адвокат Мазуренко І.О. представляв інтереси клієнта в судовому засіданні в апеляційному суді в режимі відеоконференції 1 годину 10 хвилин.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами представника ТОВ «Порше Лізинг Україна» щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу та, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 8000 грн., з яких 5000 грн. за підготовчі дії до апеляційного розгляду та 3000 грн. за представництво інтересів відповідача в судовому засіданні.
Щодо витрат на пальне, то колегія суддів вважає, що надана адвокатом квитанція не є належним доказом таких витрат. З квитанції не вбачається, що саме представник відповідача ОСОБА_2 придбав пальне, оскільки на вказаній квитанції не вказано прізвище особи, відсутній договір купівлі-продажу (поставки) пального, також не надано доказів, про витрачання адвокатом вказаного пального і витрачання його саме в день ознайомлення із матеріалами справи для прибуття в Хмельницький апеляційний суд.
Крім того, адвокатом не зазначено марку автомобіля, який він використовував, середній розхід пального та відповідно інші дані для визначення кількості пального, витраченого для поїздки в м.Хмельницький.
Враховуючи наведене колегія суддів частково погоджується з доводами представника ТОВ «Порше Лізинг Україна» - Чередніченка М.М. щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу та, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 8000 грн.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, ч.ч.2,3, ст. 381 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення строку на подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовільнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 строк на подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» на користь ОСОБА_1 8000 грн. витрат на правову допомогу.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту підписання, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Додаткова постанова складена 16 травня 2022 року.

Судді А.М. Костенко
Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова