Провадження № 2/359/2327/2022
Справа № 359/5736/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання природного газу

в с т а н о в и в :

01 вересня 2022 року представник позивача ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, яким, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 08 листопада 2022 року просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» заборгованість за послуги з постачання природного газу за період з 01 лютого 2021 року по 30 квітня 2022 року в розмірі 5249 грн. 19 коп. на р/р НОМЕР_1 в ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, , та сплачений судовий збір у розмірі 2481 грн. 00 коп. на р/р НОМЕР_2 в АБ «Кліринговий Дім», МФО 300647, .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ «Київоблгаз Збут» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України, затвердженої Постановою НКРЕКП від 21 квітня 2017 року за № 527. Між позивачем та ОСОБА_1 укладено публічний договір № постачання природного газу, відповідно умов якого позивач зобов`язувався відповідачу постачати природний газ у необхідних для нього об`ємах, а відповідач зобов`язаний своєчасно оплачувати позивачу вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. В порушення умов зазначеного договору відповідач не проводив оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 01 лютого 2021 року по 30 квітня 2022 рокуутворилась заборгованість в розмірі 5249 грн. 19 коп. Заборгованість за постачання природного газу відповідачем не погашена по даний час.

Ухвалою суду Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Сторонам роз`яснено їхні процесуальна права та обов`язки.

14 жовтня 2022 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що позивач в обґрунтування своїх позовних вимог надав до суду копії: «розрахунок заборгованості»; «розрахунок 3% річних»; «розрахунок інфляційних витрат» та «витяг з оплат абонента за спожитий газ згідно банківських файлів» та вказав, що обсяг спожитого газу за період з 01.02.2021 року по 30.04.2022 року обліковується 1098,17 м. куб. що становить 8095,19 грн., а відповідачем проведена часткова оплата в розмірі 6945,48 грн. частина з яких (4098,84 грн.) зарахована на погашення боргу минулих років.Таке обґрунтування позовних вимог містить ознаки маніпуляцій, оскільки базуються на наданні недостовірних вихідних даних та вичлененні окремих деталей з контексту взаємовідносин між позивачем та відповідачем, які існують з жовтня 2013 року, саме:з моменту виникнення взаємовідносин з позивачем, ОСОБА_1 , на постійній основі проводилася оплата за спожитий газ. При здійсненні платежів він регулярно в платіжних документах зазначав попередні та поточні показники лічильника. Так за період з 01.02.2021 року по 30.04.2022 року ним сплачено 6945,48 грн. як і вказує позивач, але фактично спожито, за вказаний період, не 1098,17 м. куб., а 852 м. куб. (поточні показники лічильника станом на 01.02.2021 року - 11400 м. куб., станом на момент переходу до іншого постачальника (Нафтогаз України) на 01.10.2021 року показник лічильника становив 12252 м. куб. тобто різниця становить 852 м. куб. спожитого газу, а не 1098,17 м. куб. як зазначає позивач). Підтвердженням цьому є копії меморіальних ордерів №№; МВ98377882 від 18.02.2021 року; МВ5418287 від 15.03.2021року; МВ16217595 від 22.04.2021року; МВ22632467 від 19.05.2021 року; та МВ57095579 від 01.10.2021 року в кожному з яких в призначенні платежу зазначені поточні та попередні показники спожитого газу. Позивач посилається на часткове погашення боргу минулих років та нібито списує 4098,84 грн. на таке погашення, але не показує природу походження (момент виникнення) такого боргу. У вересні 2021 року (перед зміною постачальника з 01 жовтня 2021 року) позивачем сформовано рахунок 2 від 06.09.2021 року (КС0617) в якому зазначено переплату по особовому рахунку в розмірі 350,23 грн. Дана обставина вказує на безпідставність позовних вимог позивача.

08 листопада 2022 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, згідно якої зазначає, що ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ», з 01.07.2015 р. як газопостачальне підприємство, надає споживачам послуги з постачання природного газу, тобто забезпечує споживачів ресурсом природного газу. Інші послуги на ліцензованій території, зокрема облік та розподіл природного газу здійснює Оператор ГРМ - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз».Тому, твердження Відповідача, що взаємовідносини між Позивачем та Відповідачем існують з жовтня 2013 р. є помилковими. Позивач надає інформацію про щомісячні обсяги розпроділеного природного газу АТ «Київоблгаз» за період з 01.02.2021 р. по 31.10.2022 р., що складає 1 098,17 м.куб. В результаті проведеного коригування АТ «Київоблгаз» об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу станом на 01.02.2021 р. по особовому рахунку споживача рахується заборгованість з постачання природного газу в розмірі 4098.84 грн. Спожито природного газу за період з 01.02.2021 р. по 31.10.2022 р. 1098,17 м.куб. природного газу, що становить 8 095,83 грн. Відповідачем за період з 01.02.2021 р. по 31.10.2022 р. проведена часткова оплата в розмірі 6945,48 грн., що частково зарахована на погашення боргу минулих років, що становить 4098,84 грн. на підставі п.25 Розділу III Правил постачання природного газу - у разі відсутності діючого графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення. Позивач звертає увагу суду, що акт від 30.10.2016 р. на який посилається відповідач, як на підставу своїх заперечень, складений Бориспільським відділенням АТ «Київоблгаз», тобто, ТОВ «Київоблгаз Збут» не має жодного відношення до зазначеного акта та не є доказом в розумінні ст.81 ЦПК України в даній справі. Відповідач на підтвердження своєї позиції надав до відзиву копію електронного листа 1268469 ГК "Нафтогаз україни" від 01.10.2021 та копію листа від 14.20.2021 р. Позивач наголошує, що надані Відповідачем до даної справи не має жодного відношення, оскільки ГК "Нафтогаз україни" не є стороною у справі № 361/5736/22. Враховуючи вищезазначене, факт наявності заборгованості за постачання природного газу у Відповідача перед Позивачем в сумі 5 249,19 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та не спростований відповідачем, тому позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, натомість подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню знаступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що між ТОВ «Київолгаз Збут» (постачальник) та ОСОБА_1 (споживач) укладено публічний договір № постачання природного газу.

Як передбачено п. 2.1. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам Постачальник зобов`язався постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Відповідно п. 4.7. Типового договору оплата вартості послуг з газопостачання за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника.

За змістом п. 13 Розділу ІІ Правил постачання природного газу, які затвердже-ні постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 2496 від 30 вересня 2015 року, Постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором.

Згідно п. 14 Розділу ІІІ вищевказаний Правил, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку.

Як вбачається з позовної заяви, в порушення умов зазначеного договору відповідач не проводив оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 01 лютого 2021 року по 30 квітня 2022 рокуутворилась заборгованість в розмірі 5836 грн. 10 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.67, 68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідність ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що станом на лютий 2021 року у відповідача існувала заборгованість у сумі 4098,84 грн., проте вказана сума була сплачена ним і станом на серпень 2021 року позивачем у довідці визначено навіть переплату по особовому рахунку ОСОБА_1 у розмірі 350,23 грн. Наведене визнається та не заперечується сторонами, а тому, в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

Крім того, в період з травня 2021 року по серпень 2021 року споживчий об`єм лічильника відповідача вказано - 0,00.

Проте, у вересні 2021 року позивачем визначено споживчий об`єм лічильника Ніколаєнка В.Д. вже вказано 905,79 і нараховано суму в розмірі 6713,16 грн. Проте, доказів виникнення такого об`єму спожитого газу у відповідача (як то : акт звірки лічильника, подача показників лічильника споживачем) та нарахування позивачем вказаної суми боргу до суду не надано.

Крім того, відповідач з жовтня 2021 року змінив постачальника природного газу з ТОВ «Київоблгаз Збут» на ТОВ «Нафтогаз Україна» та не являється більше клієнтом позивача.

Згідно довідки ТОВ «Нафтогаз Україна» за № 1693266-В від 03 листопада 2022 року, за особовим рахунком № НОМЕР_3 , який обліковується за ОСОБА_1 заборгованість за користування газом відсутня.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки позивачем, всупереч вимог ст. 76-82 ЦПК України, не доведено споживання відповідачем у вересні 2021 року газу в об`ємі 905,79 та, відповідно, наявності заборгованості.

Частиною 1 та п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови у задоволені позовних вимог судові витрати лишаються за позивачем.

Згідно платіжного доручення за № 20 від 09 серпня 2022 року при зверненні до суду з даним позовом ТОВ «Київоблгаз Збут» сплатило судовий збір в розмірі 2481 грн. 00 коп., який, зважаючи на повну відмову у задоволенні позовних вимог, належить лишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 110 ч.1, 112 СК України, ч. 1 ст. 141, ч. 4 ст. 206, ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання природного газу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 02 грудня 2022 року.

Суддя Л.В. Яковлєва