Справа № 465/4386/17 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/373/22 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар судового засідання - Матяш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 17 грудня 2021 року (повний текст ухвали виготовлено 22 грудня 2021 року), у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Харко М.М.,

В С Т А Н О В И В:

у червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на дії головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Харко М.М.

Скарга мотивовано тим, що державний виконавець безпідставно виніс повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк для оскарження дій головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Харко М.М.

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Харко М.М. задоволено.

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Харко М.М. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 06 травня 2021 року за виконавчим листом № 465/4386/17.

Виконавчий лист № 465/4386/17 від 04 грудня 2018 року повернуто до Франківського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для подальшого виконання.

Ухвалу суду оскаржив Франківський відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

В апеляційній скарзі посилається на те, що у Франківський відділ державної виконавчої служби у м. Львові надійшов виконавчий лист №465/4386/17 від 04 грудня 2018 року, виданий Франківським районним судом м. Львова, про зобов`язання приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Візняк Ольги Омелянівни видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкування права оренди земельної ділянки, що зареєстрована за індексним номером 19192165 від 09 лютого 2015 року 14:10:07.

06 травня 2021 року, керуючись пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання, оскільки такий не відповідав вимогам пунктів 3 та 4 частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: в такому відсутня дата народження та відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника. Така правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26 лютого 2019 року в справі № 175/3554/14-ц, зокрема, в такій зазначено, що відсутність у виконавчому документі відомостей про РНОКПП або серії та номера паспорта фізичної особи - боржника є безумовною підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання. Відтак, на думку апелянта, повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з підстав невідповідності наведеним вимогам не є порушенням, а ні прав стягувача, а ні принципу обов`язковості виконання судового рішення.

Звертає увагу й на те, що зі змісту ухвали встановлено, що скаржником отримано 13 травня 2021 року повідомлення від 06 травня 2021 року за №14565 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Відтак, термін для оскарження повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, встановлений частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» закінчився 26 травня 2021року. Проте, в порушення зазначених вимог ЦПК України, суд не постановив ухвалу про поновлення строку, натомість, зазначив про відповідну процесуальну дію при безпосередньому розгляді скарги по суті, тобто при винесенні ухвали про задоволення скарги. Зі змісту оскаржуваної ухвали є незрозумілими підстави для поновлення строку на оскарження дії державного виконавця, не зазначено жодних поважних причин його пропуску.

Просить скасувати ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року та постановити нову, якою у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

В березні 2022 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому міститься прохання відобразити в рішенні по розгляду апеляційної скарги органу ДВС, що ними строк подання апеляційної скарги пропущено без поважних причин.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Зважаючи на вимоги частини другої статті 372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а також на те, що рішення про виклик учасників справи в судове засідання суду апеляційної інстанції для надання пояснень не приймалось, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також вимог та підстав скарги, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що до Франківського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Харко М.М. надійшов на виконання виконавчий лист №465/4386/17, виданий 04 грудня 2018 року Франківським районним судом м. Львова про зобов`язання приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Візняк Ольгу Омелянівну видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкування права оренди земельної ділянки, що зареєстрована за індексним номером 19192165 від 09 лютого2015 року 14:10:07.

06 травня 2021 року головним державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Харко М.М. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

З тексту повідомлення вбачається, що головним державним виконавцем розглянута заява щодо примусового виконання виконавчого листа №465/4386/17, виданого 04 грудня 2018 року Франківським районним судом м. Львова і останній повернуто стягувачеві без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим пунктами 3, 4 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по-батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб платників податків).

Аналіз змісту виданого у даній справі виконавчого листа свідчить, що у ньому відсутні дата народження та РНОКПП боржника.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року в справі № 219/7439/14-ц (провадження № 61-31681св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 487/3774/16-ц (провадження № 61-42083св18) та від 24 грудня 2020 року в справі № 639/2561/18-ц (провадження № 61-578св19), зроблено висновок, що «відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання».

Щодо неврахування висновків викладених в ухвалі Верховного Суді від 26 лютого 2019 року у справі № 175/3554/14-ц, колегія суддів звертає увагу на те, що аналіз змісту даної ухвали свідчить про те, що даною ухвалою вказану справу за касаційною скаргою Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, тобто, така не містить правової позиції щодо розгляду такої категорії справ, оскільки не розглянута судом по суті.

Однак, ухвалою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 16 березня 2020 року дану справу повернуто на розгляд колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, якою за наслідками розгляду касаційної скарги прийнято постанову від 08 квітня 2020 року, в якій підтримано висновок про те, що «відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання», незважаючи на дату видачі виконавчого листа, зокрема, після набрання законної сили Законом України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII, яким внесено зміни до Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, висновки зроблені судом у справі, що переглядається, не суперечать висновкам у справі № 175/3554/14-ц.

Згідно з статтею 447 ЦПК України, яка кореспондується з статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною другою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Встановивши, що головним державним виконавцем не надано доказів на вживання передбачених законом заходів щодо встановлення дати народження та реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника, суд прийшов до вірного висновку про наявність підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Харко М.М. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, та про задоволення скарги в цілому.

Щодо мотивів апеляційної скарги з приводу строків звернення зі скаргою.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до положень статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналіз змісту статті 449 ЦПК України свідчить про те, що законодавець не зазначає на якій стадії розгляду скарги повинно бути вирішено питання про поновлення строку для звернення зі скаргою. В частині другій такої прописано лише те, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. В даній справі питання поновлення строку вирішено місцевим судом оскаржуваною ухвалою від 17 грудня 2021 року, в якій наведено достатні та обґрунтовані мотиви для поновлення строку.

Щодо мотивів відзиву на апеляційну скаргу, такі спростовуються текстом ухвали про відкриття апеляційного провадження у даній справі, в якій належним чином вмотивовано поновлення особі, яка подала апеляційну скаргу, строків апеляційного оскарження.

Оскільки суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які були б обов`язковою підставою для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення заявлених вимог, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

У відповідності до вимог абзацу 2 частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 19 травня 2022 року.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцять днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 травня 2022 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич