Справа № 459/2579/22
Провадження № 2/459/411/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді Дем`яновської Ю.Д.,

за участю секретаря судового засідання Назар О.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червоноград в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ДП «Львіввугілля» про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків внаслідок професійного захворювання,-

в с т а н о в и в:

28.09.2022 року позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з ДП «Львіввугілля» на його користь 45 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків внаслідок професійного захворювання. В обґрунтування позову зазначає, що тривалий час перебував у трудових відносинах з відповідачем та звільнився за станом здоров`я. Внаслідок тривалої дії шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу він отримав хронічні професійні захворювання та третю групу інвалідності. Зазначає, що внаслідок захворювань, які виникли у нього про причині тривалої роботи у шкідливих умовах праці, йому були заподіяні фізичні і душевні страждання, які виражаються у втраті працездатності та настанні інвалідності, у нього з`явився кашель, він змушений постійно звертатись за медичною допомогою, стан його здоров`я став незадовільним, порушено всі нормальні умови життя, відчуває великі незручності при веденні домашнього господарства, стало важко займатися домашніми справами, що потребують навіть невеликих фізичних зусиль, тому змушений докладати додаткові зусилля для організації побуту, вести малорухомий спосіб життя, перестав бути повноцінною людиною, а тому просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою від 17.10.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.11.2022 року з викликом сторін.

За клопотання представника відповідача розгляд справи 14.11.2022 року відкладено на 28.11.2022 року.

25.11.2022 року відповідачем подано відзив проти позову, яким позовні вимоги вважає такими, що не підлягають задоволенню та вказує, що позивач не надавав жодних документів на підтвердження спричинення йому моральної шкоди, оскільки довідка МСЕК, на думку відповідача, підтверджує лише стійку втрату працездатності та не може бути доказом заподіяння моральної шкоди. Окрім цього, зазначає, що позивач 8 років працював мельником на ПП " ОСОБА_3 ", тому вважає, що на даному підприємстві він також міг отримати ушкодження здоров`я, а відтак, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Позивач у судове засідання 28.11.2022 року не з`явилися, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, пославшись на обставини, викладені у відзиві, додатково зазначивши, що в період з 1993 року по 20.05.2021 року позивач працював на підприємствах вугільної промисловості, які відносяться до ДП «Львіввугілля».

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається із копії трудової книжки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , він тривалий час перебував у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці, та був звільнений з роботи на підставі пункту 2 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я.

Зокрема, 20.05.2021 року на підставі наказу № 142-К від 21.05.2021 року ОСОБА_2 звільнено з роботи у ВП «Шахта «Червоноградська» ДП «Львіввугілля» за станом здоров`я за п.2 ст.40 КЗпП України (а.с.7-9).

Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 16 червня 2021 року, ОСОБА_2 працював на посадах: гірник підземний на шахтах «Зарічна», «Червоноградська», загальний стаж роботи складає 27 років 06 місяців, з них 08 років 01 місяць гірник підземний, 15 років 10 місяців в умовах впливу шкідливих факторів. Діагноз: хронічна радикулопатія S1 ліворуч в стадії затухаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язево-тонічним та больовим синдромами код М54.1; хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення (J44), прикоренений та базальний пневмосклероз, ЛН ІІ ст. (другого ст.) (код J 60), супутній діагноз: Гіпертонічна хвороба І ст, ст.І, СН0 ст. Ризик 2, код І10. Професійне захворювання виникло внаслідок впливу на потерпілого несприятливих виробничих факторів, а саме за наступних обставин: неефективності заходів пилподавлення (зрошення), невикористання засобів малої механізації, не в повній мірі використання засобів індивідуального захисту, важка фізична праця; фізичне динамічне навантаження, визначене в одиницях механічної роботи за зміну, кг м. (Вт) : при переміщенні вантажу на відстань від 1 до 5 м 49747 (норма 44000); підіймання та переміщення (разове) вантажів, чергуючи з іншою роботою (до 2 разів на годину) 30 кг. (норма до 30 кг); статичне навантаження: за участю м`язів корпуса ніг, кг/с 1+3410 (норма 100000); робоча поза «незручна» - 37% (норма до 25% часу зміни); нахили тулуба (кількість за зміну) 124 (норма 51-100); вплив важкості праці становить 80%, напруженості праці становить 93%, тривалості зміни; концентрація вуглецю пилу з вмістом вільного діоксиду кремнію від 5% до 10% становить максимальне значення 41,23 мг/м.куб, середнє значення 36,71 мг/м.куб при ГДК 4 мг/м.куб; дія шкідливого виробничого фактора на працівника за зміну становить 86% (а.с.10-11).

Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 094905 від 07.07.2021 року, ОСОБА_2 встановлено первинно за сукупністю 45% відсотків втрати професійної працездатності з яких: 30% за хронічний бронхіт ІІ, ЛН ІІ ст., 15 % хронічна радикулопатія, дата переогляду 02.07.2022 р. (а.с.34).

Довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 065395 ОСОБА_2 було встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності професійне захворювання, протипоказана важка фізична праця в умовах дії пилу, газів, переохолодження (а.с.35).

Також до матеріалів справи додано копію індивідуальної програми реабілітації інваліда №616/735 від 07.07.2021 року (а.с.30-33), результати оглядів ОСОБА_2 у лікарнях, копії виписок із медичної карти, копії витягів з медичної карти, копії медичних висновків та інші документи, які свідчать про отримані позивачем на виробництві хронічні професійні захворювання (а.с.13).

Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 108343 від 04.08.2022 року, ОСОБА_2 встановлено повторно за сукупністю 50% відсотків втрати професійної працездатності з яких: 30% за хронічний бронхіт ІІ, ЛН ІІ ст., 20 % хронічна радикулопатія, дата переогляду 05.07.2024 р. (а.с.36).

Довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 609581 ОСОБА_2 повторнобуло встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності професійне захворювання, протипоказана важка фізична праця в умовах дії пилу, газів, переохолодження (а.с.37).

Відповідно до ст.43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

За з ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точного мірила майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При цьому, вина власника не вказана серед складових, які входять до юридичного складу, що слугує підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, завданої працівникові. Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди навіть за відсутності його вини, проте за умови існування юридичних фактів, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду, таких як: наявність моральних страждань працівника, втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

В пункті 4.1 рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №1-9/2004 зазначено, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні страждання.

На підтвердження факту ушкодження здоров`я позивачем було надано довідки МСЕК, згідно яких позивачу первинно була встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 45 % за сукупністю та третя група інвалідності, а також повторно втрата професійної працездатності у розмірі 50 % за сукупністю та третя група інвалідності.

В даному випадку професійне захворювання пов`язане з виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, тому відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди покладається на роботодавця (підприємство).

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

За змістом статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказами, наявності факту ушкодження здоров`я є акт розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання від 16 червня 2021 року, згідно якого позивач за час роботи на підприємствах вугільної промисловості ДП «Львіввугілля» отримав професійне захворювання.

Невиконання роботодавцем обов`язку по забезпеченню безпечних і здорових умов праці, яке мало наслідком виникнення у позивача професійного захворювання, втрати працездатності й встановлення інвалідності, є підставою для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 15 червня 2020 року у справі № 212/3137/17-ц (провадження № 61-37529сво18).

Встановлено, що внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці, позивач втратив професійну працездатність, став інвалідом, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, пристосовуватися до життя з обмеженими можливостями. Ушкодженням здоров`я позивачу заподіяні фізичні та моральні страждання, що змушує його обмежувати свою фізичну активність, відчувати дискомфорт у повсякденному житті. Зазначені негативні зміни призводять до зниження якості життя позивача та зменшення благ, які позивач мав до моменту отримання професійних захворювань та втрати професійної працездатності.

Відтак, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи глибину та ступень моральних і фізичних страждань позивача, яких він зазнавав та зазнає внаслідок втрати професійної працездатності, обставин, які стали причиною встановлення втрати працездатності, а також їх наслідки, із урахуванням характеру ушкодження здоров`я позивача, дійшов висновку, що моральна шкода у розмірі 20000 гривень відповідатиме завданим моральним стражданням позивача та буде достатнім для її відшкодування. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Доводи представника відповідача про те, що відсутні підстави для стягнення моральної шкоди, суд вважає безпідставними, оскільки з довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності вбачається, що після огляду позивачу встановлено втрату професійної працездатності первинно 45% відсотків втрати професійної працездатності з яких: 30% за хронічний бронхіт ІІ, ЛН ІІ ст., 15 % хронічна радикулопатія, повторно 50% відсотків втрати професійної працездатності з яких: 30% за хронічний бронхіт ІІ, ЛН ІІ ст., 20 % хронічна радикулопатія та встановлено третю групу інвалідності; потреба у медичній допомозі, що дає ОСОБА_2 право на відшкодування моральної шкоди з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності, так як заподіяне ушкодження здоров`я, пов`язано з виконанням ним трудових обов`язків.

. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору, від сплати якого позивач звільнений в силу закону, суд, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, адже вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, вважає, що до стягнення підлягає судовий збір у розмірі 441,07 грн., виходячи з наступного розрахунку 20 000 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 992,40 грн. (ставка судового збору) : 45 000 грн. (сума заявлених позовних вимог).

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ДП «Львіввугілля» на користь ОСОБА_2 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків внаслідок професійного захворювання.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ДП «Львіввугілля» на користь держави судовий збір у сумі 441 (чотириста сорок одну) гривню 07 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ДП «Львіввугілля» (, 80000 Львівська область м.Сокаль вул.Б.Хмельницького,26).

Повний текст рішення складено 05.12.2022 року.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська