Справа № 344/1440/16-ц
Провадження № 22-ц/4808/577/22
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Пацаган В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 07 лютого 2022 року ухвалине у складі судді Пастернак І.А. у м.Івано-Франківськ у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулось до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивовано тим, що 23 червня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 893.70017, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 134 467,36 грн на термін до 23 червня 2013 року. У забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором від 23 червня 2010 року № 893.70017 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки від 11 лютого 2015 року. Банк свої зобов`язання за договором виконав повністю, перерахувавши грошові кошти позичальнику, натомість ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував і станом на 25 січня 2016 року у нього перед ПАТ «Ідея Банк» утворилася заборгованість в розмірі 250 426,39 грн, яка складається з: простроченого боргу у сумі 127026,57 грн, прострочених процентів у сумі 26 493,54 грн, строкових процентів у сумі 96 906,28 грн. Просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 250 426,39 грн, солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 50,00 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 756,4 грн.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 липня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені у повному обсязі (а.с.57-57, т.1).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 13.09.2016 року заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 липня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано (а.с.49, т.1).

18.09.2018 року представником позивача подано заяву про відмову від позову в частині позовних вимог до ОСОБА_2 по справі 344/1440/16 за позовом ПАТ Ідея Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.195-196, т.1).

18.09.2018 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС заборгованість за кредитним договором в розмірі 223 766,95 грн. (а.с.199-200, т.1).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 22.01.2020 року закрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором(а.с.227, т.1).

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 14.02.2020 року залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНССЕРВІС» як правонаступника Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» (а.с.16,т.2).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12.03.2020 року ухвалу Івано-Франківського міського суду від 22 січня 2020 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.45-47, т.2).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20.10.2021 року провадження у цивільній справі в частині позовних вимог НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито (а.с.158,т.2).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 07 лютого 2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» заборгованість за Кредитним договором №893.70017 від 23.06.2010 року у розмірі 223 766 (двісті двадцять три тисячі сімсот шістдесят шість) грн 95 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 12 7026,57 грн заборгованость за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями у сумі 96 740,38 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» 3 756,40 грн судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення суду з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову, посилаючись на допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що починаючи з 13.10.2014 року кредитний договір №893,70017 від 23.06.2010 року в силу вимог чинного законодавства є припиненням шляхом пред`явлення вимог про повне повернення погашення заборгованості та закінчення строку кредитування, який визначений договором до 23.06.2013 року. Що на думку апелянта і є причиною припинення нарахування передбачених договором процентів та неустойки. Тому позовні вимоги про стягнення з нього кредитної заборгованості за договором №893.70017 від 23.06.2010 року станом на 13.09.2018 року на загальну суму 223 766,95 грн, що складається з 127 026,57 грн-заборгованості за тілом кредиту; 96 740,38 заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями є безпідставними.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи позов Товариства з обмеженою відповідальністю НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС суд першої інстанції виходив з того, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно відповідач ОСОБА_1 прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, не представив жодних належних та допустимих доказів повернення банку отриманих коштів у повному розмірі.

Ухвалене судом першої інстанції рішення є передчасним і погодитись з ним не можна.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що 23.06.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Плюс Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №893.70017, згідно якого позичальник отримав кредит в розмірі 134 467,36 грн на строк до 23.06.2013 року (а.с.14-15, т.1).

При цьому Позичальник був ознайомлений з умовами зазначеного кредитного договору, а також із порядком та строками здійснення погашення отриманого кредиту і сплати процентів за його користування, що підтверджується його особистим підписом (а.с. 14-18).

Останній платіж відповідачем здійснений 23 квітня 2013 року (а.с. 19).

Між Публічним акціонерним товариством «Ідеа Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» 30.10.2015 року, відповідно до чинного законодавства України, був укладений договір факторингу №30/10-1 за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №893.70017 від 23.06.2010 року, за яким відповідач отримав кредит у сумі 134 467,36 грн.

Відповідно до договору факторингу №28/02-1від 28 лютого 2017 року укладеного між ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ» яке змінило найменування на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІФДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», право вимоги за вище зазначеним кредитним договором було відступлено останньому.

Згідно Довідки-розрахунку ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», від 04.11.2019 року та Детального розрахунку кредиту заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором №893.70017 від 23.06.2010 року перед позивачем, станом на 04.11.2019 року становить 223 766,95 грн, що складається з наспупного: 127026,57 грн - заборгованість за тілом кредиту; 96 740,38 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с. 174-175, 176-177, т. 2).

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Установлено, що згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2014 року у справі №344/8793/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» 390 829,65 грн заборгованості за Кредитним договором №893.70017 від 23.06.2010 року, з яких: 5 997,52 грн - основний борг, 121 029,05 грн - прострочений борг, 42 532,52 грн - прострочені проценти, 1848,96 грн. - строкові проценти, 219421,60 грн пеня (а.с.118-119, т.1).

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційним судом встановлено та не спростовано матеріалами справи, що на день ухвалення рішення Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2014 року у справі №344/8793/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» 390 829,65 грн заборгованості за Кредитним договором №893.70017 від 23.06.2010 року строком дії до 23 червня 2013 року, відповідач мав невиконані боргові зобов`язання, в тому числі 127 026,57 грн заборгованість за тілом кредиту та 96 740,38 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, які просив стягнути позивач.

Судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим для виконання (частина 5 статті 124 Конституції України, частина 1 статті 18 ЦПК України).

У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.Проте такі вимоги банком не заявлялися.

Отже, Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк», а у подальшому його правонаступник - ТОВ «Нью Файненс Сервіс» пред`явило до суду позов про стягнення заборгованості за кредитним до відповідача ОСОБА_1 , яка вже була стягнута рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2014 року у справі №344/8793/14-ц, повторне стягнення яких за наявності відповідного чинного рішення суду недопустиме.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1, 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з допущенням порушення норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про відмову ТОВ «Нью Файненс Сервіс» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №893.70017 від 23.06.2010 року строком дії до 23.06.2013 станом на 04.11.2019 року у розмірі 223 766,95 грн, що складається з наспупного: 127026,57 грн - заборгованість за тілом кредиту; 96 740,38 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 1 цього закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

При цьому пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» («Пільги щодо сплати судового збору») встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно довідки Міністерства охорони здоров`я серія 12 ААВ №413164 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю II групи (ас.193 т.2).

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат вбачається, що за подання апеляційної скарги необхідно сплатити 5 634,60 грн судового збору, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідач у цій справі звільнений від сплати судового збору в силу вимог закону, позивачу слід відмовити у задоволенні позову, то відшкодування витрат по сплаті судового збору у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 634,60 грн необхідно стягнути з позивача в дохід держави.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України) становить 2393 грн.

Ціна позову в даній справі становить 223 766,95 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2393 грн*100=239 300 грн).

Отже зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, то підлягає касаційному порядку оскарженню тільки у випадках, передбачених п. 2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.374,376,382-384,389-391ЦПКУкраїни,апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Івано-Франківського міського суду від 07 лютого 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», (місцезнаходження якого: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 23-Б, ), на користь Державного бюджету України 5 634,60 грн (п`ять тисяч шістсот тридцять чотири) витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 травня 2022 року.

Судді: В.Д.Фединяк

Л.В.Василишин

І.О.Максюта