Справа № 635/8032/19
Провадження № 2/635/1486/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року селище Покотилівка Харківського району

Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар судового засідання Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, третя особа ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

позивач подала до суду позовну заяву, вимоги за якою уточнила та остаточно просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в загальному розмірі 1767570,00 гривень, з яких сума заборгованості за договором позики в розмірі 286000,00 гривень; сума процентів за користування грошовими коштами в розмірі 102960,00 гривень; сума штрафу за порушення зобов`язань за договором позики в розмірі 286000,00 гривень; пеня в розмірі 600600,00 гривень; фінансова санкція за прострочення грошового зобов`язання в розмірі 491920,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 27 липня 2019 року між ОСОБА_2 (Позичальник) та ОСОБА_3 (Позикодавець) укладено договір позики, відповідно до умов якого останній надав відповідачу грошові кошти в розмірі 286000,00 гривень зі строком повернення до 01 листопада 2019 року. На підтвердження позики грошей відповідач власноруч написав розписку. Відповідно до умов договору позики від 27 липня 2019 року, позичальник зобов`язався сплатити проценти за користування грошовими коштами, переданими йому у позику, у розмірі 1,5% у день, за період за який проценти не були сплачені достроково, а саме до 27 числа кожного місяця за наступний календарний місяць. Також, відповідач зобов`язався у разі порушення будь-якого зобов`язання за договором, сплатити на користь позикодавця штраф у розмірі ста відсотків від суми позики, визначеної умовами договору позики від 27 липня 2019 року, а саме 286000,00 гривень та пеню у розмірі 10% від суми позики за кожен день прострочення, що складає 600600,00 гривень. У разі прострочення виконання будь-якого грошового зобов`язання за договором позики від 27 липня 2019 року, позичальник зобов`язався сплатити на користь позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 365% річних від простроченої суми. Відповідно до п. 5.1 договору позики від 27 липня 2019 року, у випадку порушення позичальником умов даного договору, він зобов`язаний достроково виконати усі свої зобов`язання перед позикодавцем у десятиденний строк з моменту порушення своїх зобов`язань; підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором є розписка, складена позикодавцем; договір вважається виконаний позичальником лише після отримання ним від позикодавця відповідної розписки. 19 серпня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги боргу відповідача за договором позики від 27 липня 2019 року, про що ОСОБА_2 повідомлено поштою 22 серпня 2019 року. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики від 27 липня 2019 року та не повернув суму боргу в повному обсязі, не сплачував проценти за користування грошовими коштами у період з 27 вересня 2019 року до 27 жовтня 2019 року. На письмову вимогу позивача про добровільне виконання зобов`язань за договором позики віл 27 липня 2019 року та повернення суми позики, сплати відсотків за користування грошовими коштами та суми штрафу відповідач не відреагував. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 листопада 2019 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі спадкового договору від 10 листопада 2010 року, серія та номер: 2169.

06 грудня 2019 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду 27 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року визнано неподаною та повернуто апелянту.

15 січня 2020 року відповідач подав заяву про залишення позову без розгляду.

23 січня 2020 року позивач подала заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 січня 2020 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково та накладено заборону відчуження: на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 08 жовтня 2013 року, серія та номер: 5001; на 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 11 липня 2008 року, серія та номер: 3221; в задоволенні іншої частини вимог позивача про забезпечення позову відмовлено.

24 лютого 2020 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 , який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги № 1010121 від 24 лютого 2020 року, подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи та того ж дня ознайомився з ними в повному обсязі.

03 червня 020 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 , який діє на підставі ордеру серії ХВ № 899 від 01 червня 2020 року, подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

09 липня 2020 року ОСОБА_3 подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

18 грудня 2020 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 , який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги № 1027306 від 17 грудня 2020 року, подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи та того ж дня ознайомився з ними.

14 квітня 2021 року представник позивача ОСОБА_7 , який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги № 1005160 від 19 листопада 2019 року, подав заяву про прийняття в провадження уточненої позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за договором позики, третя особа ОСОБА_3 та заяви про забезпечення позову.

14 квітня 2021 року ОСОБА_2 подав клопотання про зупинення провадження по справі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 в прийнятті в провадження уточненого позову по цивільній справі; уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_8 в частині вимог про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна, третя особа ОСОБА_3 - повернуто позивачу.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову, шляхом накладення заборони відчуження, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, третя особа ОСОБА_3

21 травня 2021 року ОСОБА_2 подав клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи.

25 листопада 2021 року представник позивача ОСОБА_9 , яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги № 1070403 від 04 жовтня 2021 року, подала заяву про виклик свідка та клопотання про витребування доказів, ознайомлення з матеріалами справи та того ж дня ознайомився з ними в повному обсязі.

Також, 25 листопада 2021 року представник позивача ОСОБА_9 подала клопотання про залучення ОСОБА_8 в якості співвідповідача; прийняття до розгляду уточненого позову та заяви про забезпечення позову.

Крім того, 25 листопада 2021 року представник позивача ОСОБА_9 подала клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів.

25 листопада 2021 року ОСОБА_3 подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 грудня 2021 року відмовлено позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову, шляхом накладення заборони відчуження, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за договором позики, третя особа ОСОБА_3 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 січня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 січня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Представник позивача ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій підтримала вимоги позивача, просила їх задовольнити повністю, також просила розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, розглянувши заяви учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 27 липня 2019 року між ОСОБА_3 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено договір позики, відповідно до умов якого Позикодавець передав у власність Позичальника суму в розмірі 286000,00 гривень зі строком повного погашення боргу не пізніше 01 листопада 2019 року в місті Харків.

Відповідно до умов договору позики від 27 липня 2019 року, позичальник зобов`язався сплатити позикодавцю проценти від суми позики один раз на місяць у готівковій формі за користування грошовими коштами, переданими йому у позику, у розмірі 1,5% у календарний день, за період за який проценти не були сплачені достроково; 1% за 30 календарних днів (місяць), якщо проценти сплачуються достроково (наперед); заборгованість по сплаті процентів не повинна перевищувати більше 31% від суми позики.

Відповідно до п. 5.1 договору позики від 27 липня 2019 року, у випадку порушення позичальником умов договору, позичальник зобов`язався достроково виконати усі свої зобов`язання перед позикодавцем за договором в десятиденний строк з моменту порушення своїх зобов`язань; підтвердження виконання позичальником своїх зобов`язань за договором є розписка, складена позикодавцем; договір вважається виконаний позичальником лише після отримання ним від позикодавця відповідної розписки.

Також, відповідно до умов даного договору, позичальник зобов`язався у разі порушення будь-якого зобов`язання за договором, сплатити на користь позикодавця штраф у розмірі сто процентів від суми позики, визначеної умовами договору позики від 27 липня 2019 року та пеню у розмірі 10% від суми позики за кожен день прострочення (п. 9.3, п. 9.4).

За п. 11 договору позики від 27 липня 2019 року, у разі прострочення виконання будь-якого грошового зобов`язання за договором, позичальник зобов`язався сплатити на користь позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 365% річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 7 договору позики від 27 липня 2019 року, позичальник свідчить, що він згоден з тим, що будь-яка кореспонденція на його ім`я надсилається на адресу задекларовану в договорі; така кореспонденція має вважатися отриманою позичальником в день її надходження на поштове відділення, що обслуговує дім за цією адресою, незалежно від того чи отримав або не отримав він її особисто.

На підтвердження позики грошей відповідач власноруч написав розписку про отримання позики від 27 липня 2019 року, в якій підтвердив, що отримав від ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 286000,00 гривень (еквівалент 11000 доларів США), про що також свідчить п. 2 договору позики від 27 липня 2019 року, підписаний відповідачем.

Також судом встановлено, що 19 серпня 2019 року між ОСОБА_3 (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 ( ОСОБА_10 ) укладено договір відступлення права вимоги (цесії), відповідно до умов якого Первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги за договором позики від 27 липня 2019 року на суму 286000,00 гривень зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 01 листопада 2019 року в місті Харкові, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (Боржник), в обсягах і на умовах, установлених договором між Первісним кредитором і Боржником; до нового кредитора переходять права у зобов`язанні від Первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

В якості доказів суду надано: повідомлення на ім`я відповідача про необхідність сплати боргу від 19 серпня 2019 року та повідомлення про дострокове повернення боргу від 20 жовтня 2019 року з а договором позики від 27 липня 2019 року; поштова кореспонденція на підтвердження направлення вказаних повідомлень на адресу відповідача; повідомлення від 22 серпня 2019 року на ім`я відповідача про відступлення права вимоги за договором позики від 27 липня 2019 року та поштова кореспонденція на підтвердження направлення даного повідомлення на адресу відповідача; розписка ОСОБА_3 від 27 серпня 2019 року про отримання від ОСОБА_2 грошової суми в розмірі 290 доларів США б/г за договором позики від 27 липня 2019 року, в якості відсотків за перші два місяці; копія постанови старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції Харківської області від 01 липня 2019 року (ВП № 59425933); копія ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 12 лютого 2021 року; копія листа Харківської місцевої прокуратури № 3 № 33/1-4509-20 від 21 жовтня 2020 року; копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000286; копія листа Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 22/63516; копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18 липня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Враховуючи вищевикладені обставини, судом встановлено, що ОСОБА_3 , правонаступником якого є позивач, повністю виконав свої зобов`язання за договором позики від 27 липня 2019 року та надав відповідачу позику в розмірі та на умовах визначених договором, останній грошові кошти отримав, про що свідчить розписка ОСОБА_2 підписана власноруч, але свої зобов`язання щодо повернення суми позики не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку загальна сума заборгованості ОСОБА_2 за договором позики від 27 липня 2019 року становить 1767570,00 гривень, з яких:

сума заборгованості за договором позики в розмірі 286000,00 гривень;

сума процентів за користування грошовими коштами в розмірі 102960,00 гривень за період з 27 вересня 2019 року до 27 жовтня 2019 року (102960,00 гривень = 24 календарні дні * 1,5% * 286000,00 (сума позики);

сума штрафу за порушення зобов`язань за договором позики в розмірі 286000,00 гривень (100% від суми позики);

пеня в розмірі 600600,00 гривень (600600,00 гривень = 286000,00 гривень (сума позики)/10%*21 календарні дні);

фінансова санкція за прострочення грошового зобов`язання в розмірі 491920,00 гривень (491920,00 гривень = (365%/365*172%)*286000,00 гривень (сума позики).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до с. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання у строки та на умовах, встановлених договором позики від 27 липня 2019 року не виконав, тому суд вважає що сума позики, процентів за користування нею, а також сума штрафу, пені та фінансової санкції за прострочення грошового зобов`язання підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов задоволенню в повному обсязі, при цьому виходить з того, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти в добровільному порядку не повернуті, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором позики від 27 липня 2019 року у добровільному порядку.

Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 612, ст. 625, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 1767570 (один мільйон сімсот шістдесят сім тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 00 коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору у розмірі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий 17 червня 1997 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 22 жовтня 1996 року Московським РВ ХМУУМВС України в Харківській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 , виданий 31 серпня 2012 року Жовтневим РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області, РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 .

Повне судове рішення складено 23 лютого 2022 року.

Суддя О.М. Пілюгіна