Справа № 712/8882/22
Провадження № 4-с/712/61/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року м. Черкаси

Соснівського районний суд м. Черкаси у складі

головуючого/судді Романенко В.А.

за участю секретаря Шаповал А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвої Олени Миколаївни,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Весеньов Євген Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Соснівського районного суду з скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвої Олени Миколаївни, посилаючись на те, що в Центральному відділі Державної виконавчої служби у місті Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ), з 2010 року і до сьогодні перебуває на примусовому виконанні, виконавче провадження № 20837899.

У виконавчому провадженні №20837899 виконується виконавчий лист № 2-3235 виданий на виконання заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.06.2010 року.

Ухвалою суду від 07.09.2010 року, дане рішення було скасоване. Стягувач не повідомив державного виконавця про цю обставину, тому виконавче провадження закінчено не було, хоча виконавчий лист з 07.09.2010 року - є таким що не підлягає виконанню.

В зв`язку з цим, до Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ), було подано заяву про закінчення виконавчого провадження яка була отримана 13.09.2022 року, а також подано належним чином засвідчену копію ухвали суду.

Як вбачається з відмітки канцелярії Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси ЦМУМІО (м. Київ), дана заява була отримана 21.10.2022 року.

Незважаючи на це, старшим державним виконавцем, виконавче провадження № 20837899 закінчено не було.

В зв`язку з такими неправомірними діями державного виконавця, ОСОБА_1 вимушена була звернутись за правовою допомогою до адвоката Весеньова Є.В., та до суду.

Як вбачається з вище викладеного заочне рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 09.06.2010 року, на підставі якого було видано виконавчий лист який перебуває на примусовому виконанні, було скасовано ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.09.2010 року.

Як вбачається з вище викладеного, про данні обставини державному виконавцю стало відомо ще 13.09.2022 року, та повторно 21.10.2022 року.

Невчинення цих дій, та подальше примусове виконання виконавчого документу, який з 2010 року виконанню не підлягає - свідчить про вчинення ним порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження», та нехтуванням законом.

Як вбачається з відповіді Головного сервісного центру МВС, на транспортний засіб належний ОСОБА_1 накладено арешт згідно постанови Центрального відділу ДВС м. Черкаси від 19.08.2010 р у ВП № 20837899.

В зв`язку цим, продовження існування в 2022 році арешту на транспортний засіб належний ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №20837899, в якому виконується виконавчий лист, який виконанню не підлягає, про що державному виконавцю достеменно відомо - порушує конституційні права ОСОБА_1 на власність.

Просить за результатами розгляду скарги, постановити ухвалу, якою визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м .Київ) Пустобаєвої О.М., що до невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №20837899;

Зобов`язати Центральний відділ ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 20837899 з примусового виконання виконавчого листа №2-3235 виданого на виконання заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.06.2010 року, та вчинити всі необхідні дії зі зняття арешту з нерухомого, та рухомого майна ОСОБА_1 ;

Стягнути з Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (код юридичної особи 36157425), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені нею витрати на правову допомогу орієнтовний розрахунок яких складає - 10000,00 грн. (остаточний розрахунок буде подано в перше судове засідання).

Представник скаржника в судове засідання не з`явився.

Представник Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до судового засідання надав клопотання про закриття провадження у справі, оскільки не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Центральному відділі ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 29007789, до складу якого входять:

Виконавче провадження № 20837899 з примусового виконання виконавчого листа від 09.06.2010 № 2-3235 виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу в сумі 387713,46 грн.;

Виконавче провадження № 29354564 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 24.02.2011 № 02/2569 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 249474,63 грн.

18.02.2011 державним виконавцем Центрального відділу ДВС ЧМУЮ Шостак Н.А. приєднано виконавче провадження № 20837899 з примусового виконання виконавчого від 09.06.2010 № 2-3235 виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу в сумі 387713,46 грн. до зведеного виконавчого провадження № 29007789.

28.02.2020 старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвою О.М. у ВП № 20837899 змінено стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18-рп/2012).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Разом з тим, ч. 1 ст. 447 ЦПК України та ч. 1 ст. 448 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Зазначеними нормами ЦПК України і Закону України «Про виконавче провадження» не урегульовано порядку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень при вчиненні дій у зведеному виконавчому провадженні.

В той же час, відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких указані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів. Для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження вимагається наявність підстав для завершення виконавчого провадження, а таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову.

Водночас цим законом не передбачено порядку розгляду скарг щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця при виконанні зведеного виконавчого провадження не визначено, а тому учасники виконавчого провадження оскаржують одні й ті самі рішення, дії чи бездіяльність державної виконавчої служби в судах різних юрисдикцій.

У статті 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Так, згідно з частиною 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У частині 5 ст. 287 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто, частина 5 ст. 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у такому випадку застосовується ч. 1 ст. 287 КАС України, відтак вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Подібний правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18), від 12 вересня 2018 року у справі № 906/530/17 (провадження № 12-213гс18), від 17 жовтня 2018 року у справах № 927/395/13 (провадження № 12-189гс18), № 5028/16/2/2012 (провадження № 12-192гс18), від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18), від 13 лютого 2019 року у справі № 808/2265/16 (провадження № 11-1334апп18) та від 10 квітня 2019 року у справі № 908/2520/16 (провадження №12-30гс19).

Крім цього, відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13.12.2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» судам необхідно враховувати, що всі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) з метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів, навіть у разі, коли у зведеному виконавчому провадженні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення адміністративного суду.

Отже, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження бездіяльності державного виконавця у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час здійснення зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), ухвалених за правилами різних юрисдикцій, підлягають оскарження у порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, подана в межах зведеного виконавчого провадження, підлягає розгляду не в порядку цивільного, а в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, провадження за вищевказаною скаргою підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, розгляд вимог скарги віднесено до юрисдикції адміністративного суду у визначеному КАС України процесуальному порядку.

Керуючись ст.ст. 255, 258-261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвої Олени Миколаївни, провадженням закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 про наявність у неї права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду з заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: В.А. Романенко