Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2022 Справа №607/11256/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручка Т.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача служба у справах дітей Великобірківська селищна рада Тернопільського району Тернопільської області про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет споруВеликобірківська селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, у якому, просить визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком - ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що із 18.10.2008 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.08.2022 року, розірвано. У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розірвання шлюбу, старша донька ОСОБА_4 виявила бажання проживати разом із батьком. Позивач є матеріально забезпеченим, належним чином здійснює свої батьківські обов`язки, піклується про доньку дбає про її гармонійний розвиток та стан здоров`я. Позивач вважає, що проживання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , з ним, відповідатиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, яка також хоче проживати з батьком. Також, ОСОБА_2 зазначає, що буде докладати максимум зусиль для того, щоб діти зустрічались та проводили разом час якомога частіше.

Відповідач ОСОБА_3 відзиву на позов не подавала.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Притула О.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та проти їх задоволення не заперечує. Зазначила, що вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом із іншою дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розірвання шлюбу із позивачем у серпні 2022 року, старша дочка ОСОБА_4 висловила бажання проживати разом із батьком. Тому між сторонами виник спір щодо проживання старшої дочки.

Представник Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, згідно отриманого від них листа, просять справу слухати у відсутності їх представника, підтримують наданий ними висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини із батьком - ОСОБА_2 .

У силу вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі із 18 жовтня 2008 року, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року, у справі №607/8252/22).

У даному шлюбі народилося двоє дітей: донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 26.06.2009 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції), та донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 08.09.2014 р. Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області).

Неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (Довідка №700, видана 22 серпня 2022 року виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області).

ОСОБА_2 проживає в будинку по АДРЕСА_1 , за даною адресою створені належні умови для проживання та повноцінного розвитку дитини (Акт обстеження умов проживання від 20.10.2022 року).

На диспансерному обліку ОСОБА_2 в Тернопільській центральній районній лікарні у лікаря-нарколога не перебуває, що підтверджується Довідкою, виданою Комунальним некомерційним підприємства Великобірківської селищної ради «Тернопільска центральна районна лікарня».

Згідно довідки Комунального підприємства Великобірківської селищної ради «Добробут», ОСОБА_2 працює у вказаному підприємстві на посаді оператора ОС і його посадовий оклад становить 7 620,00 грн.

ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 працює завідувачем господарства ВДО «Дитячий ясла-садок смт. В.Бірки» Тернопільського району Тернопільської області.

На диспансерному обліку ОСОБА_3 у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується Довідкою, виданою 28.09.2022 р. КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань».

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько й мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Згідно вимог ст.ст. 7, 155 СК України, дитині має бути забезпечена можливість здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Відповідно до ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

У відповідності до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно із ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Частиною 3 ст.29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Згідно ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.

Згідно висновку Органу опіки і піклування Виконавчого комітету Великобірківської селищної ради №243 від 02 листопада 2022 року, керуючись, зокрема, рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 25.10.2022 року №9, виконавчий комітет вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, враховуючи всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання неповнолітньої - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повністю погоджується з позицією органу опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання дитини із батьком, проти чого в подальшому не заперечила й мати неповнолітньої, а тому вважає, що слід визначити місце проживання малолітньої дитини за місцем проживання батька - ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, суд зауважує, що мати дитини, у разі визначення місця проживання дитини з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботі відносно неї та участі у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 200, 206, 263, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача служба у справах дітей Великобірківської селищної ради про визначення місця проживання дитини, задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_2 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 26 грудня 2022 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан