справа №176/149/22
провадження №2/176/271/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Крамар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) до Держаного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул.Горького, буд.2) про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час відсторонення, -

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держаного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час відсторонення.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 з 20.08.2007 року і по теперішній час перебуває із відповідачем в трудових відносинах.

Відповідно до наказу МОЗ від 01.11.2021 року №2393 «Про затвердження змін до переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» до даного переліку додано п.6: «підприємства, установи та організації, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави,затвердженого Кабінетом Міністрів України від 04.03.2015 року №83. Оскільки ДП «Схід ГЗК» відноситься до вищезазначеного переліку, на підприємстві було видано наказ №444 від 18.11.2021 року, яким працівникам підприємства, кожному персонально у строк до 03.12.2021 року необхідно надати безпосередньому керівнику, а керівникам відділів, служб, цехів, лабораторій тощо у строк до 06.12.2021 року до служби (груп) по роботі з персоналом документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення проти СОVID-19.

Згідно з п.2.1. Наказу №444 від 18.11.2021 року, до роботи допускаються з 09.12.2021 року тільки ті працівники, які пройшли обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, або надали довідку ЛКК від сімейного лікаря про перенесений коронавірус чи довідку про абсолютні показання до щеплення, зазначені в п.1 цього щеплення.

03 грудня 2021 року відповідач повідомив позивача про необхідність обов`язкового профілактичного щеплення проти СОVID-19 для того, щоб він продовжив свою роботу на підприємстві з 09.12.2021 року. У протилежному випадку позивача буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати.

Про відмову (ухилення) працівників ГМЗ від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти СОVID-19 та/або ненадання документа, який підтверджує профілактичне щеплення проти СОVID-19, або медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти СОVID-19, зокрема і позивача, 06.12.2021 року відповідачем було складено акт №49.

07.12.2021 року позивача було ознайомлено з наказом №1468-ос від 07.12.2021 року про його відсторонення з 09.12.2021 року від виконуваної роботи на строк до усунення причин, що його зумовили. Крім того, даним наказом було доручено начальнику служби по роботі з персоналом та головному бухгалтеру підприємства період відсторонення не зараховувати позивачу до стажу, що дає право на щорічну відпустку та не здійснювати сплату страхового внеску на соціальне страхуванню та допомогу по тимчасовій непрацездатності.

Позивач вважає, що наказом №1468-ос від 07.12.2021 року про відсторонення його від роботи без збереження заробітної плати на час відсутності щеплення від СОVID-19, відповідач порушив його право на працю, гарантоване ст.43 Конституції України та КЗпП України.

Крім того, у спірному наказі міститься пункт 2, яким відповідач, перевищуючи свої повноваження та не маючи на те жодного права, формально «посадив під домашній арешт» позивача, оскільки він на час відсторонення мав залишатися вдома.

Наказом МОЗ України від 04.10.2021 року №2153 затверджено «Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Сам наказ МОЗ України від 04.10.2021 року №2153 не містить положень про обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а лише затверджує «Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, визначено відповідним Переліком, який підписаний Генеральним директором Директорату громадського здоров`я та профілактики захворюваності і який, відповідно, не уповноважений визначити окремі професії, виробництва та організації, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що лише профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Тобто фактично з прийняттям відповідного наказу правове регулювання та визначення тих профілактичних щеплень, які є обов`язковими не змінилось, а відтак відсторонення працівника, який входить до переліку, затвердженого наказом МОЗ України від 04.10.2021 року №2153 є незаконним, оскільки саме до компетенції МОЗ України входить повноваження визначити Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, що відповідно зобов`язує МОЗ самостійно визначати відповідні хвороби та інфекції.

Позивач вважає, що сама по собі вимога відповідача про надання ним доказів проведення відносно себе якихось медичних маніпуляцій, тобто проведення щеплень, є незаконною, оскільки згідно ст.286 ЦК України фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до колективного договору, який діє на підприємстві, а саме відповідно до п.2.5 Колективного договору роботодавець зобов`язаний відсторонити працівника від роботи без збереження заробітної плати лише у таких випадках: поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, відмови або ухилення від проходження обов`язкових медичних оглядів. Тобто, перелік передбачених колективним договором випадків за якими працівника можливо відсторонити від роботи без збереження заробітної плати є вичерпним.

Крім того, якщо розглядати ситуацію, яка склалась із відстороненням в розрізі Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», позивач вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 2 ЗУ «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» визначено, що законодавство України ґрунтується на принципі недискримінації, що передбачає незалежно від певних ознак: 1) забезпечення рівності прав і свобод осіб та/або груп осіб; 2) забезпечення рівності перед законом осіб та/або груп осіб; 3) повагу до гідності кожної людини; 4) забезпечення рівних можливостей осіб та/або груп осіб.

Однак, у даному випадку, на думку позивача, приймаючи низку підзаконних нормативних актів, пов`язаних з дією на території України карантинних обмежень, Держава Україна не дотрималась розумного балансу обов`язків, покладених на неї «Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод», який полягає в тому, що обов`язок держави утримуватися від втручання з метою поваги до прав людини. У разі ж якщо таке втручання відбувається, воно має бути на підставі закону, переслідувати легітимну мету та бути необхідним у демократичному суспільстві.

На думку позивача, відповідач, вручивши повідомлення про необхідність подання перелічених в ньому документів та відсторонення його від роботи без збереження заробітної плати на час відсутності щеплення від СОVID-19, фактично покладає на позивача обов`язок вчинити дії, які не визнані державою як примусові. З наведених відповідачем нормативних актів, які є підставою відсторонення від роботи вбачається, що вакцинація від СОVID-19 не включена до календаря щеплень ні як обов`язкове, ні як профілактичне щеплення проти цієї інфекційної хвороби за епідемічними показниками. Відтак, наказом відповідача про відсторонення позивача від роботи без збереження заробітної плати на час відсутності щеплення від СОVID-19 порушує його права, гарантовані Конвенцією про захист прав та основоположних свобод.

Крім того, позивач вважає, що відповідач міг би вдатись до альтернативних заходів, направлених на обмеження контакту невакцинованої особи з іншими працівниками, які могли б мати менший «травматичний» ефект для позивача. Покладення Постановою КМУ на відповідача обов`язку відстороняти від роботи без збереження заробітної плати працівника, який не має протипоказань до вакцинації, але не вакцинований від СОVID-19, тоді як інша категорія осіб не має вакцинації від СОVID-19, але має протипоказання, на думку позивача, має ознаки дискримінації.

Позивач вважає, що не можна назвати справедливим залишення його без засобів для існування, та ще й наказ сидіти вдома, тоді як ст.23 ЗУ «Про захист від інфекційних хвороб» та п.4.15 Колективного договору по підприємству визначено, що за працівниками, які не можуть виконувати свої обов`язки в колективі за станом здоров`я з тих чи інших причин, у зв`язку з чим відстороняються від роботи або переводяться на іншу роботу, зберігається середній заробіток.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить поновити його на роботі на умовах, які були до відсторонення, з наступного робочого дня, який слідує за днем ухвалення судом рішення, а також просить зобов`язати відповідача виплатити позивачу невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи з розрахунку середньоденної заробітної плати за кожен робочий день до ухвалення судового рішення по справі.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

02 лютого 2021 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від відповідача ДП «СхідГЗК» надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач зазначає, що відповідно до ст.91 ЦК України та ст.62 ГК України ДП «СхідГЗК» є самостійним суб`єктом господарювання і діє на основі Статуту.

Відповідно до постанови KMУ №1236 від 09.12.2020, з наступними змінами, керівники державних органів (державної служби), керівники підприємств, установ та організацій мають забезпечити:

1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153;

2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю У країни, ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ч.3 ст.5 ЗУ «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я.

09 грудня 2021 року набрав чинності наказ МОЗ від 01.11 № 2393 «Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Отже, пунктом 6 цього Переліку визначено, що працівники ДП «СхідГЗК» мають обов`язково отримати профілактичне щеплення проти COVID-19, оскільки ДП «СхідГЗК» відноситься до підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою КМУ від 04 березня 2015 року № 83.

Тому, наказом в.о. генерального директора від 18.11.2021 №444 «Про обов`язкове профілактичне щеплення працівників підприємства проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» було визначено дії працівників ДП «СхідГЗК» щодо виконання наказу МОЗ України від 01.11.2021 № 2393. Даний наказ є організаційно-розпорядчим документом, який було видано керівником підприємства в межах його повноважень щодо здійснення керівництва підприємством на підставі ч.3 ст.64 ГКУ та Статуту ДП «СхідГЗК» і як такий, що відповідає нормам чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 1.1.11 Інструкції з діловодства на ДП «СхідГЗК» усі накази належать до організаційно-розпорядчих документів.

Пунктами 3.2.1, 3.2.2 Інструкції з діловодства на ДП «СхідГЗК» визначено, що до розпорядчих документів, що видаються на ДП «СхідГЗК», належать накази і розпорядження. Всі накази, які видаються на ДП «СхідГЗК», підписує генеральний директор ДП «СхідГЗК», а в разі його відсутності - особа, яка виконує обов`язки. Розпорядження підписує генеральний директор, головний інженер, заступники генерального директора в межах наданих повноважень.

ДП «СхідГЗК» заперечує проти твердження позивача, що відповідач порушив його право на працю, гарантоване ст.43 Конституції України та КЗпП України, тому що відповідно до роз`яснення Державної служби України з питань праці від 28.10.2021 року №7366/1/4.1.-21, роботодавець може відсторонити працівника від роботи, якщо працівник:

- з`явився на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;

- відмовляється або ухиляється від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони;

- в інших випадках, передбачених законодавством (стаття 46 КЗпП України).

До інших випадків, передбачених законодавством належить, зокрема відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим. Це передбачено статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Тому, як інформувала Державна служба України з питань праці, відмова або ухилення працівника від обов`язкових профілактичних щеплень проти СОVID-19 є підставою для його відсторонення. Якщо працівник не надає сертифікат про проходження обов`язкового щеплення - це також є підставою для його відсторонення від роботи.

Постановою КМУ від 15 грудня 2021 р. № 1336 внесено зміни до постанови КМУ від 9 грудня 2020 р. № 1236, а саме пункту 1, де зазначено «Установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 (далі - СОVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 березня 2022 р. на території України карантин».

ДП «СхідГЗК» заперечує проти твердження позивача, що «відсторонення його від роботи без збереження заробітної плати має ознаки дискримінації та несправедливого залишення його без засобів до існування...», оскільки ДП «Схід ЗГК» вважає, що відсутні підстави для задоволення похідної вимоги про виплату невиплаченої заробітної плати за час відсторонення позивача від роботи.

У п.41-6 Постанови № 1236 зазначено, що на час відсторонення від роботи оплата праці працівників здійснюється з огляду на ст.94 КЗпП та ЗУ «Про оплату праці». Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Тобто заробітна плата виплачується саме за виконану роботу. Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується.

ДП «СхідГЗК» заперечує проти твердження позивача, що «відповідно до п.4.15 Колективного договору у разі відсторонення працівника від роботи за медичним висновком, оплата за період до вирішення питання про працевлаштування або звільнення з роботи, здійснюється у розмірі 100% тарифної ставки, посадового окладу працівника», оскільки даний пункт Колективного договору стосується працівників, які працюючи на підприємстві відповідача, щорічно проходять медичний огляд згідно наказу МОЗ від 21.05.2007 р. № 246 "Про затвердження Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій", за результатами якого можливий висновок комісії про неможливість виконувати роботу за своєю професією згідно з медичним висновком у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника до виконуваної роботи внаслідок стану здоров`я.

Позивач ОСОБА_1 будь яких медичних висновків або довідку про неможливість виконувати роботу за своєю професією згідно з медичним висновком у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника до виконуваної роботи внаслідок стану здоров`я відповідачу не надавав, а тому у відповідача немає жодних правових підстав застосовувати п.4.15 Колективного договору щодо оплати за період відсторонення.

Окрім того, відповідач звертає увагу суду на те, що до стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку, відповідно до статті 82 Кодексу законів про працю України, не враховується період відсторонення.

Також відповідач зазначає, що згідно з вимогами ч.1 ст.39-1 Основ законодавства України про охорону здоров`я, пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні. Разом з тим, інформація щодо проведення обов`язкового профілактичного щеплення не містить в собі даних щодо стану здоров`я, факту звернення за медичною допомогою, діагнозу, а також відомостей, одержаних при медичному обстеженні.

Окрім того, відповідач зазначає, що тимчасове увільнення працівника від виконання ним його трудових обов`язків в порядку відсторонення від роботи (на умовах та підставах встановлених законодавством) за своєю суттю не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом. Застосовується такий захід у виняткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків. Призупинення трудових відносин в такому випадку не тягне за собою обов`язкове припинення самих трудових відносин. На період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце.

Крім того, ДП «СхідГЗК» звертає увагу, що вимога позивача про поновлення на роботі є неналежним способом захисту прав відстороненого від роботи працівника, оскільки поновленню на роботі підлягають лише звільнені працівники. Звільнення працівника, на відміну від відсторонення, веде до повного припинення трудових відносин із працівником.

Враховуючи вищевикладене, ДП «СхідГЗК» вважає, що рішення відповідача про відсторонення позивача від роботи є обґрунтованим, містить належні посилання на норми чинного законодавства, що дають підстави для відсторонення позивача від роботи, наказ в.о. генерального директора від 18.11.2021 №444 «Про обов`язкове профілактичне щеплення працівників підприємства проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричинене коронавірусом SARS-СоV-2», а також наказ від 07.12.2021 №1468-ос «Про відсторонення ОСОБА_2 » є правомірними та відповідають вимогам чинного законодавства України.

Від позивача ОСОБА_1 на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що резолюцією Парламентської асамблеї Ради Європи (ПАРЄ) від 27.01.21 р. за № 2361 (2021) «Вакцини проти COVID-19: етичні, юридичні та практичні міркування», та профільним законодавством України визначено, що щеплення проти СОVID-19 не є обов`язковим.

Так, зокрема, у даній резолюції ПАРЄ зазначено: «Вакцини проти СОVID-19: етичні, правові і практичні питання»: «Забезпечити, щоб громадяни були проінформовані про те, що вакцинація не є обов`язковою і що ніхто не піддається політичному, соціальному чи іншому тиску з метою зробити собі вакцинацію, якщо вони не хочуть робити це самі» (ст. 7.3.1); «Гарантувати, що ніхто не піддаватиметься дискримінації за те, що він не був вакцинований, через можливі ризики для здоров`я або небажання пройти вакцинацію» (ст.7.3.2).

Відповідач у Відзиві спирається на ст.12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", згідно якої обов`язковими профілактичними щепленнями в Україні є щеплення від дифтерії, кору, правця, кашлюка, поліомієліту, туберкульозу і включені до Календаря профілактичних щеплень в Україні (Календар щеплень), затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України 16.09.2011 року за №595, в редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11.08.2014 р. за №551, зареєстрований в Міністерстві юстиції України.

Календар щеплень встановлює перелік обов`язкових профілактичних щеплень та оптимальні строки їх проведення. В той же час, Календар щеплень серед переліку обов`язкових щеплень, які можуть бути введені за епідеміологічними показниками, не передбачає щеплення проти гострої респіраторної вірусної інфекції СОVID- 19.

Отже, така підстава для відсторонення від роботи, як відмова/ухилення від проведення профілактичних щеплень проти СОVID-19, що зазначена у спірному наказі, на думку позивача, не передбачена нормативно-правовим актом, який регулює такі правовідносини (гостра респіраторна вірусна інфекція СОVID-19 не внесена в Календар щеплень, як хвороба, проти якої обов`язково слід робити щеплення).

На думку позивача, відповідач обмежив його право доступу до засобів існування, визначивши у наказі №1468-ос від 07.12.2021 р. місце перебування на час відсторонення - «на дому», залишивши позивача без можливості заробляти кошти та годувати родину, а також, по суті, заборонивши виходити з дому, відповідач вдається до дій, які мають явні ознаки дискримінації.

Обов`язковий медичний огляд, з медичним висновком комісії про відповідність здоров`я займаній посаді, позивач пройшов 26.03.2021 року. Згідно з висновком комісії про відповідність здоров`я, виданого після проходження медичного огляду, позивач працював на підприємстві до моменту відсторонення.

Надавати вищезазначену інформацію про стан свого здоров`я позивач відмовився, спираючись на ст.286 ЦК України, ст.39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст.60 Конституції України. Також, позивачем завчасно було надано аргументацію позиції у Запереченні №3363-р 06.12.2021 р. на ім`я в.о. генерального директора ДП «Схід ГЗК» Шовгелі С.В.

Таким чином, позивач вважає, що виконав всі умови стосовно проходження даного обов`язкового медичного огляду та не зобов`язаний надавати відповідачу будь-яку інформацію стосовно щеплення проти СОVID-19. Отже, враховуючи вищезазначене, позивач вважає що відповідач повинен діяти згідно з п.4.15 Колективного договору.

Крім того, на думку позивача, відповідачем було порушено порядок відсторонення згідно наказу МОЗ України №66 від 14.04.1995 року, а саме порушено п.п.2.1-2.9 «Інструкції про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності».

Таким чином, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Держаного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час відсторонення було зупинено провадження.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 травня 2022 року провадження по вищезазначеній справі було поновлено та продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 20.08.2007 року працює на ДП «СхідГЗК» відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 . /а.с.17-19/ Загальна сума його доходу за період з червня 2021 року по листопад 2021 року складає 145035,21 грн. /а.с.20/

З метою забезпечення стабільного виробничого процесу в усіх структурних підрозділах підприємства, враховуючи вимоги наказів МОЗ України від 04.10.2021 №2153, від 01.11.2021 №2393, керуючись нормами ст.10 ЗУ «Про законодавство України про охорону здоров`я», ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», ст.27 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та ст.46 КЗпП України 18.11.2021 Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» було прийнято наказ №444, відповідно до якого працівникам ДП «СхідГЗК», кожному персонально, у строк до 03.12.2021 слід надати безпосередньому керівнику, а керівникам відділів, служб, цехів, лабораторій тощо у строк до 06.12.2021 до служби (груп) по роботі з персоналом документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення проти COVID-19. Пунктом 2.1. зазначеного наказу визначено, починаючи з 09.12.2021 (з першої зміни) допускати до роботи тільки тих працівників, які пройшли обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, тобто отримали повний курс вакцинації або одну дозу дводозної вакцини від COVID-19, включеної ВООЗ до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, або надали довідку ЛКК від сімейного лікаря про перенесений коронавірус чи довідку про абсолютні протипоказання до щеплення, зазначені в п.1 цього наказу. /а.с.14/

03.12.2021 року позивачу ОСОБА_1 було під підпис вручено примірник Повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 02.12.2021 року. /а.с.16/

06.12.2021 року Державним підприємством «СхідГЗК» було складено Акт №49 «Про відмову (ухилення) працівників ГМЗ від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 та/або ненадання документа, який підтверджує профілактичне щеплення проти COVID-19, або медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19». Відповідно до п.2 даного Акту майстер зміни ОСОБА_1 не надав документ, який підтверджує профілактичне щеплення проти COVID-19, або медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я. /а.с.15/

Того ж дня, 06.12.2021 року позивач ОСОБА_1 подав на ім`я в.о. генерального директора ДП «СхідГЗК» Шовгелі С.В. письмові заперечення щодо його відсторонення від роботи без збереження заробітної плати з 09.12.2021 року. /а.с.22-23/

07.12.2021 року ДП «СхідГЗК» було прийнято наказ №1468-ос про відсторонення ОСОБА_1 від роботи без збереження заробітної плати з 09.12.2021 року на строк до усунення причин, що його зумовили, а саме, ненадання документу, який підтверджує профілактичне щеплення проти COVID-19 або довідки про тимчасові або постійні протипоказання до вакцинації проти COVID-19 за формою №028-01/о, затвердженої МОЗ України. Даним наказом визначено місце перебування позивача на час відсторонення - на дому. Крім того, п.п.3,4 даного наказу визначено період відсторонення від роботи ОСОБА_1 без збереження заробітної плати не зараховувати до стажу, що дає право на щорічну відпустку та не здійснювати сплату внеску на соціальне страхування та допомогу по тимчасовій непрацездатності. /а.с.13/

Згідно з п.7.1 Статуту ДП «СхідГЗК» управління підприємством здійснюється відповідно до законодавства та цього статуту. Пунктом 9.1. Статуту визначено, що управління поточною діяльністю підприємства здійснює Генеральний директор. Згідно з п.9.9 Статуту Генеральний директор здійснює керівництво підприємством, видає в межах своєї компетенції накази та інше. /а.с.33-35/

Пунктами 3.2.1,3.2.2 Інструкції з діловодства на ДП «Схід ГЗК» визначено, що до розпорядчих документів, що видаються на ДП «СхідГЗК», належать накази і розпорядження. Всі накази, які видаються на ДП «Схід ГЗК», підписує генеральний директор ДП «СхідГЗК», а в разі його відсутності - особа, яка виконує обов`язки. Розпорядження підписує генеральний директор, головний інженер, заступники генерального директора в межах наданих повноважень. /а.с.36-37/

Пунктом 4.5 Колективного договору передбачено оплату у розмірі 100% тарифної ставки посадового окладу працівника, у разі якщо відсторонення здійснено за медичним висновком. /а.с.38-39/

У пунктах «а», «б» статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» встановлено обов`язки громадян у сфері охорони здоров`я, зокрема, піклуватися про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення.

Відповідно до частини першої статті 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається в разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

До інших, передбачених законодавством випадків належить, зокрема, відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим.

Відсторонення працівника від роботи слід розуміти як один із передбачених законодавством випадків призупинення трудових правовідносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасовому увільненні роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання.

Тимчасове увільнення працівника від виконання його трудових обов`язків в порядку відсторонення від роботи на умовах та з підстав, встановлених законодавством, по суті не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках і має на меті запобігання негативним наслідкам.

Статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень.

Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень ці працівники у порядку, встановленому законом, відсторонюються від виконання зазначених видів робіт.

Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України №2153 від 04.10.2021 року затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. Відповідно до цього Переліку обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України цієї хвороби, підлягають працівники: 1) центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; 2) місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; 3) закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності; 4) підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади; 5) установ і закладів, що надають соціальні послуги, закладів соціального захисту для дітей, реабілітаційних закладів; 6) підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 року, № 83; 7) органів місцевого самоврядування; 8) Закладів охорони здоров`я державної та комунальної форми власності; 9) комунальних підприємств, установ та організацій.

Постановою КМУ від 04.03.2015 року №83 ДП «Схід ГЗК» віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, тому 18.11.2021 в.о. генерального директора ДП «СхідГЗК» був виданий наказ №444 «Про обов`язкове профілактичне щеплення працівників підприємства гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то за загальним правилом такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством.

Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Пунктом 4.15 Колективного договору ДП «СхідГЗК» визначено обов`язок підприємства здійснювати оплату у розмірі 100% посадового окладу тільки у разі якщо відсторонення працівника від роботи відбулось за медичним висновком.

Пунктом 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року, № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який набрав чинності з 08.11.2021 року, керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій визначено забезпечити:

1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена Переліком № 2153;

2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена Переліком № 2153 та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, відповідно до статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я;

3) взяти до відома, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 КЗпП України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу»; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома осіб, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили.

Відсторонюючи працівника від роботи, роботодавець повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, а тому в наказі про відсторонення зазначаються підстави та строки такого відсторонення. Керівник зобов`язаний ознайомити працівника з наказом про відсторонення від роботи. У разі коли працівник відмовляється ознайомитися зі змістом наказу або проставити свій підпис на наказі, керівник має скласти акт про відмову працівника ознайомитися з документом. На період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце.

Можливість відсторонення від роботи у зв`язку з непроходженням щеплення також підтверджується висновками ЄСПЛ у подібних справах, а саме у серпні 2021 року ЄСПЛ відхилив запит про вжиття тимчасових заходів, поданий 672 французькими пожежниками, щодо закону, який передбачає вимогу про обов`язкову вакцинацію для ряду професій, з подальшим відстороненням від роботи в разі її недотримання (Abgrall and 671 Others v. France, запит під заявою № 41950/21).

Також, у вересні 2021 року ЄСПЛ розглянув два запити про вжиття тимчасових заходів, які подані медичними працівниками, щодо їхнього обов`язку вакцинації проти COVID-19 для того, щоб мати змогу продовжувати працювати. Згідно з правилом № 39 Регламенту Суду медики просили застосувати тимчасові заходи та негайно зупинити впровадження закону. Проте, ЄСПЛ відхилив ці прохання, аргументуючи задоволення подібних запитів лише у тих випадках, якщо заявники можуть зіткнутися з реальним ризиком нанесення шкоди (Kakaletri and Others v. Greece, запит під заявою № 43375/21, Theofanopoulou and Others v. Greece, запит під заявою № 43910/21).

Крім того, у подібних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 20.03.2018 року у справі № 337/3087/17 висловив позицію про те, що завданням держави є забезпечення дотримання оптимального балансу між реалізацією права дитини на дошкільну освіту та інтересами інших дітей. У спорі, що розглядався, індивідуальне право (інтерес) батьків дитини відмовитися від щеплення при збереженні обсягу права дитини на здобуття освіти, в тому числі в дошкільних закладах, протиставляється загальному праву (інтересу) інших батьків та їх дітей, які провели щеплення перед направленням дитини для здобуття освіти в дошкільних закладах, з метою забезпечення загального блага у формі права на охорону здоров`я, що, крім іншого, гарантоване статтями 3, 27 та 49 Конституції України.

У постанові від 17.04.2019 року у справі № 682/1692/17 Верховний Суд дійшов висновку, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я заінтересованих осіб є виправданою. Тобто в цьому питанні принцип важливості суспільних інтересів превалює над особистими правами, однак лише тоді, коли таке втручання має об`єктивні підстави, тобто є виправданим.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не надав роботодавцю документ, який підтверджує щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, або медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19.

Відповідно до наказу МОЗ України №380 від 25.02.2022 року, зареєстрованого в МЮ України 26.02.2022 року, №256/37592, зупинено дію наказу МОЗ України від 04.10.2021 року №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», до завершення воєнного стану в Україні.

Однак, та обставина, що дію наказу МОЗ України від 04.10.2021 року, №2153 було зупинено наказом МОЗ України від 25.02.2022 року, №256/37592 не вказує на незаконність спірного нормативного документу, оскільки його зупинення зумовлено виключно виникненням тимчасових обставин, пов`язаних із введенням на території України воєнного стану, після закінчення якого його дію буде відновлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наказ про відсторонення ОСОБА_1 від роботи, який прийнятий на виконання постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року та наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» №2153 від 04.10.2021 року, не є протиправним та виданий відповідно до закону, а тому відсутні підстави для поновлення позивача на роботі.

У зв`язку з відсутністю правових підстав для поновлення позивача на роботі та встановленням судом обставин, які вказують на правомірність відсторонення ОСОБА_1 від роботи, не вбачається також і правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої заробітної плати за час відсторонення від роботи.

Згідно зі ст.141 ЦПК України, оскільки позивач ОСОБА_1 був звільнений від сплати судового збору, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 46 КЗпП України, п. «а», «б» ст.10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», пунктом 41-6 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», пунктом 6 Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженого Наказом МОЗ України від 04 жовтня 2021 року № 2153, ст.ст. 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Держаного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час відсторонення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 20.05.2022 року.

Найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Держане підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул.Горького, буд.2).

Суддя