Справа № 2-1390/11
Провадження 6-101/22
ухвала

Іменем України

16 грудня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Потабенко Л.В.,

при секретарі Редька Н.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку. Свої вимоги приватний виконавець мотивує тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 62702956 відносно примусового виконання виконавчого листа № 2-1390/11, виданого 24.10.2012 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 441 969,33 доларів США, що еквівалентно 3 522 495,56 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в сумі 4 429,40 грн., та судові витрати в суму 1 820,00 грн., а всього 3 528 744,96 грн. Як зазначає заявник, в ході примусового виконання рішення було встановлено відсутність у боржника майна та коштів, на які першочергово необхідно звернути стягнення, окрім будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до інформаційної довідки від 31.07.2020 року № 218660762 вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження № 5791958 та № 5792006, як «заборона на нерухоме майно» на підставі договору іпотеки від 05.10.2007 посвідченого та зареєстрованого в реєстрі приватним нотаріусом Мироник О.В. за № 5688. Об`єктом заборони є будинок та земельна ділянка площею 0.192 га. з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою АДРЕСА_1 . Земельна ділянка площею 0,192 га. з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою АДРЕСА_1 на сьогоднішній день не має власного кадастрового номеру та не зареєстрована за боржником в установленому законом порядку. З метою повного та належного виконання виконавчого листа Обухівського районного суду Київської області по справі № 2-1390/11 виданого 24.10.2012 року та для задоволення законних вимог стягувача вбачається необхідність звернути стягнення на незареєстроване майно боржника, а саме земельну ділянку площею 0,192 га. з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за АДРЕСА_1 , а тому приватний виконавець звернувся до суду з даним поданням.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, подання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Згідно ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши таким обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення подання у зв`язку з наступним.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Виходячи зі змісту даної норми права, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, право власності, на яке боржником не зареєстровано в установленому законом порядку, застосовується судом у випадку встановлення факту відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Крім цього, подання державного чи приватного виконавця про звернення стягнення на майно, яке не зареєстровано в установленому законом порядку, розглядається негайно, а з огляду на положення ст.ст.12, 81 ЦПК України саме на державного чи приватного виконавця покладено обов`язок доказування факту відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Так, з матеріалів подання вбачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. перебуває виконавче провадження № 62702956 відносно примусового виконання виконавчого листа № 2-1390/11, виданого 24.10.2012 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 441 969,33 доларів США, що еквівалентно 3 522 495,56 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в сумі 4 429,40 грн., та судові витрати в суму 1 820,00 грн., а всього 3 528 744,96 грн.

З інформаційної довідки від 31.07.2020 року № 218660762 вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження № 5791958 та № 5792006, як «заборона на нерухоме майно» на підставі договору іпотеки від 05.10.2007 посвідченого та зареєстрованого в реєстрі приватним нотаріусом Мироник О.В. за № 5688. Об`єктом заборони є будинок та земельна ділянка площею 0.192 га. з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що іпотекодержателем земельної ділянки площею 0,192 га. з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою АДРЕСА_1 , є ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Відповідно до копії договору дарування будинку що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , від 07.03.2001 року, посвідченого державним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі №895 та договору дарування земельної ділянки розміром 0,192 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 від 07.03.2001 року, посвідченого державним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за № 898 власником даного майна є боржник ОСОБА_1 .

Також це підтверджується і копією державного акту на право приватної власності на землю серії IV - КВ № 061020, який виданий на підставі договору дарування земельної ділянки від 07.03.2001 року та підтверджує право власності ОСОБА_1 ..

Отже, земельна ділянка площею 0,192 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель не має власного кадастрового номеру та не зареєстрована боржником у встановленому законом порядку, також данні щодо земельної ділянки не внесені до Державного земельного кадастру України, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 ст. 331 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Пункт 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Верховний Суд у постанові від 24.01.2020 року у справі № 910/10987/18 зазначає наступні правові висновки: «За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Схожий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 року справі № 911/3594/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15.

В силу ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Абзацом 2 ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Частиною 10 ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, законодавець в даній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, - це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту.

Вирішуючи питання про звернення стягнення на незареєстроване в установленому законом порядку майно боржника, суд врахував всі досліджені обставини, а також відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про дії боржника, спрямовані на виконання рішення суду.

З огляду на викладене, враховуючи, що звернення стягнення на незареєстроване в установленому законом порядку майно боржника необхідне для виконання виконавчого напису, з метою захисту прав стягувача, суд вважає, що подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голянченка І.П., слід задовольнити, оскільки, виконання виконавчого напису суду без зазначеного заходу є неможливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,18,50 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.258-261,440 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - задовольнити.

Дозволити приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Голяченку Івану Павловичу звернути стягнення на нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,192 га. з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою АДРЕСА_1 , яка належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на яку не зареєстроване у встановленому законом порядку, з метою виконання виконавчого листа № 2-1390/11, що виданий 24.10.2012 року Обухівським районним судом Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.В. Потабенко