Дата документу 07.12.2022 Справа № 335/5961/20
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 335/5961/20 Головуючий у 1-й інстанції Воробйов А.В.
Провадження №22-ц/807/2109/22 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Кочеткової І.В.

Бєлки В.Ю..

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у особі представника ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», товариства з обмеженою відповідальністю «Лайф Мега Сіті», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лісіцина Яна Борисівна про визнання недійсним протоколу електронного аукціону від 01.07.2020 року та договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 14.07.2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «Лайф Мега Сіті», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лісіцина Яна Борисівна про визнання недійсним протоколу електронного аукціону від 01.07.2020 року та договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 14.07.2020 року.

В обґрунтування позову зазначала, що 05.12.2005 р. між нею та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» (яке в подальшому змінило назву на АТ "Банк "Фінанси та Кредит") було укладено кредитний договір №1212-125И за умовами якого позичальником було отримано кредит в сумі 30 000 дол. США.

В той же день, 05.12.2005 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір іпотеки 1212-125І, який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гармашовим Г.М. за №7821, за умовами якого позичальник ОСОБА_1 передала в іпотеку банку належне їй на праві власності майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

В період з 2005 року по кінець 2014 року позивач належним чином виконувала умови кредитного договору. З початку 2015 року в зв`язку з стрімкою девальвацією гривні, ростом курсу долару США, позичальник втратила можливість належним чином виконувати умови кредитного договору та вносити платежі за завищеним курсом долару США.

20.05.2015 року на адресу ОСОБА_1 банком було направлено досудову вимогу про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором, в зв`язку з невиконанням умов за договором.

В жовтні 2015 року поручитель за кредитним договором, ОСОБА_3 звернувся до банку з позовом про визнання договору поруки припиненим.

17.09.2015 року постановою Національного банку України за №612 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було віднесено до категорії неплатоспроможних, що призвело до запровадження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб процедури виведення банку з ринку шляхом введення тимчасової адміністрації до Банку.

01.06.2018 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя №335/11810/15-ц по справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», 3-ті особи ОСОБА_1 , державна іпотечна установа, було визнано припиненим договір поруки від 05.12.2005 р.. встановлено преюдиційний факт того, що банк реалізував своє право на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом досудової вимоги від 20.05.2015 р.

13.02.2019 року рішенням Запорізького апеляційного суду рішення суду першої інстанції від 01.06.2018 р. було залишено без змін.

10.06.2020 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (ФГВФО) було оголошено аукціон з продажу права вимоги за кредитним договором 1212-125И від 05.12.2005 р.. та договором іпотеки за нього, позичальником за яким є позивач ОСОБА_1 .

15.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до комісії з розгляду скарг при ФГВФО з скаргою на порушення порядку проведення аукціону.

25.06.2020 року засіданням комісії з розгляду скарги при ФГВФО було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 та скасуванні торгів.

01.07.2020 року відбулися прилюдні торги з продажу прав вимоги за 1212-125И від 05.12.2005 року та договором іпотеки за нього, позичальником за яким є позивач ОСОБА_1 , номер лоту GLЗN018509.

За результатами проведених торгів було сформовано протокол електронного аукціону №UA-ЕА-2020-06-10-000040-b від 01.07.2020 р., згідно з яким переможцем аукціону з придбання права вимоги за кредитним договором стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайф Мега Сіті».

ОСОБА_1 вважає, що проведення електронних торгів відбулося з порушенням законодавства, а ТОВ «Лайф Мега Сіті» не може бути набувачем права вимоги за кредитним договором, в звязку з тим, що:

-купівля-продаж прав вимоги за кредитним договором є договором факторингу, а тому покупець таких прав, в даному випадку - ТОВ «Лайф Мега Сіті» повинен мати статус фінансової установи. Оскільки ТОВ «Лайф Мега Сіті» не включено до реєстру фінансових установ, вказана юридична особа не може бути набувачем прав вимоги стосовно ОСОБА_1 , що свідчить про незаконність проведеного аукціону та протоколу торгів;

-при оформленні лоту невірно визначено розмір заборгованості за кредитним договором. Так, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2018 р. №335/1 1810/15-ц по справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», 3-ті особи ОСОБА_1 державна іпотечна установа, про визнання поруки припиненою, було встановлено преюдиційний факт того, що листом від 20.05.2015 р. ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернувся до ОСОБА_1 з вимогою про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором, тому з 20.05.2015 р. розпочався сплив строку повернення кредиту в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою етапі 1050 ЦК України України. А отже, при оформленні лоту GLЗN018509 ФГВФО був зобов`язаний зазначити розмір заборгованості за кредитом в сумі, що була зазначена на момент направлення вимоги від 20.05.2015 р. про дострокове повернення кредиту - в розмірі 521 601,19 гри., а не 1 065 693,92 грн. Вказане завищення ціни права вимоги за кредитним договором суттєво вплинуло на заінтересованість потенційних учасників аукціону, оскільки суттєве завищення ціпи права вимоги відповідно впливає на реальну заінтересованість інших учасників в купівлі такого активу.

Позивач 31.08.2020 року, скориставшись своїм правом звернулася до суду з уточненою позовною заявою до АТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «Лайф Мега Сіті», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лісіцина Яна Борисівна про визнання недійсним протоколу електронного аукціону від 01.07.2020 р. та договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 14.07.2020 р.,

Зазначила, що 14.07.2020 р. між ПАТ «Банк "Фінанси та Кредит» та ТОВ «Лайф Мега Сіті» на підставі оскаржуваного протоколу, було підписано договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лісіциною Я.Б. за №627.

Згідно преамбули вказаного договору, сторони уклали цей договір на підставі протоколу електронного аукціону №UA-ЕА-2020-06-10-000040-b від 01.07.2020 року.

Відповідно до п. 2.1 Договору про відступлення прав вимоги, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальника та іпотекодавця, зазначених у додатку №1 до цього договору включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами поруки та іпотечними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. Згідно з п. 4.1 Договору про відступлення прав вимоги, новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 213 138,78 грн. без ПДВ.

ОСОБА_1 вважає, що проведення електронних торгів відбулося з порушенням законодавства, а ТОВ «Лайф Мега Сіті» не може бути набувачем права вимоги за кредитним договором.

Просила суд визнати недійсним протокол електронного аукціону №UA-ЕА-2020-06-10-000040-b, номер лоту: GLЗN018509, Власник активів (майна) (найменування банку - замовника): Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», дата аукціону: 01.07.2020 р.. найменування активів (майна) лоту (склад лоту): Право вимоги за кредитним договором №1212-125И від 05.12.2005 року, що укладено з фізичною особою ОСОБА_1 з забезпеченням: трьохкімнатна квартира загальною площею 58,32 кв.м; житловою площею 41.92 кв.м за адресою АДРЕСА_2 ; визнати недійсним договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 14.07.2020 р., укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Лайф Мега Сіті», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лісіциною Я.Б., укладений за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-ЕА-2020-06-10-000040-b від 01.07.2020 року. Також просила позивачка стягнути на свою користь витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 у особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що не передача та відсутність у ТОВ «Лайф Мега Сіті» оригіналів кредитного договору №1212-125И та іпотечного договору №1212-125І від 05.12.2005 року, укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», розрахунку заборгованості свідчать про відсутність права вимоги у ТОВ «Лайф Мега Сіті» до ОСОБА_1 за вказаними договорами. Наявність права вимоги у ТОВ «Лайф Мега Сіті» до ОСОБА_1 за вказаними договорами не доведена, що має вирішальне значення у цій справі для правильності її розгляду. Суд першої інстанції вказаним обставинам жодної оцінки не надав, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище нормам процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що нормами матеріального права не встановлено підстав недійсності договору щодо відступлення права вимоги у разі передачі вимоги за зобов`язанням, із розміром якого одна із сторін договору не погоджується. Позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення процедури проведення електронних торгів, а також доказів про порушення його прав внаслідок укладення відповідачами договору про відступлення права вимоги. Вказане узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 639/4836/17.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, що 05.12.2005 року між ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено кредитний договір № 1212-125И, за умовами якого ОСОБА_1 було отримано кредит в сумі 30 000,00 доларів США.

В забезпечення виконання вище вказаних кредитних зобов`язань 05.12.2005 р. між ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено іпотечний договір № 1212-125І, за умовами якого позивач передала в іпотеку Банку належне їй на праві власності майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування прийняла рішення від 27.11.2017 № 5175 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» строком на два роки до 17.12.2019 включно, а на підставі рішення від 23.09.2019 № 2417 - строком на один рік з 18 грудня 2019 року до 17 грудня 2020 року включно.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.08.2018 року по справі №335/118108/15-ц позов ОСОБА_3 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа ОСОБА_1 , Державна іпотечна установа, про визнання поруки припиненої, задоволено та визнано припиненою поруку ОСОБА_3 за договором поруки №1212-125П від 05.12.2005 року, укладеного між «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Згідно роздруківки з електронної торгової системи ProZorro Sale (Прозоро продажі) вбачається, що рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №430 від 06.10.2020 року про затвердження умов продажу права вимоги за кредитним договором №1212-125И від 05.12.2005, що укладено з фізичною особою ОСОБА_1 з забезпеченням: трьохкімнатна квартира загальною площею 58,32 кв.м.; житловою площею 41.92 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 .

01.07.2020 право вимоги за Кредитним договором №1212-125И від 05.12.2005 було виставлено на продаж шляхом продажу на відкритих торгах (електронному аукціоні), номер лоту: GLЗN018509.

Згідно протоколу електронного аукціону №UA-ЕА-2020-06-10-000040-b від 01.07.2020 оголошено переможцем ТОВ «Лайф Мега Сіті».

14.07.2020 року між AT «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Лайф Мега Сіті», з метою виконання умов протоколу електронного аукціону №UA-ЕА-2020-06-10-000040-b від 01.07.2020, було укладено Договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Лісіциною Я.Б., зареєстрований в реєстрі за №627, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором №12 12-125И від 05.12.2005 року та Іпотечним договором №1212-125І від 05.12.2005 року відступлені 14.07.2020 року на користь ТОВ «Лайф Мега Сіті» у зв`язку з чим ТОВ «Лайф Мега Сіті» набуло право Іпотекодержателя відносно предмету іпотеки.

Відповідно до договору від 14.07.2020 про відступлення прав вимоги, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальника та іпотекодавця, зазначених у додатку №1 до цього договору включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами поруки та іпотечними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору.

Вищевказане спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність права вимоги у ТОВ «Лайф Мега Сіті» до ОСОБА_1 за вказаними договорами.

Суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин, та нормами, що їх регулюють.

В позовній заяві та апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що укладений договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги є фактично договором факторингу.

Судом першої інстанції обґрунтовано відхилено вказані доводи позивача, оскільки правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Аналізуючи зміст статей 509, 510, 512, 513, 514 ЦК України вбачаються такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Аналізуючи зміст статей 1077, 1078, 1079 ЦК України, вбачається, що договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом є надання фінансової послуги за плату; 2) мета полягає у наданні фактором й отриманні клієнтом фінансової послуги; 3) зобов`язання, в якому клієнт відступає право вимоги, може бути тільки грошовим; 4) такий договір має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, але й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 5) укладається тільки у письмовій формі та має містити визначені Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» умови (даний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (пункт 48)).

Якщо предметом і метою договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору притаманні як договорам відступлення права вимоги, так і договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (пункт 51).

Якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути зумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не означає наявність фінансової послуги, яку новий кредитор надає попередньому (даний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (пункт 57)).

Суб`єктний склад правочинів з відступлення права вимоги законом не обмежений, на відміну від договорів факторингу, однією зі сторін якого обов`язково має бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (даний правовий висновок викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (пункти 51-52)).

В силу приписів ч. 3 ст. 656 ЦК України. предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сторонами у цій справі не оспорюється та обставина, що за результатами електронного аукціону, який проводився в межах ліквідаційної процедури ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», реалізовувалися, тобто виставлені на продаж, належні цьому Банку активи, а саме, майнові права вимоги виконання боржниками зобов`язань за кредитним та забезпечувальними договорами, в тому числі і відносно кредитного договору та іпотечного договору, боржником в яких є Позивачка у справі (лот GLЗN018509). За результатами аукціону переможцем з купівлі вищевказаного лоту визначений ТОВ «Лайф Мега Сіті».

Відповідно до ч.15 ст. 655 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Процедура припинення банку як юридичної особи проводиться у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і ця процедура здійснюється з метою захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на момент проведення вищевказаного електронного аукціону з продажу активів ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», положеннями нормативно-правових актів, якими врегульовано процедуру ліквідації банків, передбачено, що реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання здійснюється шляхом проведення відкритого конкурсу, у тому числі за участю осіб (покупців), які не мають статусу банку або фінансової установи.

Відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 ).

Продаж і відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання у процедурі ліквідації банку може відбутися на конкурсних засадах на користь будь-якої особи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 346/1305/19).

Встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі результатів електронного аукціону, оформленого протоколом електронного аукціону №UA-ЕА-2020-06-10-000040-b, який є предметом оскарження в даній справі, 14.07.2020 року, укладено оспорюваний Позивачкою договір відступлення (купівлі-продажу) права вимоги. Предметом оспорюваного договору є відступлення прав вимог за плату (купівля-продаж). Метою укладення цього договору є отримання банком коштів для розрахунку зі своїми кредиторами у процедурі ліквідації.

Позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів того, що оспорюваний нею договір укладено з порушенням вимог чинного законодавства, і що укладений договір про відступлення права вимоги за кредитним договором фактично є договором факторингу.

Посилання ОСОБА_1 , як на підставу позову те, що при оформленні лоту невірно визначено розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки, предметом продажу за оспорюваним договором було саме «право вимоги» за кредитним договором, судом першої інстанції вірно визнано безпідставними.

Аналіз статей 1050. 1054 ЦК України свідчить, що до права вимоги за кредитним договором у тому числі, але не виключно, входить повернення наданої суми, сплата нарахованих процентів за користування кредитом, сплата неустойки (пені, штрафу, тощо), у разі допущення порушень та компенсація, гарантована ст.625 Цивільного кодексу України стосовно грошового зобов`язання.

Законодавством не встановлено підстав недійсності договору щодо відступлення права вимоги у разі передачі вимоги за зобов`язанням, із розміром якого сторона не погоджується, або якщо окремі складові такої заборгованості нараховані безпідставно. Обставини, пов`язані з фактичним виконанням чи невиконанням, чи частковим виконанням зобов`язань за відповідним договором не визначаються нормами матеріального права як підстава для визнання недійсним правочину щодо відступлення права вимоги за такими договорами (договору цесії). Питання про належне чи неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором кредиту, право вимоги за яким передавалося за оспорюваним договором, підлягає дослідженню у межах спору про стягнення заборгованості та не впливає на правомірність та дійсність договору про відступлення права вимоги.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду і від 19.02.2020 року у справі № 639/4836/17.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що сам по собі факт укладення договору відступлення права вимоги не створює для позивача безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який зазначено у оспорюваному договорі під час його виконання. У разі отримання відповідної вимоги від нового кредитора, позивач не позбавлений права висловлювати свої заперечення проти такої вимоги на підставі наявних у нього доказів за основним зобов`язанням, що виникло на підставі кредитного договору. Нормами матеріального права не встановлено підстав недійсності договору щодо відступлення права вимоги у разі передачі вимоги за зобов`язанням, із розміром якого одна із сторін договору не погоджується. З`ясування розміру заборгованості за кредитним договором не є предметом розгляду та не входить до предмета доказування у цій справі, а підлягає дослідженню в межах спору, який може виникнути із новим кредитором, про стягнення заборгованості.

З огляду на наведене колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України, дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення процедури проведення електронних торгів, а також доказів про порушення його прав внаслідок укладення відповідачами договору про відступлення права вимоги.

Доводи апеляційної скарги про не доведеність права вимоги у ТОВ «Лайф Мега Сіті» до ОСОБА_1 за вказаними договорами, є безпідставними та таким, що спростовуються матеріалами справи.

Отже, доводи скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржник.

Докази та обставини, ні які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 у особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 грудня 2022 року.

Головуючий

Судді: