Провадження №2/359/403/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

Наприкінці грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 28 грудня 2017 року у відділенні №12 Південне ГРУ АТ КБ «Приватбанк» ним було перераховано грошові кошти у розмірі 112000 гривень на банківську картку № НОМЕР_1 . Наступного дня позивачем було з`ясовано, що при здійсненні переказу ним була допущена помилка в номері банківської картки отримувача та помилково перераховані грошові кошти на користь іншої особи, тобто ОСОБА_2 . У зв`язку з цим, 29 грудня 2017 року ОСОБА_2 була направлена вимога про повернення помилково перерахованої грошової суми у розмірі 112000 гривень. Незважаючи на це, ОСОБА_2 грошові кошти не повернув та не вчинив жодних дій по поверненню коштів, від вирішення питання мирним шляхом ухиляється. Тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 112000 гривень, а також три відсотки річних у розмірі 9951 гривень 12 копійок та інфляційні збитки у розмірі 18636 гривень 80 копійок.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник позивача ОСОБА_3 підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечував проти пред`явленого позову у повному обсязі та наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 квітня 2021 року цивільну справу №759/23587/20 було передано для розгляду судді Журавському В.В. (а.с.74).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_5 про витребування доказів від АТ КБ «Приватбанк» (а.с.95-96).

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 28 грудня 2017 року ОСОБА_1 здійснив переказ грошових коштів у розмірі 112000 гривень на користь ОСОБА_2 . Дана обставина підтверджується копією дублікату квитанції №717165 від 28 грудня 2017 року (а.с.8).

Зі змісту листа АТ КБ «Приватбанк» від 29 листопада 2021 року підтверджено факт перерахування грошових кошів 28 грудня 2017 року у розмірі 112000 гривень на банківську картку, відкриту на ім`я ОСОБА_2 , а також факт отримання та зняття останнім вказаної грошової суми з банківської картки (а.с.153).

29 грудня 2017 року ОСОБА_1 направив на адресу ОСОБА_2 письмову вимогу про повернення помилково сплачених грошових коштів (а.с.7).

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» ЦК України.

V. Норми права та судова практика, якими керується суд при вирішенні спору.

а. норми матеріального права.

У відповідності до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Згідно з до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 04 серпня 2021 року у справі №185/446/18 (провадження №61-434св20) безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, оскільки вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів. Позивач у справі, неодноразово перераховуючи кошти відповідачу у період із серпня 2017 року до грудня 2017 року, знав, що між ними відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок), а тому поведінка позивача є суперечливою (тобто, потерпіла особа вільно і без помилки погодилася на настання невигідних для себе наслідків), що унеможливлює задоволення позовних вимог і стягнення коштів.

б. норми процесуального права.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Встановлено, що 08 липня 2018 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_6 шлюб, який зареєстрований Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що був складений актовий запис №1041 (а.с.57).

В період з 20 грудня 2017 року по 15 січня 2018 року, тобто на час переказу спірної грошової суми на користь ОСОБА_2 , останній разом з ОСОБА_7 перебував у складі балетної групи ДП «Національний академічний театр опери та балету України ім. Т.Г. Шевченка» на гастролях в Японії (а.с.191).

Позивач доводиться відповідачу тестем. Вказана обставина підтверджена у судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_4 , а також визнана представником позивача ОСОБА_3 .

Позивач добровільно та за відсутності будь-якої помилки, в тому числі рахункової, перерахував грошові кошти на користь відповідача без зазначення призначення платежу. При цьому, під час перерахування грошових коштів позивачу було достовірно відомо, що між ним та ОСОБА_2 відсутнє будь-яке зобов`язання, а також відсутнє зобов`язання з подальшого повернення вказаних коштів.

Доводи представника позивача ОСОБА_3 стосовно того, що спірна сума грошових коштів була перерахована ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 внаслідок помилки. Зокрема, на внаслідок того, що на аркуші паперу було зазначено кілька карткових рахунків, без зазначення особи, на ім`я якої відкрито вказаний рахунок.

Судом критично оцінюються вказані доводи, оскільки вони ґрунтуються на припущенні представника позивача та не підтверджуються будь-якими доказами.

За таких обставин поведінка позивача має суперечливий характер, зважаючи на те, що він вільно та без будь-якої помилки погодився на настання невигідних для себе наслідків, пов`язаних з переказом грошових коштів без виникнення в майбутньому зобов`язання з їх повернення, що виключає задоволення позовних вимог про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Зазначене у повній мірі підтверджується правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 04 серпня 2021 року у справі №185/446/18 (провадження №61-434св20).

Крім цього, з листа ТОВ «Експрес Мото Україна» від 11 березня 2021 року (а.с.190) вбачається, що в результаті перевірки баз даних відправлень, здійснених ТОВ «Експрес Мото Україна», відправка вантажу від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 відповідно до накладної №6695-22637 не здійснювалась.

З цієї підстави судом також критично оцінюється копія поштової накладної ТОВ «Експрес Мото Україна» №6695-22637 від 15 січня 2018 року в якості належного та допустимого доказу на підтвердження тієї обставини, що позивач звертався до ОСОБА_2 з вимогою про повернення грошових коштів.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Крім цього, вимоги про стягнення інфляційних збитків та трьох відсотків річних за користування грошовими коштами, є похідними від позовної вимоги про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, у задоволенні якої ОСОБА_1 відмовлено. Тому підстави для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 інфляційних збитків у розмірі 18636 гривень 80 копійок та трьох відсотків річних у розмірі 9951 гривень 12 копійок, відсутні.

VІI. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З дубліката квитанції №0.0..1 від 22 грудня 2020 року (а.с.6) вбачається, що при пред`явленні позову ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1405 гривень 88 копійок. В задоволенні пред`явленого ним позову відмовлено. Тому підстави для відшкодування позивачу понесених витрат на оплату судового збору, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.625, ч.1 ст.1212, ч.1 ст.1215 ЦК України, ч.1 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 112000 гривень, інфляційних збитків в розмірі 18636 гривень 80 копійок та трьох відсотків річних в розмірі 9951 гривень 12 копійок відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду 06 грудня 2022 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський