Справа № 367/1194/22
Провадження №2/367/4128/2022
28 листопада 2022 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Кухленка Д.С.,
при секретарі Вишневецькій А.Л.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю,-
До Ірпінського міського суду Київської області звернулась позивач ОСОБА_1 до Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ОСОБА_1 (далі - позивач) є власником 7/8 (семи восьмих) часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності на вказану частку житлового будинку позивач набула на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 листопада 2021 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори у Київській області А.Ю. Пласконь у спадковій справі № 130/2012, яке зареєстровано в реєстрі за № 3 - 1378. Вищевказане також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 285406697 від 18 листопада 2021 року. Право власності на частку вказаного житлового будинку позивач успадкувала від своєї бабусі - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заповіту посвідченого приватним нотаріусом Ірпінською міською нотаріального округу Київської області Прилипко В.В. 29 лютого 2008 року, зареєстрованого за № 390. Зазначила, що при оформленні зазначеного спадкового майна, на запит державного нотаріуса Ірпінської міської державної нотаріальної контори у Київській області, комунальним підприємством Київської обласної Ради «Північне бюро технічної інвентаризації» було надано інформаційну довіку № 0235 від 27 лютого 2019 року. Як вбачається з вищевказаної інформаційної довідки КП КОР «Північне БТІ», право власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано в часках за ОСОБА_3 (всього 7/8 частин будинку) та ОСОБА_4 (1/8 частина будинку). Право власності на 1/8 частину будинку належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності виданого на підставі рішення виконкому Гостомельської селищної ради від 20 грудня 1949 року, яке зареєстровано 31 грудня 1949 року. Жодної інформації стосовно громадянки ОСОБА_4 , якій належить право власності на 1/8 частину будинку у позивача не має. Зі слів покійної ОСОБА_5 (спадкодавець) громадянка ОСОБА_4 у спірному будинку не проживала і знайомі повідомляли її, що зазначена громадянка вже давно померла. Як вбачається з будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 міськради станом на 1976 рік у вказаному будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 - спадкодавець позивача, яка отримала у спадщину 3/4 частини житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 вересня 1976 року, зареєстрованого в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації 13 вересня 1976 року за № 791 та громадянин ОСОБА_6 . За таких обставин, ще станом на 1976 рік громадянка ОСОБА_4 у спірному будинку зареєстрована не була і не проживала. Позивач після смерті спадкодавця - ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) користується всім житловим будинком
АДРЕСА_1 в тому числі і 1/8 частиною будинку, яка належала громадянці ОСОБА_4 , тобто позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися вказаним нерухомим майном. Крім того, спадкодавець - ОСОБА_5 починаючи з 1976 року також відкрито та безперервно користувалася вказаним житловим будинком. Також зазначила, що земельна ділянка, на якій знаходиться Об`єкт нерухомого майна - житловий будинок АДРЕСА_1 не приватизована. Позивач має намір приватизувати вказану земельну ділянку, однак ділянка може бути приватизована лише за згодою усіх співвласників будинку, а відповідно до інформації КП КОР «Північне БТІ» право власності на 1/8 частину будинку до цього часу належить ОСОБА_4 . Зазначив, що оскільки позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися всім житловим будинком АДРЕСА_1 , є всі законні підстави для визнання за Позивачем права власності на 1/8 вказаного житлового будинку за набувальною давністю. При цьому необхідно зазначити, що при задоволенні даного позову жодним чином не порушуються законні права та інтереси ні відповідача ні інших осіб, оскільки ніхто зі спадкоємців вказану частину житлового будинку не успадкував, відумерлою спадщина судом також не визнавалась.
В зв`язку з вище викладеним просила суд, визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності виданого на підставі рішення виконкому Гостомельської селищної ради від 20 грудня 1949 року, яке зареєстровано 31 грудня 1949 року.
Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кухленка Д.С. від 22 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по вказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено до підготовчого засідання.
Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кухленка Д.С. від 20 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.
Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд позовної заяви без участі представника позивача ОСОБА_7 , позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити в повному обсязі. Проти прийняття заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі оголошенням на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача на адресу суду надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, тому суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України проводиться без участі сторін за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 89 років померла ОСОБА_5 , про що було зроблено відповідний актовий запис за № 153 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 18 жовтня 2011р.(а.с.18).
Встановлено, що ОСОБА_1 є власником 7/8 (семи восьмих) часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності на вказану частку житлового будинку ОСОБА_1 набула на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 листопада 2021 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори у Київській області А.Ю. Пласконь у спадковій справі № 130/2012, яке зареєстровано в реєстрі за № 3- 1378. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 285406697 від 18 листопада 2021 року.(а.с.13-14).
Також встановлено, що право власності на частку вказаного житлового будинку ОСОБА_1 успадкувала від своєї бабусі - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заповіту посвідченого приватним нотаріусом Ірпінською міською нотаріального округу Київської області Прилипко В.В. 29 лютого 2008 року, зареєстрованого за № 390.(а.с.15)
Відповідно до інформаційної довідки № 0235 від 27 лютого 2019 року комунального підприємства Київської обласної Ради «Північне бюро технічної інвентаризації», право власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано в часках за ОСОБА_3 (всього 7/8 частин будинку) та ОСОБА_4 (1/8 частина будинку). Право власності на 1/8 частину будинку належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності виданого на підставі рішення виконкому Гостомельської селищної ради від 20 грудня 1949 року, яке зареєстровано 31 грудня 1949 року.(а.с.16).
Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 міськради станом на 1976 рік у вказаному будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 - спадкодавець ОСОБА_1 , яка отримала у спадщину 3/4 частини житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 вересня 1976 року, зареєстрованого в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації 13 вересня 1976 року за № 791 та громадянин ОСОБА_6 .(а.с.170
Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)
Враховуючи положення статей 335 і344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.
Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Суд звертає увагу, що у разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)
Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися 1/8 частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нього за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст.76,81,200, 206, 247, 258,259,263,264,265,268 ЦПК України, та ст.ст.16,328,344 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності виданого на підставі рішення виконкому Гостомельської селищної ради від 20 грудня 1949 року, яке зареєстровано 31 грудня 1949 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду до Київського апеляційного суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua

Суддя: Д.С. Кухленко