справа № 278/4068/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Татуйка Є.О. за участю секретаря Береговець А.Л., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Глибочицької об`єднаної територіальної громади в особі Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Заявленими вимогами позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування, оскільки спадкодавець за життя на оформив право власності на спірне майно. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги повністю підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові та з урахуванням наданих доказів.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, натомість направив листа, яким просив слухання справи проводити у відсутність їх представника, щодо задоволення вказаного позову заперечував. Позивач подала заяву про проведення розгляду справи без її участі, вимоги, заявлені у позові, підтримала у повному обсязі та просила їх задоволити.

Проаналізував матеріали справи, судом вирішено проводити її розгляд у відсутність учасників та на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу не здійснювалось, що регламентовано реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини.

Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків та при зверненні до суду сплатив судовий збір.

Мати позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла у віці 79 років в с. Калинівка Житомирського району Житомирської області 5 квітня 2021 року.

7 травня 2018 року ОСОБА_2 склала заповіт на користь ОСОБА_1 згідно якого заповіла останній все своє майно.

Нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок АДРЕСА_1 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на таке спадкове майно.

Право власності на спірний житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Технічний паспорт на житловий будинок містить інформацію про те, що він побудований в 1969 році.

Інших матеріалів позивач суду не надала, як і не просила суд сприяти отримати докази.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону (ст. 331 ЦК України).

Суд наголошує, що дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду даних справ, визначено наступне. Так, розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено та не спростовувалось позивачем, що спадкодавець за життя не мав зареєстрованих прав власності на спірний житловий будинок, оскільки таке та новостворене майно з часу його побудови в 1969 році не було введено в експлуатацію (тобто не досліджено спеціально уповноваженим на то компетентним органом державної влади) та не зареєстровано у встановленому законом порядку, а отже таке майно не можна успадкувати, оскільки воно не входить до спадкової маси. До реєстрації права власності на таке майно або до завершення його будівництва спадкодавці можуть успадкувати лише матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створенні майна). Однак із відповідною заявою позивач не зверталась і суд позбавлений можливості виходити за межі заявлених та вирішуваних у рамках даної справи позовних вимог.

Мало того, відмовляючи у задоволенні позову із зазначених підстав, суд зазначає, що вимоги пред`явлено не до належного відповідача, оскільки надані позивачем та досліджені раніше судом матеріали не свідчить про порушення, не визнання або оспорювання саме відповідачем прав позивача у зазначених правовідносинах. Такі фактичні обставини справи у сукупності із вимогами процесуального закону визначеними ч. 1 ст. 2 ЦПК України свідчать про самостійні підстави для відмови у задоволенні позову.

Результати вирішення спору не дають підстав для подальшого розподілу судових витрат позивача. Витрати відповідача перед судом не декларувались. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову.

Повне рішення виготовлене 25 травня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Євген Татуйко