Номер провадження 2/754/859/22
РІШЕННЯ

Іменем України

18 травня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

секретаря судового засідання Довгань Г.А.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа -Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення інфляційних втрат та 3% річних

ВСТАНОВИВ:

15.07.2021 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних за несвоєчасне повернення боргу за період з 26.05.2018 по 26.05.2021 у розмірі 62 252,06 грн., судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що 13.08.2006 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту № 40.29-34/367. 14.06.2010 на виконання вимог ч. 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», що є його правонаступником. 10.09.2019 Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». 15.10.2019 між АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрсоцбанк» було підписано передавальний акт згідно до якого правонаступником усіх активів та зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» стало АТ «Альфа-Банк». Оскільки відповідачем довгий час не виконувалось покладене на неї кредитним договором зобов`язання, Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. 08.12.2008 Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 2-5939/08 за позовом Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості - задоволено та стягнуто борг в сумі - 198 437,49 грн., сплачене державне мито в сумі - 1 700,00 грн. та судовий збір в сумі 30,00 грн. Однак до цього часу рішення Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 2-5939/08 від 08.12.2008 залишається не виконаним.

Ухвалою судді від 24.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, але в позовній заяві просив слухати справу без їх присутності, позовні вимоги підтримують та просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду невідомі, у встановлений судом термін відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому вважає, що позовні вимоги є не обгрунтованими і незаконними та такі, що не підлягають задоволенню та просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

Встановлено, що 08.12.2008 Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 2-5939/08 за позовом Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості - задоволено та стягнуто борг в сумі - 198 437,49 грн., сплачене державне мито в сумі - 1 700,00 грн. та судовий збір в сумі 30,00 грн.Зокрема, вказаним рішення суду стягнуто з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 01.10.2012 року з урахуванням індексу інфляції у розмірі 200698,00 грн., 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 6824,38 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2075,22 грн.

До цього часу рішення Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 2-5939/08 від 08.12.2008 залишається не виконаним.

Відповідно до розрахунку наданого позивачем інфляційні втрати та 3% річних за несвоєчасне повернення боргу за період з 26.05.2018 по 26.05.2021 у розмірі 62 252,06 грн.

Відповідно до положень ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Під час розгляду справи не було встановлено обставин та отримано доказів, які б свідчили про повне та належне виконання відповідачем - боржником зобов`язань за договором позики.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги ту обставину, що під час розгляду справи не отримано доказів виконання відповідачем умов кредитного договору від 13.08.2006 року та з огляду на вимоги чинного законодавства України, які передбачають стягнення сум зазначених АТ «Альфа-Банк», заявлені останнім позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає клопотання відповідача, про застосування строку давності до вимог позивача необгрунтованим, оскільки доказів виконання Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08.12.2008 року відповідачем суду не надано та вимоги заявлено в межах трирічного строку , тобто в межах строку позовної давності.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2-5,11-13,196, 200, 258, 259, 263, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 599, 625,1046,1048 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа -Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення інфляційних втрат та 3% річних- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа -Банк» заборгованість в період з 26.05.2018 року по 26.05.2021 року у розмірі 62252,06 грн. та понесені по справі судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Сторони по справі:

позивач: Акціонерне товариство «Альфа -Банк» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100);

відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення суду складено 20.05.2022 року.

Суддя: Н.Г.Таран