Справа № 740/5186/22
Провадження № 2/740/1226/22
УХВАЛА

28 грудня 2022 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Пантелієнко В.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на приміщення № 16, площею 58,2 кв.м., розташоване в будинку АДРЕСА_1 .

Як на основну підставу забезпечення позову позивачка посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вивчивши доводи ОСОБА_1 в частині забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

До заяви не додано жодного доказу, який би свідчив про те, що невжиття заходів забезпечення шляхом накладення арешту на приміщення, може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду. Посилання заявниці на те, що ОСОБА_2 або інші особи за його дорученням можуть відчужити вказане майно є припущеннями ОСОБА_1 . Матеріалами справи не підтверджується здійснення відповідачем дій з приводу відчуження належного йому приміщення АДРЕСА_2 .

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, дані принципи закріплені ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 41 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи, що заявницею не надано будь-яких доказів на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому, в разі невжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги.

Суддя В.Г. Пантелієнко