693/1293/21
2/693/137/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2022 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Шимчика Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Коломієць С.В.,

позивача він же відповідача ОСОБА_1 ,

представника позивача він же ОСОБА_2 ,

представник відповідача - адвоката

відповідачки вона ж позивачка ОСОБА_3 ,

представника відповідача він же

представник позивача адвоката Головатюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Жашків у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права на спадщину, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Шелудько Валентина Петрівна та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним відмови від частини спадкового майна та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Шелудько Валентина Петрівна,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права на спадщину, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Шелудько Валентина Петрівна.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 було заведено спадкову справу № 412/2019 року. Спадкоємцями ОСОБА_4 були позивач та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

20 грудня 2020 року ОСОБА_5 склав заяву, якою відмовився від частини спадщини на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої відмовитися.

Отже, відмовляючись від частини спадкового майна, спадкоємець відмовляється від усього спадкового майна.

На даний час після смерті ОСОБА_5 його спадкоємцем є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як стало відомо позивачу, до спадкового майна ОСОБА_5 входить його право на спадщину ОСОБА_4 .. Однак ОСОБА_5 відмовився від частини спадщини на користь ОСОБА_1 . Виходячи із норм чинного законодавства відмова не може стосуватися частини належної спадщини і стосується усього спадкового майна, яке могла отримати особа.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини яка відкривається з дня смерті особи або з дня, з якого вона оголошується померлою.

Для цього спадкоємцю необхідно звернутися із заявою про відмову від прийняття спадщини, яка подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Слід розрізняти неподання заяви про прийняття спадщини протягом встановленого строку й подання заяви про відмову від спадщини. Так, в першому випадку особа не здійснює свого права, внаслідок чого втрачає можливість прийняти спадщину, а в іншому вчиняє активні дії, тобто реалізує своє право на відмову від прийняття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття відповідно до ст. 1270 ЦК України. Але відмова від прийняття спадщини відкликана не була.

Відтак складена 20 грудня 2019 року заява ОСОБА_5 про відмову від належної йому частки земельного паю розповсюджується на всю частку ОСОБА_5 у спадщині.

У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з заявою про визнання за ним права на всю частину спадщини ОСОБА_4 , яка могла б належати ОСОБА_5 .

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 19.01.2022 р. позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

15.02.2022 року представником відповідача адвокатом Головатюком В.В. на позовну заяву було подано відзив, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

22.02.2022 року від позивача ОСОБА_6 надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якої він указав, що підписуючи відмову від спадщини, ОСОБА_5 було роз`яснено правові наслідки та правову природу такої відмови, про що він підписався особисто. Тому твердження відповідача про те, що відмову було підписано особою,яка була введена в оману, є безпідставною.

15.02.2022 року представником відповідача за первісним позовом адвокатом Головатюком В.В. подано до суду зустрічний позов.

В обґрунтування зустрічного позову адвокатом вказано, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права на спадщину побудована та ґрунтується виключно на заяві ОСОБА_5 від 20.12.2019 року про відмову від частки земельного паю на користь ОСОБА_1 .

Оскільки вказана заява не відповідає вимогам ЦК України та вчинена особою, яка введена в оману щодо наслідків написання вказаної заяви, а також помилкою щодо природи вчиненого правочину, сторона позивача за зустрічним позовом, вважає, що, визнання недійсною вказаної заяви потягне за собою як наслідок відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 автоматично, тому вказані позови можна розглядати в одному провадженні.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229 - 231 і 233 цього Кодексу..

Згідно з ч. 1 ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК) мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також, що вона має істотне значення.

У даній життєвій ситуації, яка склалася в сторін після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (як спадкоємці після смерті ОСОБА_4 ) дійшли до домовленості про поділ спадкового майна таким чином: ОСОБА_5 залишається будинок АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 отримує в спадок земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0483.

Саме з цією метою ОСОБА_5 написана заява від 20.12.2019 року про відмову від його частки у спадковому майні на користь ОСОБА_1 та в результаті чого ОСОБА_1 отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0483.

У даній ситуації ОСОБА_5 написана відмова від частини спадкового майна на користь ОСОБА_1 з помилкою щодо обставин, яка має істотне значення та існувала на момент вчинення, а саме: це помилка щодо природи правочину та прав і обов`язків сторін, які виникнуть у сторін за результатами.

Проаналізувавши та дослідивши зміст відмови від 20.12.2019 року, можна з впевненістю стверджувати, що ОСОБА_5 не усвідомлював природи вказаного правочину. В його розумінні вказаний правочин був ні чим іншим, як договором поділу спадкового майна.

Відповідно до п. 3.14. Наказу МЮУ № 296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої відмовитися. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Отже, з урахуванням вказаної норми ОСОБА_5 не усвідомлював, що його заява стосується всього спадкового майна, адже в ній чітко зазначено, що мова йде про «відмовляюсь від належної мені частки земельного паю, яке залишилось мені.....». Тобто, в разі написання саме відмови від спадщини, в розумінні п. 3.14. Наказу МЮУ №296/5 від 22.02.2012 року, ОСОБА_5 не зазначалося б коло майна, від якого він відмовляється.

У свою чергу, ОСОБА_5 було прийнято частину спадщину у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , отже в розумінні п. 3.14. Наказу МЮУ №296/5 від 22.02.2012 року можна дійти до переконання, що ОСОБА_5 було прийнято усю спадщину цілком.

Відповідно до заповіту ОСОБА_4 від 22.08.2000 року, який було зареєстровано за №25 Скибинською сільською радою, єдиним спадкоємцем за заповітом на все майно після своєї смерті ОСОБА_4 призначила свого сина - ОСОБА_5 .

З урахуванням вказаного заповіту, а також ч. 1 статті 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом та ч. 5 ст. 1275 ЦК України, відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом, можна знову ж таки зробити висновок, що відмова ОСОБА_5 від 20.12.2019 року не відповідає вимогам ЦК України, вчинена з помилкою в обставинах щодо природи правочину.

ОСОБА_5 , при бажанні відмовитись від всього кола спадкового майна, міг відповідно до ст. 1274 ЦК України відмовитись на користь іншого спадкоємця за законом, втім його в даній ситуації не існує.

Крім того, в порядку ст. 1275 ЦК України та з урахуванням заповіту ОСОБА_4 , можна дійти до висновку, що ОСОБА_5 був єдиним спадкоємцем за заповітом та спадкоємцем першої черги за законом як син.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки.

Слід звернути увагу, що спадкоємець за заповітом може відмовитися від спадщини лише на користь того спадкоємця, який вказаний в заповіті. Тому, якщо заповіт складений на користь однієї особи, то відмова спадкоємця від спадщини може бути лише безадресною. Цивільне законодавство передбачає, що відмова від спадщини за заповітом не позбавляє особу права на спадкування за законом. Тобто, відмова від спадщини буде вважатися «повною», якщо в заяві буде зазначено, що спадкоємець відмовляється від спадкування як за заповітом, так і за законом.

Отже, позивач приходить до переконання, що заява ОСОБА_5 від 20.12.2019 року не відповідає вимогам ЦК України та не могла бути взята до уваги державним нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори, який завів спадкову справу №412/2019 після смерті ОСОБА_4 .

У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача за зустрічним позовом просив визнати недійсною заяву ОСОБА_5 від 20.12.2019 року про відмову від частки земельного паю на користь ОСОБА_1 ; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, що видане в спадковій справі № 412/2019, зареєстроване в реєстрі за № 99, посвідчене державним нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори Євич І.П. на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,8297 га, кадастровий номер :02:001:0483; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір при поданні зустрічного позову у сумі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.

22.02.2022 року від відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 надійшов відзив на зустрічний позов, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначає, що зустрічний позов аргументується тим, що ОСОБА_5 , підписуючи заяву від 20.12.2019 року про відмову від частки земельного паю на користь ОСОБА_1 , був введений в оману. Однак жодних доказів такого твердження наведено або додано до зустрічного позову не було. Окрім того, змістом позовної заяви в більшій частині є наведення витягів із законодавства України. По суті роз`яснено лише те, що нібито у спадкоємців ОСОБА_4 існували якісь домовленості стосовно розподілу спадкового майна. Однак жодних доказів існування такої обставини надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених кодексом.

У судовому засіданні позивач, він же відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги за первісним позовом підтримав повністю та просив їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити у повному обсязі.

У судовому засідання представник позивача, він же представник відповідача адвокат Євич С.П. просив первісний позов задовольнити повністю, а у задоволенні зустрічного позову просив відмовити, оскільки згідно розділу 1 пункту 4.2 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених рішенням наукової-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009 року, прийняття спадщини або відмова від її прийняття можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти частину спадщини, а від іншої частини спадщини відмовитись. Якщо спадкоємець прийняв частину спадкового майна,

він вважається таким, що прийняв усе спадкове майно, а якщо відмовився від частини спадкового майна, він вважається таким, що відмовився від усього спадкового майна. ОСОБА_1 прийняв частину майна, а саме отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно земельну ділянку площею 1,8297 га, а тому вважається, що прийняв усе майно.

У судовому засіданні відповідачка, вона ж позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_3 просила у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача, він же представник позивача за зустрічним позовом адвокат Головатюк Віталій Віталійович просив у задоволенні первісного позову відмовити у повному обсязі, зустрічний позов просив задовольнити, оскільки його довірителька, дружина покійного ОСОБА_5 , успадкувала після його смерті житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , який він фактично успадкував після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до п. 3.14 Глави 10 Наказу «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору за первісним позовом приватний нотаріус Шелудько Валентина Петрівна не з`явилася по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розносної кореспонденції.

У відповідності до положень ч.1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суд, вислухавши учасників провадження та дослідивши матеріали справи, спадкові справи № 412/2019 р. та № 118/2020 р., дійшов наступного висновку.

Обставини справи та докази.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 171 від 08.08.2019 року, виданий Жашківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ( а. с.8).

Згідно заяви № 1230 від 28.11.2019 року у спадковій справі № 412/2019 р., ОСОБА_7 відмовляється від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , 1971 року народження, - внука спадкодавця. ( а.с.75).

Відповідно до заяви № 1231 від 28.11.2019 р. у спадковій справі № 412/2019, ОСОБА_1 приймає спадщину після смерті баби - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадкоємцями першої черги по закону є : ОСОБА_7 , 1950 р.н., дочка спадкодавця (а.с.76).

Згідно заяви ОСОБА_5 від 20.12.2019 року, зареєстрованої у реєстрі № 74, він відмовляється від належної йому частки земельного паю, яка залишилася йому після смерті гр. ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 ( а.с 77).

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Жашківської міської ради Жашківського району Черкаської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала і була прописана по АДРЕСА_1 . Постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини ОСОБА_5 син. Окремо проживав : ОСОБА_1 внук. ( а.с.80).

Згідно заповіту від 22 серпня 2000 року, ОСОБА_4 на випадок свої смерті даним заповітом : все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, на що вона законом матиме право, заповідає своєму синові ОСОБА_5 (а.с.81).

Відповідно до заповіту від 25 квітня 2002 року, ОСОБА_4 , на випадок свої смерті даним заповітом сертифікат на земельну частку (пай) та свідоцтво про право на частку майна, що знаходиться в колективній власності КСП «Маяк» с. Скибин, заповідає своєму внукові ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.01.2021 року, виданого державним нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори Євич І.П., спадкоємцем майна ОСОБА_4 , 1926 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її внук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 1,8297 га, кадастровий номер :02:001:0483, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Скибинської сільської ради Жашківського району Черкаської області, належної спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 211660, виданого Жашківською райдержадміністрацією Черкаської області. ( а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про смерть № 161 від 21 липня 2020 року, виданий Жашківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаської області ( а.с. 8).

Згідно заяви № 434 від 18.08.2020 р. у спадковій справі № 118/2020 року, ОСОБА_3 приймає всю спадщину після смерті свого чоловіка - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.102).

Відповідно до заяви № 113 від 05.03.2021 року ОСОБА_3 у спадковій справі № 118/2020, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_5 , який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 . На день чого смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . На підставі ст. 1296 ЦК України просить видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно (а.с.149).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 березня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Жашківського районного державного нотаріально округу Черкаської області Шелудько В.П., спадкоємцем майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його дружина гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці Скибинської сільської ради. Житловий будинок з надвірними спорудами належав на підставі витягу № 246450934 з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого 01 березня 2021 року Виконавчим комітетом Жашківської міської ради Черкаської області, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с.159).

Обгрунтування і висновок.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Нормою частини 1 статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 доводитьсь внуком померлій ОСОБА_4 та є спадкоємцем п`ятої черги.

Відповідно до заяви № 1230 від 28.11.2019 року у спадковій справі № 412/2019 р., ОСОБА_7 (дочка померлої) відмовляється від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , 1971 року народження, - внука спадкодавця (а.с.75).

У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_1 прирівнюється до спадкоємця першої черги.

ОСОБА_5 доводився сином померлій ОСОБА_4 та є спадкоємцем першої черги.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Жашківської міської ради Жашківського району Черкаської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала і була прописана по АДРЕСА_1 . Постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини ОСОБА_5 син. Окремо проживав : ОСОБА_1 внук. ( а.с.80).

ОСОБА_5 на момент смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно заяви ОСОБА_5 від 20.12.2019 року, зареєстрованої у реєстрі № 74, останній відмовляється від належної йому частки земельного паю, яка залишилася йому після смерті гр. ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 ( а.с. 12, 77).

Суд бере до уваги, що вказана заява була складена ОСОБА_5 не безпосередньо у нотаріальному органі, а посвідчена виконуючим обов`язки старости села Скибин ОСОБА_8 і адресована нотаріальним органам. При цьому у заяві відсутнє застереження, що ОСОБА_9 відомі наслідки відмови від частини спадщини, що тягне за собою відмову від усього спадкового майна, як то роз`яснено у пункті 4.2 розділу 1 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених рішенням наукової-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009 року.

Матеріали спадкової справи, в рамках якої було подано вказану вище заяву, також не містять відомостей про те, що ОСОБА_5 нотаріусом було роз`яснено про наслідки подання заяви про відмову від частини спадкового майна.

Також суд звертає увагу, що зазначені вище Методичні рекомендації носять саме рекомендаційний характер і в першу чергу призначені для внутрішнього службового використання нотаріусами.

Згідно ч. 5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Відповідно до п. 3.14 Глави 10 Наказу «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Спадкоємець ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , оскільки на момент смерті проживав з спадкодавцем ОСОБА_4 та не відмовлявся від спадщини у цій частині.

Отже, відповідно до приписів п.3.14 Глави 10 Наказу «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, він вважається таким, що прийняв усю спадщину, оскільки спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись.

Відповідач за первісним позовом, вона ж позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 доводиться дружиною померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та є спадкоємицею першої черги.

Відповідно до ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 березня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Жашківського районного державного нотаріально округу Черкаської області Шелудько В.П., спадкоємцем майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його дружина гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці Скибинської сільської ради. Житловий будинок з надвірними спорудами належав на підставі витягу № 246450934 з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності, видане 01 березня 2021 року Виконавчим комітетом Жашківської міської ради Черкаської області ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с.159).

Відповідно до приписів ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Суд вважає, що позивачем за первісним позовом обрано невірний спосіб захисту. Так, якщо позивач вважає, що ОСОБА_5 своєю заявою про відмову від частини спадщини на його користь, відмовився від усієї спадщини, то ОСОБА_1 слід було звернутися із заявою до нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що залишився після смерті ОСОБА_4 . Після отримання відмови у видачі свідоцтва з огляду на те, що на вказаний будинок видано свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_3 , як спадкоємиці ОСОБА_5 , ОСОБА_1 слід звертатися до суду із позовом про визнання недійсним зазначеного свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, які містяться у матеріалах цивільної справи, спадкові справи № 412/2019 року, № 118/2020 року, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов підлягає до задоволення.

Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи що у задоволенні первісного позову відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

Оскільки зустрічний позов задоволеного у повному обсязі, сплачений судовий збір за зустрічний позовом у розмірі 1984 грн. 80 коп. покладається на відповідача ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.55 Конституції України, Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 і зареєстровані в міністерстві юстиції України 25.08.2005р. №927/11207, ст.ст.2, 3, 4, 12, 13, 19, 76, 77, 79, 80, 81, 89, 102, 106, 110, 247, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права на спадщину, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Шелудько Валентина Петрівна відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним відмови від частини спадкового майна та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Шелудько Валентина Петрівна задовольнити.

Визнати недійсною заяву ОСОБА_5 від 20.12.2019 року про відмову від частки земельного паю на користь ОСОБА_1 .

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, що видане в спадковій справі № 412/2019, зареєстроване в реєстрі за № 99,, посвідчене державним нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори Євич І.П. на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,8297 га, кадастровий номер :02:001:0483.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_3 сплачений судовий збір про подачі зустрічного позову у сумі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення буде складено 28 листопада 2022 р.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик