Справа № 685/1526/21
Провадження № 2/685/48/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполі

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи його тим, що 01 березня 2020 року він передав в борг ОСОБА_2 2000 доларів США, що еквівалентно на день звернення до суду 54580 грн, про що останній власноруч написав розписку в якій зазначив, що зобов`язується повернути борг до 20.07.2021 року, однак борг не повернуто. Просить стягнути з відповідача на його користь 2000 доларів США, що еквівалентно на день звернення до суду 54580 грн - основного боргу, 1042,48 грн - інфляційних збитків за несвоєчасне виконання боргових зобов`язань, 610,10 грн 3% річних та судові витрати.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її та позивача відсутності, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, що підтверджується відміткою про отримання судової повістки у рекомендованому поштовому повідомленні, яке є у матеріалах справи, в суд не з`явився, про причину неявки не повідомив, клопотань не подав.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.525,526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходу громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником певної грошової суми або речей.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 01 березня 2020 року взяв у борг у ОСОБА_1 2000 доларів США, що еквівалентно 54000 грн та зобов`язувався повернути борг 20 липня 2021 року ( що підтверджується розпискою). Станом на день розгляду справи борг відповідачем в сумі 2000 доларів США не повернено. Згідно з розрахунком 3% річних становить 610,10 грн.

Відповідно до ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували докази позивача, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг в розмірі 2000 доларів США, що еквівалентно на день звернення до суду 54580 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат за договором позики 2000 доларів США від 01.03.2020 року задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

За змістом статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору від 01.03.2020 року, індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду від 14.02.2018 по справі №564/2199/15-ц.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 525,526,530,625 ЦК України, ст.12, 81, 89, 265 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 01.03.2020 року в розмірі 2000 доларів США, що еквівалентно 54580 грн , 610 грн 10 коп 3% річних та 908 грн судового збору.

У задоволенні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат за договором позики від 01.03.2020 року - відмовити.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до Теофіпольського районного суду протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча