Єдиний унікальний номер № 179/4883/19
провадження 6/175/71/22
УХВАЛА

29 грудня 2022 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Васюченко О.Г.

при секретарі Кульпіна Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (франшизу), -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (франшизу).

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2020 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (франшизу), з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (франшизу) у розмірі 1000 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2000 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн., а також судовий збір у розмірі 768,40 грн., а всього стягнуто 4768 грн. 40 коп..

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п. 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (редакція від 15.12.2017) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що заявник в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час спірних правовідносин) виконавчі документи, видані на підставі судових рішень, можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його винесення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Перевіривши матеріали справи та заяви, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 09 червня 2020 року ухвалено заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, яким позов задоволено та стягнуто заборгованість за кредитним договором.

По зазначеній справі був виданий виконавчий лист від 09 лютого 2022 року та пред`явлений на примусове виконання до офісу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. 15 лютого 2022 року.

15 лютого 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. винесла повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку із тим, що у виконавчому листі не зазначено ідентифікаційний код боржника, що є обов`язковою умовою для прийняття виконавчого документа до виконання.

16.02.2022 року керуючись п. 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем було направлено зазначене повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання разом із оригіналом виконавчого листа та додано відповідні докази направлення.

Лист було направлено на адресу Позивача/Стягувача за трек-номером 668 від 21.02.2022 року.

Разом з цим, як вбачається із відповіді АТ «Укрпошта» адресат ОСОБА_1 поштове повідомлення № 668 не отримав.

Отже, що виконавчий лист було втрачено при пересилці від офісу приватного виконавця до громадянина ОСОБА_1 .

Також, при перевірці інформації у АСВП, не встановлено відкритих виконавчих проваджень відносно зазначених у заяві осіб.

Приймаючи до уваги зазначену інформацію, можливо зробити висновок, що зазначені виконавчі документи втрачені при пересилці.

На час подачі даної заяви, жодного виконавчого провадження з виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі № 175/4883/19 від 09 червня 2020 року не відкрито.

У відповідності до положень п. 17.4 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк для пред`явлення втраченого виконавчого листа встановлено до 09 лютого 2025 року, тобто є таким, що не сплив.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 11.07.2018 по справі № 369/164/14- ц, провадження № 61-20160 св 18, Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого документу, оскільки рішення не виконано і не втратило своєї законної сили.

Дублікат видається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За таких обставин, суд вважає за необхідне заяву про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити та видати дублікат виконавчого листа, оскільки оригінал втрачено, рішення не виконано і не втратило своєї законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 4, 12,13, 18, 76,77, 81, 82, 84, 258, 259, 260, 261, 353, п. 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа, виданий на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі № 175/4883/19 від 09 червня 2020 року згідно якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , матеріальну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (франшизу) у розмірі 1000 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2000 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн., а також судовий збір у розмірі 768,40 грн., а всього стягнути 4768 грн. 40 коп.

Ухвала набрала законної сили 29 грудня 2022 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.Г. Васюченко