Справа № 522/3111/20
Провадження № 2/522/2015/22
20 грудня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.,
при секретарі судового засідання Замниборщ А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, за участі третіх осіб, без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання розпорядження протиправним та нечинним,
Позивачка звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, за участі третіх осіб, без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання розпорядження протиправним та нечинним.
В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . Дана квартира знаходиться на третьому ( останньому) поверсі триповерхового будинку під АДРЕСА_2 . На даному ( третьому) поверсі будинку під АДРЕСА_2 , всього знаходиться дві квартири: належні двом власникам: ОСОБА_1 , на праві приватної власності квартира під АДРЕСА_3 та належна на праві приватної власності третій особі, ОСОБА_3 , ( а раніше її батькові - ОСОБА_2 ) квартира під №6 (шість ).
ОСОБА_2 для забезпечення власних потреб та без дотримання діючих правових норм демонтовано раніше існувавшу дерев`яну конструкцію, на якій для забезпечення потреб мешканців квартир під АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 було облаштовано спільну вбиральню та облаштував на її місці вбиральню ( санітарно-технічний вузол) та тамбур для власних потреб та облаштував тамбур своєї квартири за рахунок зайняття площі сумісної сходової клітини.
При цьому ним, третьою особою, ОСОБА_2 було:
- забито в стіни залізні рельси, на яких розміщено залізобетонну конструкцію чим значно збільшено навантаження на стіни будинку;
- на залізобетонній конструкції зведено кам`яну перегородку в якій облаштовано броньовані двері ( які відкриваються назовні перекриваючи вхід до належної мені, ОСОБА_1 , квартири під АДРЕСА_3 ) чим ще дужче збільшено тиск на стіни будинку;
- перекрито доступ на горище будинку тоді як сходові конструкції у випадку пожару слугують евакуаційним виходом згідно СНIП 21-91-37 «Пожежна безпека будинків та споруд», регламентуючи пожежно-технічні параметри сходів, сходових маршів та площадок забороняє захаращення сходових конструкцій будь-яким шляхом, вимагаючи відкритості та повного допуску як до виходу з будинку на першому поверсі, так і до виходу на горище та дах будинк.
Даний будинок ( будинок під АДРЕСА_2 ) було споруджено в кінці ХІХ століття за правилами та звичаями ХІХ століття, які відповідали технічному рівню та технічним можливостям того часу.
Розпорядженням Центральної районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради №777 від 17 серпня 2001 року було задоволено протест Прокурора Центрального району міста Одеси та скасовано Розпорядження Центральної районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради №1364 від 02 грудня 1998 року «Про затвердження проекту облаштування санвузла квартири АДРЕСА_5 ».
Жодних будівельних робіт щодо квартири під АДРЕСА_6 в період з серпня 2001 року до 23 липня 2003 року ОСОБА_2 , не здійснювалось.
При цьому - ТЕХНІЧНИЙ ВИСНОВОК зі Збереження санітарно-технічного вузла та тамбура в квартирі АДРЕСА_6 , складеного в жовтні 2002 року ( замовлення №714), складений Одеською філією НИИПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦИЯ Державного комітету України з житлово-комунального господарства мотивовано тим, що « Реконструкция выполнена на основании проекта разработанного ОФ института «Укрпроектреконструкция» в 1997 году согласованого в установленном порядке и утвержденного решением Центральной райадминистрации №1364 от 02.12.98 г.».
Тоді як як зазначено вище - Розпорядженням Центральної районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради №777 від 17 серпня 2001 року Розпорядження Центральної районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради №1364 від 02 грудня 1998 року «Про затвердження проекту облаштування санвузла квартири АДРЕСА_5 » - було на той час скасовано.
Таким чином облаштування ОСОБА_2 суміщеного санвузла та тамбуру при вході до квартири є неправомірним так як здійснено без попереднього складання відповідного проекту без моєї згоди та згоді інших співвласніків.
Крім того дана прибудова порушує права мешканців будинку, що підтверджується доданими до даної позовної заяви копіями звернень мешканців будинку під АДРЕСА_2 до відповідних державних органів, а також тим, що Розпорядження Центральної районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради №1364 від 02 грудня 1998 року «Про затвердження проекту облаштування санвузла квартири АДРЕСА_5 » було опротестовано Прокурором Центрального району міста Одеси та скасовано Розпорядженням Центральної районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради №777 від 17 серпня 2001 року.
Частиною 1 статті 2. 30 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» « Поняття місцевого самоврядування» встановлено, що «Місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України».
При цьому статтею 4 вищезазначеного Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до принципів діяльності місцевого самоврядування в Україні віднесено народовладдя; законність; гласність; колегіальність; поєднання місцевих і державних інтересів; виборність; правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітність та відповідальність перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державну підтримку та гарантії місцевого самоврядування та судовий захист прав місцевого самоврядування».
І вимога щодо дотримання органами місцевого самоврядування принципу законності включає в себе ( крім іншого) обов`язок дотримання органами місцевого самоврядування норм Конституції України, яка включає в себе, крім іншого принцип рівності усіх громадян України.
Тоді як питання щодо затвердження Технічного висновку про збереження санітарно-технічного вузла і тамбуру у квартирі АДРЕСА_6 та надання дозволу « гр. ОСОБА_2 зберегти виконану прибудову до квартири АДРЕСА_6 .Вважати квартиру прийнятою до експлуатації, загальною площею 69,7 кв. м., житлову 35,9 кв. м.» - вирішено Приморською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради без врахування прав та законних інтересів ОСОБА_1 , інших мешканців будинку під АДРЕСА_2 .
Вище зазначене рішення органу місцевого самоврядування (Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради) вона вважає незаконним та таким, що підлягає визнанню протиправним та нечинним.
Ухвалою суду від 02 березня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 04 червня 2020 року.
Представником відповідача було надано до суду відзив на позовну заяву, в свою чергу позивач надав до суду відповідь на відзив.
У судове засідання 04 червня 2020 року з`явилися представник позивача та представник відповідача. У судове засідання не з`явилися треті особи, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 16 вересня 2020 року.
У період з 26 серпня 2020 року по 11 вересня 2020 року суддя Свячена Ю.Б. знаходилася у відпустці.
У судове засідання 16 вересня 2020 року з`явилися позивач, представник позивача та представник відповідача. Учасникам процесу у судовому засіданні було роз`яснено права. У судове засідання не з`явилися треті особи, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 10 листопада 2020 року.
У судове засідання 10 листопада 2020 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Представник відповідача направив до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності та відсутності відповідача. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 04 лютого 2021 року.
У судове засідання 04 лютого 2021 року з`явилися позивач та представник позивача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 31 березня 2021 року.
У судове засідання 31 березня 2021 року з`явилися позивач та представник позивача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від третіх осіб надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 09 червня 2021 року.
09 квітня 2021 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої просить доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз (м. Одеса, вул. Успенська, 83/85) по цивільній справі за вищевказаним позовом та на вирішення якої поставити питання:
-чи відповідає облаштування третіми особами санвузла на сходовій площадці буд. під АДРЕСА_7 діючим будівельним нормам та правилам?
-чи відповідає існуюча сходова площадка буд. АДРЕСА_2 , (між квартирами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 діючим протипожежним та санітарним нормам та правилам (в тому числі щодо забезпечення вільної, безперешкодної та нетравматичної) евакуації мешканців будинку в разі виникнення такої необхідності?
-чи забезпечує існуюча сходова площадка буд. під АДРЕСА_2 (між квартирами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 (шість) повноцінний вільний безперешкодний доступ до квартири під АДРЕСА_1 -для дитячої чи інвалідної коляски, медичних носилок для транспортування важкохворих які не можуть самостійно пересуватись доставки меблів, проведення ремонтних робіт?
-чи має санвузол, облаштований третіми особами на сходовій площадці буд. під АДРЕСА_2 (з врахуванням технічної характеристики будинку та матеріалів, використуваних для облаштування вищезазначеного санвузла)? В чому проявився такий негативний вплив? Чи матиме місце такий негативний вплив на будинок в подальшому?
У судове засідання 09 червня 2021 року з`явились позивач, представник позивача, представник третьої особи Чорненької І.В., ОСОБА_2 . Представник позивача клопотання про витребування оригіналу письмового доказу та про призначення судової будівельно-технічної експертизи підтримує у повному обсязі. Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2021 року по цивільній справі були задоволені вище зазначені клопотання витребувано від відповідача оригінал заяви та призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинене провадження по справі № 522/3111/20 до закінчення проведення експертизи та отримання висновку експерта за поставленими судом питаннями.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2022 року поновлено розгляд справи та призначено судове засідання на 05 травня 2022 року.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2022 року цивільну справу № 522/3111/20 направлено до Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз та зупинене провадження по справі № 522/3111/20 до закінчення проведення експертизи та отримання висновку експерта за поставленими судом питаннями.
20 вересня 2022 року від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України до суду надійшов висновок проведеної будівельно-технічної експертизи за матеріалами цивільної справи № 522/3111/20.
Ухвалою суду від 21 вересня 2022 року по цивільній справі було поновлено розгляд цивільної справи та призначено судове засідання на 20 жовтня 2022 року.
У судове засідання 20 жовтня 2022 року з`явився позивач та представник позивача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 30 листопада 2022 року.
Судове засідання 30 листопада 2022 року відкладено на 20 грудня 2022 року у зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні Приморського районного сулу м. Одеси.
У судове засідання 20 грудня 2022 року учасники процесу не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивачки ОСОБА_1 та самої ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив раніше надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно до п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, прийнявши докази, що є наявними у матеріалах справи, вислухавши думку представників позивача, відповідача та третіх осіб, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про можливість їх задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено,що позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.06.1997 р , виданого УЖКХМ ОМР НД , згідно розпорядження від 24.06.1997 р №98201.

Дана квартира знаходиться на третьому (останньому) поверсі триповерхового будинку під АДРЕСА_2 .

На даному (третьому) поверсі будинку під АДРЕСА_2 , всього знаходиться дві квартири: належна ОСОБА_1 , на праві приватної власності квартира під АДРЕСА_3 та належна на праві приватної власності третій особі, ОСОБА_3 , (а раніше її батькові - ОСОБА_2 ) квартира під №6 (шість ).

Дані обставини підтверджуються наданою технічною документацією та визнаються сторонами провадження.

В ході проведеної прокуратурою Центального району м. Одеси перевірки за численними скаргами жильців будинку під АДРЕСА_2 , з`ясовано, що Розпорядження Центральної районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради №1364 від 02 грудня 1998 року «Про затвердження проекту облаштування санвузла квартири АДРЕСА_8 " суперечить вимогам чинного законодавства, в зв`язку з чим внесено протест.

Згідно з листом прокуратури Центрального району м. Одеси від 27 серпня 2001 року за вихідним №175ж/01 протест прокуратури району задоволено та Розпорядженням Центральної районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради №777 від 17 серпня 2001 року скасовано Розпорядження Центральної районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради №1364 від 02 грудня 1998 року.

Вказаним протестом прокурора та Розпорядженням Центральної районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради №777 від 17 серпня 2001 року про скасування розпорядження №1364 від 02 грудня 1998 року «Про затвердження проекту облаштування санвузла квартири АДРЕСА_5 встановлено, що незаконно, за наслідком реконструкції 1999 року за погодженим відповідними органами проектом, у квартирі влаштований санвузол площею 4.0 кв.м. за рахунок вбиральні загального користування та коридор для доступу до квартири та санвузлу площею 1.1. кв.м за рахунок загальної сходової клітини на третьому поверсі.

Тобто факт протиправності самовільного захвату в 1998 році загальної сходової площадки в одноосібне користування родини ОСОБА_2 без врахування бажань та потреб інших мешканців будинку під АДРЕСА_2 вже встановлено компетентним органом який на той час здійснював загальний нагляд за дотриманням Законодавства України.

Крім того ТЕХНІЧНИЙ ВИСНОВОК (на підставі якого винесене розпорядження 1365) зі Збереження санітарно-технічного вузла та тамбура в квартирі АДРЕСА_6 , складеного в жовтні 2002 року ( замовлення №714), складений Одеською філією НИИПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦИЯ Державного комітету України з житлово-комунального господарства мотивовано тим, що «Реконструкция выполнена на основании проекта разработанного ОФ института «Укрпроектреконструкция» в 1997 году согласованого в установленном порядке и утвержденного решением Центральной райадминистрации №1364 от 02.12.98 г.», яке було скасовано раніше за протестом прокурора як зазначене вище.

Таким чином розпорядженням від 23 липня 2003 року №1365 Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради у користування сім`ї ОСОБА_2 передано приміщення загального користування, що, згідно із поповерховими планами, не призначалися для передачі комусь із мешканців будинку у відособлене користування.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004, до складу допоміжних приміщень входять підвали, сараї, кладочки, горища, колясочні і т. інш. Вони передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

Згідно пункт у 2 статті 10 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" Власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Пункт 2 статті 10 із змінами, внесеними згідно із Законами N 500-VI ( 500-17 ) від 04.09.2008, N 3716-VI ( 3716-17 ) від 08.09.2011 \

Офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 . в Рішенні Конституційного Суду N 4-рп/2004 ( v004p710-04 ) від 02.03.2004.

1.1. Допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

1.2. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир.

1.3. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

При цьому - згідно норм п.19 Правил користування приміщеннями житлових будинків та придомовими територіями, Затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 « Переобладнання та перепланування житлових та підсобних приміщень…може здійснюватись лише…без обмеження інтересів інших громадян, мешкаючих в даному будинку»

Згідно норм п.21 вищезазначених Правил користування приміщеннями житлових будинків та придомовими територіями, Затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 « Не допускається виконання робіт та інші дії…які порушують умови проживання громадян».

Згідно норм п.26 вищезазначених Правил користування приміщеннями житлових будинків та придомовими територіями, Затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 сходові площадки мають утримуватись в чистоті та не можуть захламлятись.

Згідно норм п.33 вищезазначених Правил користування приміщеннями житлових будинків та придомовими територіями, Затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 «Технічний стан конструктивних елементів житлового будинку… має забезпечувати безпечне проживання в ньому людей»

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Таким чином, приміщення загального користування передані ОСОБА_2 приміщення складали первинно приміщення загального користування, у зв`язку з приватизацією житла - зі приміщення вважаються належними на праві спільної сумісної власності усім власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку, в тому числі у будинку, в якому розташовані спірні приміщення. Жоден з мешканців житлового будинку не вправі претендувати на вказані приміщення загального користування без отримання згоди усіх без винятку власників квартир багатоквартирного житлового будинку, в якому вони розташовані, а рівною мірою ці приміщення не можуть бути розподілені, переобладнані та не може бути змінено їх цілому призначення.

Що цілком узгоджується з висновками Верховного суду стосовно визнання прав співвласників багатоквартирного будинку на приміщення загального користування та неможливості передання їх в користування органами місцевого самоврядування без згоди співвласників багатоквартирного будинку викладені в постанові Верховного Суду від 07 серпня 2019 року в справі № 161/15804/15-ц (провадження № 61-20834св18) можна ознайомитися за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/83721359

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того загальновизнано, що однією з вимог принципу верховенства права (правовладдя) є вимога юридичної визначеності (як принцип), на що Конституційний Суд України неодноразово вказував у своїх висновках і рішеннях. Принцип юридичної визначеності є істотно важливим у питаннях довіри до судової системи загалом та дієвості верховенства права (правовладдя).

Одним зі складових елементів загального принципу юридичної визначеності є вимога (як принцип) передбачності приписів права. Європейський суд з прав людини виснував принцип передбачності юридичної норми, зазначивши: «Припис не може розглядатись як „право, якщо його не сформульовано з достатньою мірою чіткості, даючи громадянинові змогу регулювати свою поведінку: громадянин повинен мати змогу (отримавши при потребі відповідну пораду) передбачити до тієї міри, що є допустимою за конкретних обставин, наслідки, що їх може спричинити конкретна дія»

[рішення Європейського суду з прав людини у справі „The Sunday Times v. The United Kingdom (No. 1) від 26 квітня 1979 року (заява № 6538/74), § 49].

Таким чином повна протилежність рішень відповідача з приводу одного і того же питання порушує, вище зазначений принцип передбачності приписів права та передбачності їх застосування органами влади.

Стосовно відповідності спірної реконструкції кв №6 нормам будівельного законодавства України.

У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із вимогами ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), якій міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 1.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р., №53/5, призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - експертизи та дослідження) судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - експертні установи) та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ (далі - експерти), їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Митним кодексом України, Законами України "Про судову експертизу", "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією.

Частинами 1,2,3 ст. 102 ЦПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Ухвалою суду від 09 червня 2021 року по цивільній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинене провадження по справі № 522/3111/20 до закінчення проведення експертизи та отримання висновку експерта за поставленими судом питаннями а саме.

-чи відповідає облаштування третіми особами санвузла на сходовій площадці буд. під АДРЕСА_7 діючим будівельним нормам та правилам?

-чи відповідає існуюча сходова площадка буд. АДРЕСА_2 , (між квартирами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 діючим протипожежним та санітарним нормам та правилам (в тому числі щодо забезпечення вільної, безперешкодної та нетравматичної) евакуації мешканців будинку в разі виникнення такої необхідності?

-чи забезпечуе iснуюча сходова площадка буд. під АДРЕСА_2 (між квартирами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 (шість) повноцінний вільний безперешкодний доступ до квартири під АДРЕСА_1 -для дитячої чи iнвалідної коляски, медичних носилок для транспортування важкохворих які не можуть самостійно пересуватись доставки меблів, проведення ремонтних робіт?

-чи має санвузол, облаштований третіми особами на сходовій площадці буд. під АДРЕСА_2 (з врахуванням технічної характеристики будинку та матеріалів, використуваних для облаштування вищезазначеного санвузла)? В чому проявився такий негативий вплив? Чи матиме місце такий негативний вплив на будинок в подальшому?

Висновком експерта судової будівельно-технічної експертизи від 06.09.2022 року № 22-2284 встановлено, що є численні порушення ДБН з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при облаштування йми санвузла на сходовій площадці будинку під АДРЕСА_2 , а саме.

1,4. Облаштування третіми особами санвузла на сходовій площадці будинку під АДРЕСА_2 не відповідає наступним вимогам діючої нормативно-технічної документації та державних будівельних норм:

- ДБН В.2.2-15-2019 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення»

3.7,3.26 у частині приєднання допоміжних приміщень багатоквартирного житлового будинку до підсобних приміщень квартири.

6.2,6.3 у частин пошкодження конструкцій будинку в цілому через деформації або виникнення тріщин внаслідок зміни конструкції будинку.

ПРАВИЛА утримання жилих будинків та прибудинкових територій

1.4,1, 1.4.5. - у частині відсутності проекту, дозволу на виконання робот, згоди сусідів;

1.4.4. - у частині порушення тривкості несучих конструкцій, погіршення цілісності будинку;

ДБН В.1.2-2-2006 Навантаження і впливи

4.3 - щодо відсутності розрахунків про зміну несучої здатності будівлі внаслідок додаткових навантажень та наявність негативного впливу на будівлю в цілому;

Стандарт житлово-комунального господарства України СОУЖКГ 75.11-35077234.0015:2009 «Правила визначення фізичного зносу житлових будинків»

Таблиця 5.1 - у частині погіршення технічного стану будівлі, що перебуває у незадовільному технічному стані;

Негативний вплив на буд. під АДРЕСА_2 (з врахуванням технічної характеристики будинку та матеріалів, використуваних для облаштування вищезазначеного санвузла - має місце.

2. Існуюча сходова площадка буд. АДРЕСА_2 (між квартирами АДРЕСА_3 та 6 (шість) не відповідає наступним вимогам:

ДБН В1.1-7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»

7.2.7, 7.3.6 - у частині зменшення висоти та ширини евакуаційних виходів, шляхів евакуації;

7.3.22 - у частині розміщення в обсязі сходової клітки вбудованого приміщення с розміщення в обсязі сходової клітки з інженерним обладнанням, підключенім до мереж електропостачання, водопостачання та каналізації.

Крім того Ухвалою суду від 09 червня 2021 року по цивільній справі було витребувано від відповідача оригінал клопотання мешканців будинку під АДРЕСА_2 про згоду на здійснення облаштування мешканцями квартири під АДРЕСА_6 санвузла на сходовій площадці вищезазначеного будинку доданої до відзиву відповідача (додаток 8).

Однак оригінал відповідного клопотання відповідачем так і не був наданий, в той же час крім зі змісту наданої ксерокопії клопотання не можливо встановити чи є зазначені особи співвласниками квартир або нежитлових приміщень у будинку під АДРЕСА_2 та якими документами це підтверджується, тому враховуючи численні колективні звернення співвласників до прокуратури проти зайняття третіми особами частини сходової клітини суд критично ставитися до пояснень відповідача та третіх осіб про наявність згоди співвласників багатоквартирного будинку на спірне облаштування та реконструкцію.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 повністю обґрунтованими, доведеними відповідними доказами, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до змісту а.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача;

Відповідно до змісту ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що за проведення судової будівельно-технічної експертизи позивачка поніс витрати в розмірі 8237,28 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи попереднім рахунком вартості висновку судової будівельно-технічної експертизи №21-4979/(52) від 10.09.2021 по справі №522/3111/20 у сумі 8237,28 грн та відповідною квитанцією про сплату на зазначену суму.

Враховуючи те, що позовні вимоги є обґрунтованими, суд стягує судові витрати в розмірі 8237,28 грн з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-79, 133, 211, 258, 259, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 382 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, за участі третіх осіб, без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання розпорядження протиправним та нечинним - задовольнити.

Визнати протиправним та нечинним розпорядження Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради №1365 «Про збереження виконаної прибудови до квартири АДРЕСА_6 » від 23 липня 2003 року.

Стягнути з Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (ЄДРПОУ 26303264;м. Одеса, вул. Канатна, 134) на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 8237,28 грн (вісім тисячі двісті чотириста тридцять сім) гривень 28 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Свячена Ю.Б.

20.12.22