Номер провадження: 22-ц/813/330/22
Справа № 495/6014/19
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа - ОСОБА_2 ) про відновлення втрачених судових проваджень, на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Прийомової О.Ю. 07 травня 2021 року у м. Білгород-Дністровський Одеської області,

встановила:

У липні 2019 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відновлення втрачених судових проваджень, відповідно до якої просив суд: відновити втрачене судове провадження в цивільній справі №2-8/1982 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, що перебувала в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (Білгород-Дністровського районного народного суду Одеської області); відновити втрачене судове провадження в цивільній справі №2-253/1982 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, що перебувала в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (Білгород-Дністровського районного народного суду Одеської області)..

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що у провадженні приватного Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. перебуває спадкова справа № 23/2017 щодо спадкування майна внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

До приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини звернулись двоюрідний брат померлого ОСОБА_1 та нібито син померлого - ОСОБА_4 .

Заявник вказував, що ще за життя ОСОБА_3 звертався до суду із позовом до колишньої дружини ОСОБА_2 про оспорювання його батьківства відносно ОСОБА_4 , оскільки був переконаний, що фізіологічно не здатний мати дітей у зв`язку з тим, що страждав на хронічний простатит змолоду.

Також зазначив, що ОСОБА_4 , відносно якого оспорював батьківство ОСОБА_3 , протягом усього життя останнього не підтримував з ним будь-яких родинних взаємовідносин.

ОСОБА_4 раптово з`явився лише після смерті ОСОБА_3 із майновими претензіями на батьківський спадок.

В розрізі наведеного заявник також вказував, що у провадженні Білгород-Дністровського суду перебувала і цивільна справа № 2-748/1981 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В той же час, у рішенні Судової колегії в цивільних справах Одеського обласного суду у справі № 1315 від 10.12.1981 року судом було встановлено, що ОСОБА_4 подав позов про розірвання шлюбу у зв`язку з систематичною подружньою невірністю його дружини ОСОБА_2 ..

Підсумовуючи викладене заявник вважав, що у разі відновлень судових проваджень про оспорювання батьківства та стягнення аліментів буде підтверджено наявність/відсутність кровного споріднення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

В той же час, ОСОБА_1 вказував, що матеріали цивільної справи № 2-253/1982 про стягнення аліментів, яка розпочалась пізніше справи про оспорювання батьківства, можуть містити інформацію та документи, які вказуватимуть на оспорювання ОСОБА_3 свого батьківства по відношенню до ОСОБА_4 ..

З наведених вище підстав ОСОБА_1 і звернувся із даною заявою до суду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 травня 2021 року у відновленні втрачених судових проваджень в цивільній справі №2-8/1982 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, що перебувала в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (Білгород-Дністровського районного народного суду Одеської області) та в цивільній справі №2-253/1982 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, що перебувала в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (Білгород-Дністровського районного народного суду Одеської області) було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про відновлення втрачених судових проваджень, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Апеляційна скарга мотивована тим, що втрачені судові провадження у цивільних справах №2-8/1982 та №2-253/1982 підлягають відновленню у зв`язку із розглядом Суворовським районним судом м. Одеси справи №523/3461/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_5 ) про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на нерухоме майно.

Сторони про розгляд справи на 26 квітня 2022 року були сповіщені належним чином.

Від представника ОСОБА_2 25.04.2022 року засобами електронного зв`язку надійшла заява про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ,наявною в матеріалах справи. (а.с.7).

До приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. із заявами про прийняття спадщини звернулись: син померлого ОСОБА_4 та двоюрідний брат ОСОБА_1 (а.с.8-11).

Однак, ОСОБА_1 вказав на сумніві наявності кровного рідства ОСОБА_3 над ОСОБА_4 , адже за життя осатаній оспорював своє батьківство над даною особою.

Тому, нотаріусом було здійснено запит до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з метою повідомлення наявності даного судового провадження.

У відповіді з листом Білгород-Дністровського міськрайонного суду за № 5/3178/17вих/32409/ 13.12.2017 року повідомлено, що згідно алфавітного показчика Білгород-Дністровського міського суду за 1981 рік, за № 2-748/1981 значиться справа про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (справа знищена за спливом строку зберігання справ даної категорії, оригінал рішення зберігається в наряді оригіналів рішень за 1981 рік) Згідно алфавітного показника Білгород-Дністровського міського суду за 1982 рік, за № 2-8/1982 значиться справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства (справи за 1982 рік в архіві суду не збереглися).

Згідно алфавітного показника Білгород - Дністровського міського суду за 1982 рік за № 2-253/1982 значиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів /справа знищена за спливом строку зберігання справ даної категорії/.

Крім того судом повідомлено, що у 1980, 1983-2017 роках справи, в яких позивачем виступав ОСОБА_3 , не розглядались. (а.с.16).

Листом з Білгород-Дністровського міськрайонного суду № 5/27181/18вих/2-8/1992/ 11.09.2018 року повідомлено, що в архіві суду відсутній оригінал судового рішення, прийнятого за результатами розгляду справи № 2-8/1982 та обліково-статистична картка до справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспоювання батьківства.

Справа № 2-253/1982 та обліково-статистична картка до неї за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів в архіві Білгород-Дністровського міськрайонного суду не збереглися.

Водночас, нотаріусу направлені копії відповідних сторінок алфавітного показника цивільних справ, розглянутих Білгород-Дністровським міським судом у 1982 році./л.с.17,18-19/.

Заявник намагався отримати остаточні рішення, які приймались в межах справи № 2-748/1981 про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , справи № 2-8/1982 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та справи № 2-253/1982 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, що приймались Білгород-Дністровським міським судом, шляхом витребування доказів Суворівським районним судом у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 (третя особа - ОСОБА_5 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно (а.с.20-22).

На вказану ухвалу, Білгород - Дністровським міськрайонним судом Одеської області надано аналогічну вищезазначеній відповідь про те, що справи № 2-8/1982 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та № 2-253/1982 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів в архіві суду не збереглись /л.с.23/.

Разом з тим, судом надано копію рішення суду за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с.24-26,27-31).

Згідно ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлено за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, заявник не був учасником справи ані в судовому провадженні про стягнення аліментів, ані в оспорюванні батьківства.

Згідно з вимогами ст. ст. 488-490 ЦПК України, відновленню підлягає втрачене повністю або частково судове провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито.

Згідно ч. 1 ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка зберіглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Судом першої інстанції, з метою вирішення питання щодо відновлення втраченого судового провадження, було винесено ухвалу про витребування доказів від 05.11.2019 року, згідно якої витребувано з Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області інформацію про те, чи надходили на виконання у дані державні органи судові рішення у цивільній справі № 2-8/1982 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, що перебувала у провадженні Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області (Білгород-Дністровського районного народного суду Одеської області), а також у цивільній справі № 2-253/1982 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, що перебувала у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (Білгород-Дністровського районного народного суду Одеської області), протягом 1982-2019 років, а також надати належним чином засвідчені копії таких виконавчих проваджень.

Згідно відповіді з Білгород-Дністровського міськрайонного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 5248/54-19 від 27.11.2019 року повідомлено, що до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, рішення по цивільній справі № 2-8/1982 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства не надходило (а.с.117).

Згідно листа Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області повідомлено, що за результатами виконаного пошуку у автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що виконавчий документ на виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /Білгород-Дністровського районного народного суду Одеської області/ по справі № 28/1982 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, до Відділу не надходив (а.с.118).

Згідно листа № 08.1-6140 від 05.12.2019 року з Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області повідомлено, що за результатами проведеної перевірки в архіві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області виявлено актовий запис по народження № 838 від 25.11.1980 року, складений Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області відносно ОСОБА_4 ..

Згідно інформації, що міститься в актовому записі, реєстрація народження дитини ОСОБА_4 проводилась згідно із статтею 133 СК України, на підставі пред`явленого свідоцтва про шлюб (актовий запис про шлюб № 455 від 16.1.1978 , складений Білгород-Дністровським відділом ДРАЦС), де батьком дитини зазначений чоловік ОСОБА_3 .

Відповідно до викладеного, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду про оспорювання батьківства до відділу не надходило (а.с.119).

Таким чином, судом першої інстанції було досліджено лише наявність запису в алфавітному показнику Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, при цьому, будь-яких інших документів заявником суду надано не було, зокрема, не надано копії позовної заяви, пояснень, заперечень на позов, доказів, що досліджувалися судом, інших довідок, відомостей, що стосуються справи, документів, надісланих (виданих) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копій таких документів, на підставі чого можливо було б відновити втрачене судове провадження.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що намагання витребування судом першої інстанції будь-яких відомостей, що стосуються справи, документів, надісланих (виданих) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, результатів не дало.

За приписами ч. 3 ст. 494 ЦПК України, у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Як вірно зазначено в оскаржуваному судовому рішенні - встановити, чи були закінчені дані судові провадження ухваленням рішення або закриттям провадження, що відповідало б статті 488 ЦПК України, чи не були проведені будь-які інші процесуальні дії та вирішені процесуальні питання іншим чином, не надається за можливе.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що зібраних матеріалів цивільної справи недостатньо для точного відновлення втраченого судового провадження, у зв`язку з чим суд дійшов вірного висновку про необхідність відмови у відновленні втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що втрачені судові провадження у цивільних справах №2-8/1982 та №2-253/1982 підлягають відновленню у зв`язку із розглядом Суворовським районним судом м. Одеси справи №523/3461/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_5 ) про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на нерухоме майно.

Колегія суддів зауважує, що згідно ч.ч.1,2 ст.493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

1) частину справи, яка зберіглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;

6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Однак, колегія суддів враховує, що заявником ОСОБА_1 не надано судам першої та апеляційної інстанцій жодного документу для відновлення втраченого провадження.

Наявні в матеріалах справи документи, які були досліджені судом апеляційної інстанції в судовому засіданні, є недостатніми для відновлення втраченого судового провадження у цивільних справах №2-8/1982 та №2-253/1982 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 494 ЦПК України, у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження, суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження.

За таких підстав, зважаючи на те, що заявником не було надано процесуальних документів, на підставі яких можливо було б вирішити питання про відновлення втраченого судового провадження, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про неможливість відновлення втраченого судового провадження у цивільних справах №2-8/1982 та №2-253/1982.

Крім того, колегія суддів враховує, що на час розгляду цієї апеляційної скарги Суворовським районним судом м. Одеси у справі №523/3461/18 29 червня 2021 року ухвалене рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_5 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно, залишено без задоволення

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 травня 2021 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 24 травня 2022 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе