Справа № 517/688/22
Провадження № 2/517/150/2022
21 грудня 2022 року смт. Захарівка
Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Меєчка О.М.,
за участю секретаря судового засідання Хасанової С.Т.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних, -
07 листопада 2022 року ТОВ «Консалт Солюшенс» в особі представника - адвоката Демчука Я.В. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних.
Предметом застави в даному договорі було визначено автомобіль марки Toyota Corolla, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке видане РЕВ - 1 МРВ ДАІ ГУМВС України в Одеській області 12 січня 2008 року.
Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 були внесені зміни у статут Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра», відповідно до яких найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра».
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту. Посилаючись на викладене, ПАТ «КБ «Надра» було вимушено звернутися до суду із позовом про звернення стягнення на предмет застави.
17 квітня 2014 року рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задоволено та звернуто стягнення на предмет застави - вищевказаний автомобіль марки Toyota Corolla.
Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 20 травня 2020 року замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником ТОВ «Консалт Солюшенс».
Жодних платежів з моменту ухвалення вищезазначеного рішення по сплаті вищезазначеного кредиту ОСОБА_1 не сплатив. Рішення суду про звернення стягнення на предмет застави відповідачем не виконується, автомобіль зареєстрований за ОСОБА_1 та знаходиться у його власності.
09 листопада 2022 року та 14 листопада 2022 року від Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області та відділу обліку та моніторингу ГУ ДМС України в Одеській області відповідно надійшли відповіді про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 30, 31).
Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 15 листопада 2022 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження призначено на 06 грудня 2022 року 08 год 00 хв., з викликом сторін (а.с. 15).
У судове засідання представник позивача не з`явилась, до матеріалів справи додала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 42).
Відповідач в судове засідання двічі не з`явився хоча належним чином, в порядку визначеному статтями 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 . Направлені йому судові повістки про виклик до суду за його місцем реєстрації, повернуті суду (а.с. 36, 44).
Відповідач про причини неявки суд не повідомив та не подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно довідок Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 1611 від 09 листопада 2022 року та відділу обліку та моніторингу ГУ ДМС України в Одеській області від 10 листопада 2022 року відповідно, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30, 31).
Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, а тому за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань щодо погашення кредиту /кредитної лінії, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, позичальник передає в заставу Автомобільний засіб, що набувається позичальником по договору купівлі продажу автотранспортного засобу.
Предметом застави в даному випадку визначено автомобіль марки Toyota Corolla, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке видане РЕВ - 1 МРВ ДАІ ГУМВС України в Одеській області 12 січня 2008 року.
Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 були внесені зміни у статут Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра», відповідно до яких найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра».
Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 17 квітня 2014 року у справі № 517/223/14-ц позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задоволено та звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки Toyota Corolla, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 9-10).

Також, вказаним рішенням суду встановлено, що у зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконує, станом на 12 січня 2014 року сума його заборгованості становить 30346,69 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену дату складає 259485,45 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14696,38 доларів США (в екв. 125664,34 грн), заборгованість по відсоткам - 10704,17 доларів США (в екв. 91528,15 грн), пеня за прострочення сплати кредиту - 3390,04 доларів США (в екв. 28987,22 грн), штраф за порушення виконання умов договору - 1 556,10 доларів США (в екв. 13305,74 грн).

05 лютого 2020 року було проведено електронний аукціон № UA-EA-2020-01-14-000012-b за лотом № GL2N79746 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 193 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами. Переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс» , що підтверджується протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-01-14-000012-b (а.с. 17).

26 лютого 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» було укладено договір № GL2N79746 про відступлення прав вимоги посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 99 за яким до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги до боржників, зазначених у додатку № 1 (а.с. 18-19).

Відповідно до п. 2 договору новий кредитор набуває усі права за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку № 1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, права що виникають із судових справ, виконавчих проваджень, право отримання коштів від реалізації заставного майна за основними договорами. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 1 до цього договору.

За змістом пункту 143 додатку № 1 до договору № GL2N79746 про відступлення прав вимоги від 26 лютого 2020 року до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого до ОСОБА_1 , за кредитним договором № ОД14/01/2008/840-К/453 від 12 січня 2008 року (зв. а.с. 20).

Таким чином, ПАТ «КБ «Надра» вибуло з правовідносин, що виникли за кредитним договором, що зазначений вище, а ТОВ «Консталт Солюшенс» набуло всіх прав кредитора за кредитним договором.

Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 20 травня 2020 року замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником ТОВ «Консалт Солюшенс» у справі № 517/223/14-ц за позовом ПАТ «КБ Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави (а.с. 11-12).

Жодних платежів з моменту ухвалення вищезазначеного рішення по сплаті вищезазначеного кредиту ОСОБА_1 не сплатив.

Рішення суду про звернення стягнення на предмет застави відповідачем не виконується, автомобіль згідно із відповіддю Головного сервісного центру МВС України від 03 червня 2020 року № 31/15-25аз зареєстрований за ОСОБА_1 та знаходиться у його власності (а.с. 16).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Отже, судом встановлено, що борг ОСОБА_1 перед правонаступником ПАТ «КБ «Надра» - ТОВ «Консалт Солюшенс», в розмірі 30346,69 доларів США, (в еквіваленті по курсу НБУ на дату подачі позову в 2014 році складає 259485,45 гривень), що встановлений рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 17 квітня 2014 року у справі № 517/223/14-ц є зобов`язанням відповідно до норм цивільного права.

Суд звертає увагу, що таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов`язанням.

За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-п.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України, у конструкції Цивільного кодексу України розташована у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 Кодексу. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а так само й на грошові зобов`язання, що виникли на підставі рішення суду та за своєю правовою природою носять цивільно-правовий характер.

Таким чином, у статті 625 ЦК України, визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань.

Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), а також у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/4878/16-ц (провадження № 61- 1625св18).

Суд звертає увагу, що за змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У даному випадку ОСОБА_1 має невиконане грошове зобов`язання перед позивачем у розмірі в розмірі 30346,69 доларів США (в еквіваленті по курсу НБУ на дату подачі позову в 2014 році складає 259485,45 гривень), що підтверджується вищезазначеним рішенням суду.

Згідно з правилом ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У частині першій статті 273 ЦПК України сформульоване правило, за змістом якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Враховуючи те, що рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 17 квітня 2014 року у справі № 517/223/14-ц не оскаржувалось в апеляційному поряду - таке рішення набрало законної сили та набуло статусу обов`язкового до виконання для сторін справи.

З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

Також, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до пункту 91 постанови Великої палати Верховного суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно із вимогами статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У зв`язку із викладеним, суд вважає правомірним звернення позивача до суду із вимогою про стягнення з відповідача 3 % річних за користування коштами за період з 24 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року.

Так, судом встановлено, що за зазначений період, розмір грошових коштів, що підлягають стягненню за користування кредитними коштами склав 2731,20 доларів США (еквівалент в гривні станом на день подання позову за курсом НБУ 99876,16 гривень).

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором. Такі дії відповідача є неправомірними, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 2481,00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 509, 524, 533-535, 625, 1050 ЦК України, статтями 19, 27, 83, 175, 274-275, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» грошову сумі у розмірі 2731 (дві тисячі сімсот тридцять один) долар США 20 центів США (еквівалент в гривні станом на день подання позову за курсом НБУ 99876 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сімдесят шість) гривень 16 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» судовий збір в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Відомості про сторони у справі:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», , місцезнаходження:65048, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 36, офіс 308;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: