Справа №519/867/22
Провадження № 2/519/364/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

29.12.2022 м. Южне

Южний міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Лемця С.П.,

при секретарі судового засідання Коршак Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області

встановив:

Позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області. Позов обґрунтовано тим, що 28.06.2022 Южним міським судом Одеської області було прийнято рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 28.11.2005 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 07.09.2009 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають разом з позивачем ОСОБА_1 та колишньою дружиною ОСОБА_2 .

Позивач та відповідач не проживають разом приблизно з 09. 03.2022, відповідач разом з дітьми виїхала з України в зв`язку з веденням на території країни воєнного стану до країни Румунії (виїзд та розміщення дітей і колишньої дружини позивачем було організовано завдяки допомозі роботодавця ОСОБА_1 ). До виїзду за кордон позивач та відповідач разом з дітьми проживали однією сім`єю і мали теплі сімейні відносини. На дату подання позову відповідач з дітьми перебувають на території України.

На період перебування колишньої дружини та дітей за кордоном ОСОБА_1 постійно перераховував кошти відповідачеві на утримання дітей: 07.03.2022 - 50 000,00 грн.; 19.03.2022 - 50 000,00 грн.; 21.05.2022 - 4000,00 грн.

На сьогоднішній день сторони не можуть дійти згоди, щодо визначення місця проживання дітей.

Позивач працює на ТОВ «ДП ВОРЛД ТІС ПІВДЕННИЙ» на посаді водія навантажувача (змінний), має позитивну характеристику. Відповідач важко хворіє, має діагноз ОСОБА_5 , потребує постійного лікування, в зв`язку з даним діагнозом їй було присвоєно 3 групу інвалідності. Позивач не має можливості займатися дітьми в повній мірі та фінансово утримувати їх. На підставі вище зазначеного позивач вважає, що дітям буде краще проживати саме з ним.

ОСОБА_3 навчається в 11 класі КЗ «Загальної середньої освіти №1 Южненської міської ради Одеського району Одеської області», ОСОБА_4 навчається в 7 класі КЗ «Загальної середньої освіти №1 Южненської міської ради Одеського району Одеської області».

Ухвалою суду від 02.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

20.09.2022 до суду надійшов відзив, згідно якого представник відповідача адвокат Родіонов А.В. просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.11.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, представник віддповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві.

Представник Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника, заперечують проти задоволення позовних вимог, підтримують висновок Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 18.10.2022 № 23-05-03.

Суд, дослідивши докази, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, доходить наступного висновку.

28.06.2022 рішенням Южного міського суду Одеської області розірвано шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 (а.с.10)

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 28.11.2005 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 07.09.2009 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно довідки про фактичне місце проживання позивач та відповідач разом з дітьми проживали до 09.03.2022 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9).

Позивач працює на ТОВ «ДП ВОРЛД ТІС ПІВДЕННИЙ» на посаді водія навантажувача (змінний), має позитивну характеристику (а.с.11-12). ОСОБА_1 належить на праві власності 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 прийняли у власність трикімнатну квартиру по 1/3 частці кожний під номером АДРЕСА_2 (а.с.46).

Після введення воєнного стану на всій території України, ОСОБА_2 разом із дітьми виїхала за кордон. Після повернення в Україну, відповідач разом із дітьми почали проживати в м. Рені Одеської області.

Відповідач ОСОБА_2 працює в ІП «СЖС УКРАЇНА» з 01.03.2000 на посаді хіміка 2-ї категорії та має позитивну характеристику (а.с.42,50).

Донька ОСОБА_6 проходить навчання у школі англійської мови «iSpeak» з 2020 року та продовжує навчання (а.с.48). Син ОСОБА_7 проходить курс IT навчання (а.с.49).

Згідно висновку Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 18.10.2022 № 23-05-03, Комісія вважає за доцільне визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з матірю ОСОБА_2 (а.с.62).

В силу ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно ст.3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.1991 р., у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

В силу ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Як передбачено ч.3 ст.157 СК України, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11. 1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Із системного тлумачення ч.1 ст.3, ст.9 Конвенції про права дитини, ч.ч.2 і 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14.12.2016 у справі № 6-2445цс16 та від 12.07.2017 у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме, ст.161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду зазначала, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989.

Відповідно до ст.171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору, зокрема, щодо її місця проживання.

Позивач аби не спричинити моральної шкоди дітям ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просив не допитувати їх в судовому засіданні.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що він як батько дитини належно виконує батьківські обов`язки, спроможний забезпечити дітей належними житлово-побутовими умовами, за матеріальним станом спроможний забезпечити утримання, виховання і розвиток дітей на належному рівні.

Разом з цим, судом встановлено, що мати дітей також у достатній мірі спроможна забезпечити такі ж потреби на належному рівні. Суду не повідомлено даних про наявність виключних обставин, які б виправдовували розлучення дітей із матір`ю, негативно характеризуючих даних про відповідача у цьому спорі не здобуто.

Сама по собі інвалідність ОСОБА_2 не є самостійною та достатньою підставою для визначення місця проживання дітей із ОСОБА_1 . Обидві сторони мають постійні місця проживання та роботи, офіційні джерела доходу, позитивно характеризуються. За таких обставин, з матеріалів справи вбачається майже однакове становище матері та батька щодо дотримання умов для визначення місця проживання дітей.

Разом з цим, в найкращих інтересах дітей суд вважає недоцільним їх розлучення із матір`ю з огляду на їх вік і фактичне місце проживання на даний час.

Дотримуючись рівності сторін, щодо місця проживання дитини, суд вважає не обґрунтованими позовні вимоги, так як перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Таким чином, з огляду на сукупність встановлених під час судового розгляду обставин, в найкращих інтересах дітей, суд вважає доцільним залишити дітей проживати з матір`ю.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, можливість створення матір`ю дітей належних умов для їх виховання, відсутність виняткових обставин, які б обумовлювали необхідність розлучення дітей з матір`ю, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 18.10.2022 № 23-05-03, виходячи із найвищих інтересів дітей, оцінивши всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 141, 150-152, 155, 157, 161 СК України, ст.ст. 12-13, 76-81, 84, 263-265 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області, відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області, місцезнаходження за адресою: 65481, Одеська обл., м. Южне, пр. Гр.десанту, 18.

Суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ