Справа № 177/199/21
Провадження № 2-др/177/8/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Березюк М. В.
за участі: секретаря Баля А. І.,
представника позивача за зустрічним позовом Кривенко І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Кривому Розі, матеріали заяви представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Кривенко Ірини Михайлівни, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Криворізького районного відділу державної виконавчої служби про захист прав споживача, визнання додаткової угоди недійсною, зобов`язання вчинити певні дії -
05.12.2022 представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Кривенко І.М. звернулася до суду з заявою щодо ухвалення рішення про стягнення витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у справі № 177/199/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Криворізького районного відділу державної виконавчої служби про захист прав споживача, визнання додаткової угоди недійсною, зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування заяви зазначала, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2022 в задоволенні первісного позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, а саме визнано недійсною додаткову угоду до кредитного договору від 28.05.2019.
До закінчення судових дебатів по справі, представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 зробила заяву щодо вирішення питання про судові витрати, а саме витрати позивача на професійну правничу допомогу, після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Про наявність витрат на професійну правничу допомогу позивач вказав у відзиві на первісний позов та зустрічній позовній заяві, зазначивши, що докази несення таких витрат будуть надані протягом п`яти днів з дня закінчення розгляду справи.
В ході судового засідання представник ОСОБА_3 уточнила, що визначити розмір судових витрат на правничу допомогу та надати докази на їх підтвердження до закінчення розгляду справи вона не мала можливості, оскільки по-перше не був відомий розмір таких витрат, який залежав у тому числі від кількості проведених судових засідань, а по-друге у зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 , будучи пенсіонером, споживачем у спірних правовідносинах, не мав можливості сплатити судові витрати на професійну правову допомогу.
Відповідач за зустрічним позовом АТ КБ «ПриватБанк» будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, участь в судовому засіданні представника не забезпечив, про причини неявки представника суд не повідомив, хоча копію заяви про ухвалення додатково рішення по справі отримав (а.с. 30, 40 т.2), був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 29, 34-34, 39), заяв по суті справи, або ж з процесуальних питань, в тому числі про відкладення розгляду справи, АТ КБ «ПриватБанк» суду не надало. Вказане, відповідно до ст. 246, ч.4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Третя особа, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи участь представника у судовому засіданні не забезпечила, заяв по суті справи чи з процесуальних питань не надала.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, вислухавши думку представника ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК україни, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Порядок розподілу судових витрат визначено ст. 141 ЦПК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини визначені ч.3 ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Судом встановлено, що 30.11.2022 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області у справі № 177/199/21 ухвалено рішення, яким первісний позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення, а зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ «ПриватБанк» про визнання додаткової угоди недійсною, зобов`язання вчинити певні дії, поданий в порядку захисту прав споживача банківських послуг, задоволено в частині визнання додаткової угоди недійсною.
Питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 , про наявність яких він вказав у своїх заявах по суті справи (відзиві та зустрічному позові) суд не вирішував, у зв`язку з реалізацією представником позивача права на подання доказів розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу згідно абз. 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, про що судом зазначено в мотивувальній частині рішення суду (а.с. 24 т.2).
Як слідує зі змісту відзиву ОСОБА_1 та його зустрічного позову (а.с.53, 62 т.1), при поданні перших заяв по суті справи, позивач вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат складають витрати на професійну правничу допомогу, докази понесення яких будуть надані не пізніше п`яти днів з дня закінчення розгляду справи. Як слідує з розрахунку наданого ОСОБА_2 , розмір вказаних витрат залежав від кількості судових засідань по справі.
До закінчення судових дебатів по справі, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 зробила заяву в порядку ст. 246 ЦПК України, щодо вирішення питання про судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу позивача) після ухвалення рішення по суті позовних вимог та подала докази понесення витрат на професійну правничу допомогу з дотриманням вимог визначених абз. 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, а саме протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 09.08.2021 (а.с. 123-125 т.1), клієнт ОСОБА_1 зобов`язався сплатити адвокату гонорар за домоволеністю сторін, розмір якого визначається в акті про приймання-передачу наданих послуг (а.с. 123 т.1).
Протилежного відповідчем перед судом не доведено, заяв про необгрунтованість витрат на професійну правничу допомогу не висловлено, заяв про їх зменшення не подано.
Керуючись ст. ст. 133, 141, 143, 246, 270 ЦПК України, суд , -
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду.
Повний текст додаткового рішення складено 21.12.2022.
Суддя М.В. Березюк