Справа 2-487/11
провадження № 6/752/296/22
УХВАЛА

19.08.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі № 2-487/11, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувала справа № 2-487/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У червні 2022 року представник ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» звернувся до суду із заявою, в якій просив суд поновити товариству строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 2-487/11, та видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення суду у вказаній справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29.03.2011 року у справі № 2-487/11 було стягнуто із відповідача на користь банку борг в сумі 20595,03 доларів США, що за курсом НБУ становило 163234,18 грн., судовий збір в сумі 1632,35 грн., та витрати на ІТЗ в сумі 120,00 грн. Заявник вказує, що на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеного 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами, в т.ч. і з кредитним договором, боржником за яким є відповідач у даній справі. Крім того, на підставі договору № 1370/К, 11.05.2019 року відбулось відступлення прав вимоги на користь заявника за договором № 0 про надання споживчого кредиту, боржником за яким є ОСОБА_1 . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2020 року, у справі було змінено стягувача із АКІБ «Укрсиббанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку». Заявник вказує, що здійснивши аналіз документів, переданих банком новому кредитору було виявлено відсутність оригіналу виконавчого листа. З метою з`ясування обставин місцязнаходження виконавчого листа, товариством направлялись запити до відповідних відділів державної виконавчої служби, попередніх стягувачів, з яких вбачається, що оригінал виконавчого листа було втрачено. В автоматизованій системі виконавчих проваджень на даний час відсутня інформація про наявність виконавчого провадження, боржником за яким є відповідач у даній справі. Заявник вважає, що виконавчий документ було втрачено із незалежних від заявника причин, останній, позбавлений можливості повторно його пред`явити до виконання, а відтак строк для пред`явлення виконавчого документу було пропущено із поважних причин, наявні підстави для його поновлення та видачу дублікату виконавчого листа, в зв`язку з чим заявник вимушений звернутись до суду із даною заявою.

Суд, дослідивши матеріали справи і докази, надані на підтвердження обставин, якими обґрунтовується заява, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Згідно із ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п.п. 17.4 п. 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29.03.2011 року у справі № 2-487/11, позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було задоволено. Стягнуто із відповідача на користь банку заборгованість в сумі 20595,03 доларів США, що за курсом НБУ становило 163234,18 грн., судовий збір в сумі 1632,35 грн., та витрати на ІТЗ в сумі 120,00 грн.

Рішення суду сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

31.10.2011 року представник позивача на виконання зазначеного рішення суду отримав один виконавчий лист.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2020 року, заяву ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», було задоволено частково. Змінено стягувача у виконавчому листі № 2-487/11, виданого Голосіївським районним судом м. Києва, - із АКІБ «Укрсиббанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку». В частині вимог про поновлення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа було відмовлено.

В матеріалах справи містять документи, які свідчать про те, що заявник після укладення в 2019 році із банком договору про відступлення прав вимоги, за яким товариство набуло право вимоги до боржника, вживав заходи щодо встановлення місцязнаходження виконавчого листа, виданого судом на виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до листа Голосіївського районного відділу ДВС у м. Києві від 31.12.2020 року, було встановлено, що перевіркою АСВП було встановлено, що станом на 31.12.2020 року, виконавчий документ № 2-487/11 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсибанк» заборгованості в розмірі 20595,03 доларів США, що за курсом НБУ становило 163234,18 грн., судового збору в сумі 1632,35 грн., та витрат на ІТЗ в сумі 120,00 грн., на виконанні у відділ не перебуває.

Заявник вказує, що наявні підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки, оригінал виконавчого листа був втрачений із незалежних від заявника причин, а також наявні підстави для видачі дублікату виконавчого листа у даній справі.

Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд приймає до уваги те, що на момент набрання рішенням законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999.

Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIVвід 21квітня 1999 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Отже, за приписами вказано Закону, який діяв на момент набрання рішенням законної сили, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за рішенням суду від 29.03.2011 року, сплинув.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документу на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29.03.2011 року сплив ще до придбання в 2019 році заявником прав вимоги до відповідача у даній справі.

Таким чином, під час продажу права вимоги заявнику до відповідача, банк вже втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання, а за умовами договору про відступлення прав вимоги до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора.

Варто також відзначити те, що в період із 2011 р. по 2019 р. (перехід права вимоги від банку до заявника) попередніми стягувачами не вживались належні заходи щодо звернення виконавчого листа до належного примусового виконання, та доказів зворотному матеріали справи не містять.

Норми Закону України «Про виконавче провадження» не містять вичерпного переліку поважних причин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Так, причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є оціночною категорією та можуть визнаватись поважними, зокрема, якщо вони відповідають таким умовам: це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування, що свідчать про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Доказами, в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у червні 2022 року, тобто після спливу більше ніж 10 років з дня винесення рішення, та більше ніж 9 років після закінчення строку його пред`явлення до виконання.

Враховуючи вказані вище положення законодавства та встановлені фактичні обставини справи, суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до стягнення поважними, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку суду надано не було та в судовому засіданні не встановлено, а ті, що надані на підтвердження вказаних посилань, судом розцінюються критично.

Так, до заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання додано листи, які свідчать про вжиття заявником заходів щодо встановлення місця знаходження виконавчого листа, однак, варто вказати, що заявник не набув права пред`явлення виконавчого листа до виконання, у цій справі, оскільки первинний кредитор втратив таке право ще до укладення договору про відступлення прав вимоги заявнику.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів наявності об`єктивних та непереборних як для первісного стягувача, так і для його правонаступника, - обставин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявником надано не було та в судовому засіданні їх не встановлено, а відтак, первісний стягувач не виявив належної зацікавленості у реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду у даній справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення заявнику строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у даній справі, а відтак в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 76, 77, 258-260, 433, п.п. 17.4 п. 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі № 2-487/11, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Н.П. Чередніченко