Справа № 127/8731/22
Провадження № 2/127/1085/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

з участю представника позивача Марценюк Л.Є. ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Вінницької міської ради до ОСОБА_2 про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2022 року Служба у справах дітей Вінницької міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, у якому просили суд відібрати дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_2 , без позбавлення її батьківських прав та передати дітей на опікування органу опіки та піклування Вінницької міської ради; стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від всіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до дня повноліття дітей.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батька у дитини ОСОБА_3 немає. Щодо сина ОСОБА_2 є одинокою матір`ю. Батько дитини ОСОБА_4 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти перебувають на обліку в Службі у справах дітей Вінницької міської ради як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах з 30.10.2020 по теперішній час. Підставами для взяття на облік даних дітей стало неналежне виконання їх матір`ю батьківських обов`язків. Встановлено, що поведінка ОСОБА_2 протягом останнього часу погіршилася, а саме мати зловживає спиртними напоями, неналежно доглядає за дітьми. Зловживання спиртними напоями, негативний спосіб життя матері дітей, неналежне ставлення її до виконання батьківських обов`язків створює реальну загрозу для здоров`я, життя та розвитку малолітніх дітей, суперечить їх інтересам та порушує право на належне батьківське виховання. Профілактична робота, яка буда проведена працівниками Служби у справах дітей Вінницької міської ради та Вінницького міського центру соціальних служб не призвели до позитивного результату. На даний час діти перебувають у рідної тітки дітей ОСОБА_6 , оскільки мати тривалий час зловживає алкоголем та потребує термінового лікування. ОСОБА_3 у співбесіді з працівниками Служби у справах дітей та на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради повідомив про те, що мати останнім часом стала систематично зловживати спиртними напоями, неналежно піклуватися про дітей, грубо поводитися з ним та сестрою, кричати та ображати їх. Хлопчик зазначив, що не заперечує проти відібрання їх з сестрою від матері, оскільки він не бажає проживати у таких неналежних умовах та втомився від поведінки матері.

Також, при вирішенні питання стягнення аліментів необхідно врахувати, що у відповідачки інших малолітніх та неповнолітніх дітей, крім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 немає, тому позивач вважає, що відповідачка може сплачувати на утримання двох дітей 1/3 частину свого заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей до їх повноліття.

В судовому засіданні представник позивача Марценюк Л.Є . позов підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини викладені у позовній заяві. Суду пояснила, що сім`я ОСОБА_2 тривалий час перебуває на обліку, як така що опинилися у складних життєвих обставинах. ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, веде негативний спосіб життя, неналежно ставиться до виконання батьківських обов`язків, що створює реальну загрозу для здоров`я, життя та розвитку дітей.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в позові відмовити. Суду пояснила, що ніде не працює, зловживає спиртними напоями, внаслідок чого періодично проходить лікування.

Свідок ОСОБА_9 - головний спеціаліст відділу захисту прав дітей Служби у справах дітей Вінницької міської ради суду пояснила, що діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають в них на обліку як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах, оскільки їх мати зловживає спиртними напоями, не створює належних умов проживання та розвитку для дітей. При відвідуванні даної сім`ї було встановлено, що в будинку брудно, не прибрано. На зауваження ОСОБА_2 не реагує. Внаслідок недбалого ставлення матері до дитини, ОСОБА_4 перебувала у лікарні з харчовим отруєнням.

Свідок ОСОБА_6 , яка є рідною сестрою відповідачки ОСОБА_2 суду пояснила, що дійсно ОСОБА_2 систематично зловживає спиртними напоями, внаслідок чого проходить лікування та перебуває на обліку наркодиспансері. У зв`язку із неспроможністю ОСОБА_2 здійснювати належний догляд, діти періодично проживають у неї, вона здійснює догляд за ними. Вважає, що необхідно надати ОСОБА_2 шанс для виправлення.

Під час судового розгляду відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу України судом була заслухана думка дитини ОСОБА_3 , який суду пояснив, що він проживає разом з мамою ОСОБА_2 та молодшою сестрою ОСОБА_4 . Мама ніде не працює, часто зловживає спиртними напоями, тому доглядом за ним та сестрою займається тітка ОСОБА_6 . Також зазначив, що з вересня 2022 року він взагалі не має змоги навчатися у школі дистанційно, оскільки у нього відсутній смартфон і змушений доглядати за молодшою сестрою. ОСОБА_3 висловив думку, що бажає проживати зі своєю тіткою, а не з матір`ю.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки ОСОБА_2 , свідків, думку дитини ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8, 10).

Батька у дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 немає. Щодо сина ОСОБА_2 є одинокою матір`ю, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №6 (а.с. 14).

Батько дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 01.07.2020 Вінницьким міським відділом ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (а.с. 15).

Відповідно до довідки №44 від 02.12.2021, виданої КЗ Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія», ОСОБА_2 знаходилася на стаціонарному лікуванні з 12.11.2021 по 02.12.2021, діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Періодичне вживання, синдром залежності ІІІ ст.» (а.с. 17).

Згідно з довідками №14 від 20.04.2022, №17 від 02.05.2022, виданих КЗ Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія», ОСОБА_2 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 15.04.2022 по 20.04.2022, з 27.04.2022 по 02.05.2022 діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Періодичне вживання, синдром залежності ІІІ ст., ІІ ст.» відповідно (а.с. 65, 66).

Згідно з інформацією Лівобежного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області №10160/201-20 від 29.09.2020, за адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_2 разом зі своїми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 09.09.2020 працівниками Лівобережного ВП було встановлено, що до ВОДКЛ було доставлено ОСОБА_4 з діагнозом харчове отруєння. Мати дитини гр. ОСОБА_2 в цей час знаходилася в нетверезому стані. Також умови проживання дітей є незадовільними, матір неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки. ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (а.с. 18).

Згідно з інформацією Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області від 19.08.2021, що працівниками СЮП ВП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області неодноразово було відвідано родину ОСОБА_2 за адресою проживання: АДРЕСА_1 . На момент останнього відвідування, а саме 10.08.2021, малолітні діти вдома буди відсутні. Син ОСОБА_3 , 2008 р.н. перебуває у тітки по лінії матері, гр. ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Донька ОСОБА_4 , 2019 р.н. на даний час перебуває в КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини». Зі слів персоналу вищевказаного медичного закладу ОСОБА_2 малолітню доньку відвідувала лише один раз з моменту поміщення дитини до закладу, а саме в період в 20.07.2021 по 10.08.2021. Необхідними речами, під час відвідувань малолітню ОСОБА_4 забезпечила тітка гр. ОСОБА_6 . З ОСОБА_2 було проведено профілактичну бесіду та складено протокол за адміністративне правопорушення передбачене ст. 184 КУпАП (а.с. 19).

Відповідно до довідки №1585 від 06.08.2021, виданої КНП «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері та дитини», дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра проживає за адресою: АДРЕСА_1 знаходилася на лікуванні у педіатричному відділенні з 20.07.2021 по день видачі довідки. За даний період дитину відвідує тітка ОСОБА_6 , забезпечує засобами догляду, одягом, іграшками. Один раз у присутності тітки дитину відвідувала мати ОСОБА_2 (а.с. 21).

Згідно з інформацією КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №19 Вінницької міської ради» №05-07/368 від 15.11.2021, ОСОБА_3 навчається в закладі з 2015 року, станом на 15.11.2021 є учнем 7-А класу. Навчається переважно на середньому та початковому рівні. Школу відвідує систематично. Ніколи не запізнюється. Завжди охайно одягнений, має все необхідне шкільне приладдя, інколи має кишенькові кошти. Проте на уроках неуважний, навчальний матеріал засвоює погано. З однокласниками має добрі стосунки. У гуртковій роботі не задіяний. З боку матері відсутній контроль за відвідуванням ОСОБА_3 уроків з використанням дистанційних технологій під час змішаного навчання, тому такі уроки дитина відвідує не систематично (1-2 уроки з 6-7 по розкладу), домашні завдання виконує рідко, та не з усіх предметів. За період навчання ОСОБА_3 мати, ОСОБА_2 , періодично відвідувала батьківські збори. З нею регулярно проводились профілактичні бесіди та консультації. З 08.11.2021 на дзвінки класного керівника не відповідає. Сім`я характеризується як неповна. Батька у ОСОБА_3 , зі слів матері, немає. 20.10.2021 ОСОБА_2 на прохання класного керівника приходила до школи на бесіду «Виховання і навчання сина», від неї було чути запах алкоголю. Мати ОСОБА_2 на даний час навчанням сина не цікавиться (а.с. 20).

Згідно з інформацією Вінницького міського центру соціальних служб №01-07/1318 від 03.11.2020, фахівцями із соціальної роботи Вінницького міського центру 28.10.2020 було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 про що складено акт оцінки потреб дитини та її сім`ї. На момент відвідування вдома були присутні: мати - ОСОБА_2 , яка знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається в ЗОШ №19, 6-а клас, донька - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться на домашньому вихованні. Під час відвідування встановлено, що ОСОБА_2 мешкає разом із дітьми в частині приватного будинку. В будинку є газ та підведена вода. У дітей є окремі спальні місця, навчальна література, одяг відповідно сезону. В помешканні порушені санітарно-гігієнічні умови. Приміщення потребує ремонту та прибирання. Є ризики зловживання матір`ю алкогольними напоями. Зі слів ОСОБА_2 вона взяла кредит на утеплення будинку. Враховуючи вищезазначені обставини ОСОБА_2 було взято під соціальний супровід згідно наказу №01-06/64 від 28.10.2020 «Про здійснення соціального супроводу сімей (осіб), які перебувають у складних життєвий обставинах» (а.с. 22).

Згідно з інформацією Вінницького міського центру соціальних служб №01-07/336 від 26.04.2021, що ОСОБА_2 перебуває під соціальним супроводом у ВМЦ СС відповідно до рішення №3 Міської Міжвідомчої ради з питань сім`ї, гендерної рівності, демографічного розвитку, запобігання насильству в сім`ї та протидії торгівлі людьми. Мати з дітьми проживають в частині приватного будинку, загальною площею 42 кв.м. Газове опалення, підведена вода. Фахівцями ВМЦСС проведено психолого - педагогічні бесіди, спрямовані на формування навичок відповідального батьківства матері та підвищення виховного потенціалу. Систематично здійснюється контроль стосовно санітарно-гігієнічних умов проживання, здорового способу життя (паління та зловживання алкоголем). Проводяться соціально-педагогічні бесіди щодо негативного впливу сторонніх осіб на життєдіяльність родини та цільового використання державних соціальних допомог. У дітей є окремі спальні місця, навчальна література, одяг відповідно сезону. Приміщення потребує ремонту та прибирання. Мати зловживає алкогольними напоями і в цей час діти залишаються без нагляду, неодноразово проходила курси лікування у наркологічному диспансері. На даний час знаходиться в лікарні ім. акад. О.І.Ющенка, діти проживають з тіткою ОСОБА_6 та перебувають на її утриманні: одягнені відповідно сезону, забезпечені всім необхідним (а.с. 33).

Відповідно до Актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 19.10.2020, 05.05.2021, 20.07.2021, 01.11.2021, 13.04.2022, складених комісією у складі: ОСОБА_9 - головний спеціаліст відділу захисту прав дітей Служби у справах дітей Вінницької міської ради, ОСОБА_15 - фахівець із соціальної роботи ВМЦСС, було обстежено помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у якому проживає мати ОСОБА_2 , діти ОСОБА_3 , 2008 р.н., ОСОБА_4 , 2019 р.н. та встановлено, що сім`я проживає в 1/3 частині приватного будинку. Житлове приміщення складається з двох кімнат та передпокою-кухні. Помешкання перебуває на етапі проведення затяжних ремонтних робіт. У прохідній кімнаті: дитяче ліжко та письмовий стіл, у віддаленій кімнаті: два окремих ліжка та шафа. Санітарний стан помешкання відносно задовільний, незадовільний. Продукти харчування відсутні. Відсутня інформація щодо доходу сім`ї. ОСОБА_2 неодноразово перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння та даний факт не заперечувала. ОСОБА_6 займається вихованням дітей у зв`язку із неспроможністю матері здійснювати догляд за власними дітьми (а.с. 28-32).

На а.с. 23, 25 - копії письмових звернень від 20.06.2021, 17.02.2022 ОСОБА_6 до Служби у справах дітей щодо вжиття заходів до ОСОБА_2 з приводу неналежного виховання та догляду за двома малолітніми дітьми.

На а.с. 24 - копія заяви ОСОБА_6 від 19.04.2022, адресована начальнику Служби у справах дітей з проханням передати їй дітей сестри ОСОБА_2 , оскільки остання перебуває на лікуванні у наркологічному відділенні з причин хронічного алкоголізму.

Згідно письмових заяв дитини ОСОБА_3 від 20.07.2021, 19.04.2022, останній згоден проживати у своєї тітки ОСОБА_6 . Мати вживає алкоголь, не слідкує за ним та сестрою. ОСОБА_3 проживає зі своєю тіткою з 15.04.2022 у зв`язку з тим, що мати в лікарні, до цього два тижні вживала алкоголь. В цей час він наглядав за сестрою. Продукти приносила тітка. Він хотів би проживати з тіткою, яка займається його вихованням (а.с. 26, 27).

Згідно висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради №01-00-011-117/48 від 27.04.2022, захищаючи право дітей на належну батьківську турботу, враховуючи зловживання матір`ю спиртними напоями, її ухилення від виконання батьківських обов`язків, враховуючи думку дитини, керуючись ст. ст. 19, 150, 164, 165, 170, 180 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним відібрання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_2 , без позбавлення її батьківських прав (а.с. 6-7).

Згідно з ч. 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

У даній справі судом встановлено, що неповнолітні діти відповідачки ОСОБА_2 не перебувають у належних санітарно-гігієнічних та побутових умовах.

Неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьків не мають, а їх мати ОСОБА_2 не тільки не займається їх духовним і моральним розвитком, але і не забезпечує їх належний фізичний стан: лікування, відвідування лікаря, тощо.

Діти перебувають у сім`ї, яка веде антигромадський спосіб життя, у тому числі, на їх очах мати зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки. Мати дітей має розлади психіки внаслідок вживання алкоголю.

Крім цього, з боку матері відсутній контроль за відвідуванням ОСОБА_3 уроків з використанням дистанційних технологій під час змішаного навчання, тому такі уроки дитина відвідувала не систематично (1-2 уроки з 6-7 по розкладу), домашні завдання виконувала рідко, та не з усіх предметів. В судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив, що з вересня 2022 року він взагалі не має змоги навчатися у школі дистанційно, оскільки у нього відсутній смартфон і змушений доглядати за молодшою сестрою. ОСОБА_3 висловив думку, що бажає проживати зі своєю тіткою, а не з матір`ю.

Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини у батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої ст. 164 цього кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Зокрема, до таких підстав згідно з п.п.2-5 ч.1 ст. 164 СК України є ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоке поводження з дитиною; батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, такі в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі №315/1279/19 (провадження № 61-3821св21).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини».

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Відібрання ж дитини не пов`язується з протиправною поведінкою: загроза життю та здоров`ю дитини може бути результатом психічної хвороби, відкритої форми туберкульозу чи інших небезпечних хвороб, скрутних житлових умов тощо. Відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї. Оцінювання умов проживання дитини є виключно компетенцією суду.

Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або начальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16.07.2015).

Суд вважає, що у даній справі відповідач ОСОБА_2 не забезпечує належні умови проживання, виховання, розвитку та навчання дітей. Вона не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, дотримання санітарно-гігієнічних норм, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. Їх спільне проживання є шкідливим як для психічного здоров`я дітей, які спостерігають таким чином за соціальною, духовною та фізичною деградацією своєї матері, так і для їх фізичного здоров`я, оскільки матір`ю дітей не дотримуються санітарно-гігієнічні правила.

Суд оцінює умови проживання дітей з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 як небезпечні та шкідливі для їх фізичного та психічного розвитку. Вони потребують розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним, що в свою чергу не здатна та не бажає забезпечи своїм дітям відповідачка ОСОБА_2 .

Зокрема, матір дітей фактично самоусунулася від виховання дітей, залишивши їх добровільно на виховання своїй сестрі.

При цьому органом опіки та піклування вживались заходи щодо покращення соціально-побутових умов ОСОБА_2 та її дітей, надання їй психологічної, медичної та соціальної допомоги з огляду на життєві обставини, у яких вона опинилась. Однак ОСОБА_2 не звертає уваги на рекомендації, не відмовилась від шкідливих звичок. Таким чином, суд приходить до висновку, що змінити поведінку матері дітей у позитивному напрямку неможливо.

Враховуючи вищевикладене, зокрема, те, що відповідач неналежно виконує свої батьківські обов`язки по догляду, вихованню та розвитку дітей, враховуючи наявність реальної загрози для їх життя, здоров`я та розвитку з боку матері, нездатність відповідачки забезпечити дітям необхідні умови життя, повноцінний фізичний та духовний розвиток, безпеку, гармонію та спокій, її тривале ухилення від виконання батьківських обов`язків, відсутність реагування на зауваження уповноважених органів, небажання змінювати свою поведінку, ставлячи на перше місце найкращі інтереси дітей та оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вік дітей та їх звичайні потреби, відсутність самостійного доходу, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок та відповідальність матері за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дітей, виходячи із їх найкращих інтересів.

З огляду на вище викладене, керуючись принципами, законності, справедливості та пропорційності, суд вважає за необхідне стягувати щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 29.04.2022.

У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь дітей аліментів в частині суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 19, 150, 160, 170, 181, 182, 191 СК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263, 264, 265, 273, 354, 430 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Відібрати дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_2 , без позбавлення її батьківських прав та передати дітей на опікування органу опіки та піклування Вінницької міської ради.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 29.04.2022.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, ЄДРПОУ: 4456028, адреса: м. Вінниця, вул. Соборна, 50.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 21.12.2022.

Суддя: