№ 2-1938/11
№ 4-с/207/15/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бистрової Л.О.

при секретарі Пономаренко В.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання бездіяльності посадової особи Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою, в якій просила суд: 1) визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в межах виконавчого провадження № 30097493 за виконавчим листом № 2-1938 виданого 14.11.2011, щодо ненадання помісячного розрахунку заборгованості з аліментів за період з 29.08.2011р. по 30.09.2022р. та здійснення розрахунку аліментів за період з 01.03.2022р. по 30.09.2022р. в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину; 2) зобов`язати посадових осіб Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно- Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в межах виконавчого провадження № 30097493 за виконавчим листом № 2-1938 виданого 14.11.2011р., надати помісячний розрахунок заборгованості/сплати аліментів за період з 29.08.2011р. по 30.09.2022р.; 3) зобов`язати посадових осіб Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в межах виконавчого провадження № 30097493 за виконавчим листом № 2-1938 виданого 14.11.2011р., здійснити розрахунок заборгованості з аліментів за період з 01.03.2022р. по 30.09.2022р., виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

В обґрунтування скарги зазначає, що Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, 03 листопада 2011 року, у справі № 2-1938/11 стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, на користь ОСОБА_5 , починаючи з 29.08.2011р.

16 листопада 2011 року постановою державного виконавця Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ відкрито виконавче провадження № 30097493, з примусового виконання зазначеного рішення суду.

У зв`язку зі зміною назви Баглійського ВДВС, зазначене виконавче провадження перебуває на виконанні у Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Далі за текстом ВДВС.

07 вересня 2022 р. до ВДВС подано заяву про надання постанови про відкриття провадження та розрахунку заборгованості з аліментів.

У відповідь, без вихідного номеру та дати надано розрахунок заборгованості за період з 01.03.2022р по 10.08.2022р. Зазначено, що станом на 10.08.2022р. заборгованість становить 18 184,59 грн..

13 вересня 2022р. виконавцю надано свідоцтво про шлюб ОСОБА_5 та зміну прізвища « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Постановою виконавця від 16.09.2022р. внесено зміни до в АСВП в частині прізвища стягувана.

26 вересня 2022р. до начальника ВДВС подано скаргу на дії державного виконавця, в частині ненадання розрахунку з аліментів за весь період стягнення з 29.08.2011р. та нарахування заборгованості з аліментів, в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину. Повідомлено, про поновлення порушених прав в суді з покладенням судових витрат на винну сторону.

07 жовтня 2022 р. за вих. № 06/17.16-34/38693 начальник відділу - Юлія Ніколайчук повідомила, що всі розрахунки здійснено вірно, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував, із посиланням на ст.195 СК України. Надано розрахунок заборгованості з аліментів, сформований станом на 21.09.2022р. за період з 01.03.2022р. по 21.09.2022р., сукупний розмір заборгованості - 6949,31 грн.

26 жовтня 2022р. державному виконавцю подано заяву про надання розрахунку заборгованості з аліментів за весь період стягнення (з початку їх стягнення) - з 29.08.2011р. по вересень 2022р., із врахуванням ст. 195 СК України (виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості з 01.03.2022р. по 01.10.2022р.

07 листопада 2022р. начальником відділу ВДВС Юлією Ніколайчук, надано відповідь за вих. № 06/17.16-34/ НОМЕР_1 , яка є дослівною копією (слово в слово) відповіді від 07 жовтня 2022р. Розрахунку заборгованості з аліментів за період з 29.08.2011р. по вересень 2022р. - не надано. Повідомлено про вже наданий розрахунок заборгованості з 01.03.2022р. по 30.09.2022р.

Згідно п. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, та повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі подання заяви стягувачем.

Звертаю увагу, що закон не надає право виконавцю, відмовляти в праві на розрахунок аліментів. Посилання ВДВС на відсутність заборгованості та ненадання розрахунку, позбавляє стягувача права на інформації про розмір аліментів, їх перевірку, достовірність та оскарження.

В порушення зазначеного, розрахунок заборгованості аліментів за період їх стягнення, з 29.08.2011р. по 30.09.2022р. - не надано.

З приводу розміру нарахованих аліментів з 01.03.2022р по 30.09.2022р. зазначаємо наступне. Згідно зі ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Перебуваючи у відпустці без збереження заробітної плати в період з 01 березня 2022 року по 30 вересня 2022р., ОСОБА_3 не працював, заробітна плата йому не нараховувалась. Добровільно ним сплата аліментів не здійснювалась.

Положення ч. 1 ст.195 СК України вказують на те, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Положення ч.2 ст.195 СК України свідчать про те, що вони підлягають застосуванню у разі коли боржник не працює або якщо дохід офіційно не підтверджується. Тобто сам по собі факт наявності місця роботи без фактичного виконання роботи та без нарахування заробітної плати не дає підстав для висновку про нарахування аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що за місцем роботи боржника, звіт про здійснені відрахування та виплати роботодавцем, державному виконавцю наданий 20.09.2022р. в якому вказано про нарахування доходу з 01.03.2022р. по 30.09.2022р.. на рівні 0,00 грн. Інших документів, що відображають отримання боржником доходу, державному виконавцю представлені не були. Під час примусового виконання рішення суду державним виконавцем, 21.09.2022р. здійснено запит до Державної фіскальної служби України з метою встановлення джерел доходу боржника, проте вжитими заходами не виявлено будь-якого доходу боржника.

А тому, державний виконавець, зобов`язаний при обчисленні аліментів з 01.03.2022р по 30.09.2022р., використати інформацію про середню заробітну плату працівника для даної місцевості.

Вважає, що посадовими особами Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) допущено бездіяльність, в частині ненадання розрахунку заборгованості з аліментів за період з 29.08.2011р. по вересень 2022р., та розрахунку аліментів за період з 01.03.2022р. по 30.09.2022р.в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину, а не із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Представник скаржника (стягувача) ОСОБА_2 , адвокат Коломоєць І.В. в судовому засіданні скаргу підтримала повністю з підстав, викладених у скарзі та просила її задовольнити.

Представник Південного відділу ДВС у м. Кам`янське Кам`янського району Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні скарги просив відмовити з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, що на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист №2-1938/201 1 від 14.11.2011 виданий Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , на користь ОСОБА_8 , починаючи з 29.08.201 1 за № АСВП 30097493. 16.11.2011 державним виконавцем відділу на підставі ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлені сторонам поштовою кореспонденцією, до виконання та відома. Згідно отриманих відповідей від МВС України, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців встановлено, що боржнику на праві власності належить Ѕ частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 та Ѕ частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 , але відповідно по п. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернути стягнення на нерухоме майно неможливо у зв`язку з тим, що сума коштів до стягнення недостатня для звернення стягнення на нерухоме майно та міститься запис про арешт майна від 07.09.2022. Згідно отриманих відповідей від МВС України встановлено, що рухоме майно боржнику на праві власності не належить. Державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій, в порядку ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» постійно надсилаються електронні запити до ДПС України та УПФ України щодо інформації стосовно боржника фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку сум утриманого з них податку в ДРФО та про відкриті розрахункові рахунки. Згідно отриманої відповіді у боржника відсутні відкриті розрахункові рахунки, на обліку в Пенсійному Фонді України не перебуває та останній офіційно працевлаштований в ТОВ "Центр Поліграфії". 18.09.2017 державним виконавцем відділу на підставі ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка надіслана до бухгалтерії підприємства ТОВ "Центр Поліграфії" до виконання, сторонам до відома. Заборгованість по аліментам станом па з 01.09.2017 згідно отриманого доходу. У період з 01.09.2017 по березень 2022 включно бухгалтерією підприємства ТОВ "Центр Поліграфії" перераховувались аліментні платежі на користь стягувача на картковий рахунок останньої. Державним виконавцем на підставі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження на адресу ТОВ "Центр Поліграфії" надіслано запит з метою отримання звітів про здійснені відрахування. До відповідного відділу від бухгалтерії ТОВ "Центр Поліграфії" надійшли звіти про здійснені відрахування з боржника ОСОБА_3 , з яких встановлено, що аліменти стягуються на розрахунковий рахунок стягувачки ОСОБА_8 у розмірі зазначеному в виконавчому документі, а саме у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, від бухгалтерії ТОВ "Центр Поліграфії" надійшло повідомлення, що ОСОБА_3 з 01.03.2022 року по теперішній час знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати. Згідно наданої інформації від бухгалтерії ТОВ "Центр Поліграфії" встановлено, що заборгованість за вищезазначеним виконавчим документом станом на 28.02.2022 відсутня, у зв`язку з чим, державним виконавцем на підставі ст. 182 Сімейного кодексу України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» нарахована заборгованість зі сплати аліментів у період з 01.03.2022 по 30.09.2022. Відповідно до резулятивної частини рішення суду на підставі якого з ОСОБА_3 стягуються аліменти зазначено, що аліменти стягувати у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Необхідно зазначити, що 28.08.2018 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 №2475-VIІІ, яким зокрема, внесені зміни до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», які передбачають, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейний кодексом України, а саме: не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з тим, що підприємством ТОВ "Центр Поліграфії" надано повідомлення, що заборгованість по аліментам у боржника ОСОБА_3 станом на 01.03.2022 відсутня згідно звітів про здійснені відрахування, з 01.03.2022 по теперішній час знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати, у зв`язку з чим, державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості, а саме: за період з 01.03.2022 по 30.09.2022 року нараховано заборгованість у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку виходячи з норми ст. 182 Сімейного кодексу України. Стосовно заявлених вимог скаржника в частині стягнення судових витрат, в тому числі на професійну правничу допомогу з відповідача, зазначає, що до позовної заяви представником не додано жодного підтвердження (квитанції) про сплачу витрат на професійну правничу допомогу, а також відсутній акт надання таких послуг, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат (постанова Верховного Суду у справі №755/15364/17 від 29.01.2020 року). Отже, зазначення стягнення витрат на професійну правничу допомогу в реальності не має жодного документального підтвердження, тому відсутні законні підстави для її стягнення з відповідача.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (стаття 3 Закону).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш, як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, 03 листопада 2011 року, у справі № 2-1938/11 стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, на користь ОСОБА_5 , починаючи з 29.08.2011р.

16 листопада 2011 року постановою державного виконавця Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ відкрито виконавче провадження № 30097493, з примусового виконання зазначеного рішення суду.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, сформованого станом на 21.09.2022р. за період з 01.03.2022р. по 21.09.2022р., сукупний розмір заборгованості складає - 6 949,31 грн.

Відповідно до звіту бухгалтерії ТОВ "Центр Поліграфії" про здійснені відрахування з боржника ОСОБА_3 , з яких встановлено, що аліменти стягуються на розрахунковий рахунок стягувачки ОСОБА_8 у розмірі зазначеному в виконавчому документі, а саме у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, відповідно до повідомлення бухгалтерії ТОВ «Центр Поліграфії», ОСОБА_3 з 01.03.2022 року по теперішній час знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати.

Згідно інформації від бухгалтерії ТОВ "Центр Поліграфії" встановлено, що заборгованість за вищезазначеним виконавчим документом станом на 28.02.2022 відсутня, у зв`язку з чим, державним виконавцем на підставі ст. 182 Сімейного кодексу України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» нарахована заборгованість зі сплати аліментів у період з 01.03.2022 по 30.09.2022.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з п. 12 розділу X Інструкції з організації примусового виконання рішень, визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном

Відповідно до ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна

Згідно з пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

З урахування наведеного, суд приходить до висновку, що наданий державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) розрахунок заборгованості зі сплати аліментів в межах ВП №30097493 за виконавчим листом №2-1938 виданого 14.11.2011 року, сформованого станом на 21.09.2022р. за період з 01.03.2022р. по 21.09.2022р., де сукупний розмір заборгованості складає - 6 949,31 грн. сформований відповідно до вимог ч.1 ст.195 Сімейного кодексу України та п.4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5, оскільки ОСОБА_3 є офіційно оформленою особою, який з 01.03.2022 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати і розрахунок заборгованості здійснюється з розрахунку 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим підстави для визнання таких дій неправомірними відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 щодо визнання неправомірною бездіяльність посадових осіб Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в межах виконавчого провадження № 30097493 за виконавчим листом № 2-1938 виданого 14.11.2011.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності посадової особи Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 28 грудня 2022 року.

Головуючий суддя Л.О.Бистрова