29.04.2022 Єдиний унікальний номер 205/4699/20
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/4699/2020
Номер провадження: 2/205/826/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит - капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник Акціонерного товариства «Таскомбанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит - капітал» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.06.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ЦФР»» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «ФК «ЦФР»») та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було укладено договір на отримання кредиту № (далі - Кредитний договір). За умовами такого кредитного договору позивач надав позичальнику грошові кошти на наступних умовах: суми кредиту - 21 600 грн. 00 коп., строк користування - 12 місяців, тобто до 09.06.2018 року, проценти за користування кредитом - 11, 99 відсотків річних, щомісячні проценти - 3, 69 відсотків від суми кредиту.

Оскільки відповідач порушив умови укладеного кредитного договору в частині своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 27.12.2018 року заборгованість за Кредитним договором № від 09.06.2017 року виникла на загальну суму 79 925 грн. 08 коп., з яких: 16 229 грн. 53 коп. - заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена), 4420 грн. 74 коп. - заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена), 19 700 грн. 50 коп. - заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена), 39 574 грн. 31 коп. - заборгованість по пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості (за період з 27.12.2018 року по 27.12.2019 року).

Також відповідач був письмово повідомлений про те, що права вимоги за вказаним Кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1

У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № від 09.06.2017 у розмірі 79 925 грн. 08 коп., а також, судовий збір у розмірі 3 153 грн. 00 коп.

Відповідачем ОСОБА_1 було подано відзив, в якому він просив відмовити в задоволені позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень посилався на ті обставини, що АТ «Таскомбанк» з 29.07.2020 року втратило право вимоги грошових коштів за кредитним договором, тож не є суб`єктом спірних матеріальних правовідносин, йому не належить право вимоги, а отже з цієї дати АТ «Таскомбанк» не є належним позивачем по даній цивільній справі.

Представником відповідача було подано доповнення до відзиву, в якому також просив відмовити, посилаючись на те, що в матеріалах даної цивільної справи відсутні докази існування прав ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», первісного кредитора, станом на 09.06.2017 року надавати кредити населенню, то такі права не могли бути відступлені АТ «Таскомбанк» у зв`язку з недоведеністю стороною їх існування станом на 09.06.2017 року. Також просив суд застосувати наслідки спливу строків позовної давності до спірних правовідносин.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит - капітал» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити.

Представник відповідача просив відкласти судове засідання на іншу дату, пояснюючи це тим що, у зв`язку з воєнною агресією російської федерації на території України та з веденням воєнного стану виникла необхідність переїхати за межі Дніпропетровської області та немає можливості прибути в судове засідання в зазначену судом дату та час, про що надав відповідну заяву.

Суд зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Суд, враховуючи ту обставину, що сторони надали свої пояснення по суті спору, виклавши їх у відповідних заявах по суті справи, всім учасникам справи були створені належні та достатні умови для подання суду заяв із процесуальних питань та доказів, і враховуючи ту обставину що раніше суд неодноразово відкладав судові засідання через заяви представників сторін, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи. У зв`язку із чим суд вважає за необхідне завершити розгляд справи по суті та ухвалити відповідне рішення за відсутності представника відповідача.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 24.09.2020 року вирішено витребувати у Акціонерного товариства «Таскомбанк» інформацію чи дійсно укладався між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит - капітал» Договір факторингу № б/н від 29.07.2020 року щодо відступлення права вимоги за кредитним договором, укладеним 09.06.2017 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 , та якщо укладався, надіслати до суду належним чином завірену копію вищевказаного договору.

Ухвалою суду від 23.04.2021 року вирішено витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит - капітал» оригінал витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу від 29.07.2020 року; оригінал реєстру прав вимоги до Договору факторингу від 29.07.2020 року; оригінал Договору факторингу від 29.07.2020 року; оригінал акту прийому - передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу від 29.07.2020 року; оригінал акту прийому - передачі документів від 24.09.2020 року.

Ухвалою суду від 23.04.2021 року вирішено витребувати у Акціонерного товариства «Таскомбанк» оригінал кредитного договору - заяви на отримання кредиту № від 09.06.2017 року з додатками; оригінал договору про відступлення права вимоги від 07.10.2016 року; оригінал повідомлення про відступлення права вимоги; оригінал реєстру прав вимоги до договору про відступлення прав вимоги від 07.10.2016 року; оригінал паспорту кредиту № 1879435, оригінал заяви на отримання кредиту від 09.06.2017 року, оригінал заяви про приєднання до умов отримання кредиту; оригінал наказу № 14 від 09.06.2017 року.

Ухвалою суду від 01.07.2021 рокувирішено витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит - капітал» оригіналу реєстру прав вимоги до Договору факторингу від 29.07.2020 року, для огляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 17.02.2022 року вирішено замінити у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 ,про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивача - Акціонерне товариство «Таскомбанк», - на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит - капітал».

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 09.06.2017 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було підписано заяву № на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР»», Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР»» № , що разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР»» становлять Кредитний договір №; заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР»».

Відповідно до умов вказаного кредитного договору № від 09.06.2017 року позичальнику надано грошові кошти в розмірі 21 600 грн. 00 коп. строк користування - 12 місяців, тобто до 09.06.2018 року, річні проценти - 11,99% від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 3,69% від суми кредиту, цільове призначення - на споживчі потреби.

Матеріалами справи підтверджено, що 09.06.2017 року відповідач був письмово повідомлений про те, що права вимоги за кредитним договором відступлені Акціонерному товариству «Таскомбанк» на підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з реєстру прав вимоги до Договору, позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 09.06.2017 року.

Відповідно до Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги №ТАС ЦФР -10-2016, АТ «Таскомбанк» набуло права вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

Також матеріалами справи підтверджено, що 29.07.2020 року АТ «Таскомбанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит - капітал» уклали Договір факторингу № б/н, відповідно до якого АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «ФК «Кредит капітал»», а ТОВ «ФК «Кредит капітал»», набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № від 09.06.2017 року.

Позивач наголошує, що в порушення умов вказаного кредитного договору, Відповідач допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за ним, ОСОБА_1 , станом на 27.12.2019 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 79 925 грн. 08 коп., з яких: 16 229 грн. 53 коп. - заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена), 4420 грн. 74 коп. - заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена), 19 700 грн. 50 коп. - заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена), 39 574 грн. 31 коп. - заборгованість по пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості (за період з 27.12.2018 року по 27.12.2019 року).

Оскільки позивач вважає, що відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, а у свою чергу відповідач заперечує наявність у позивача право вимоги за вказаним кредитним договором, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Суд зазначає, що в даному випадку «ФК «Кредит - капітал» надало суду Договір факторингу № б/н від 29.07.2020 року відповідно до п. 2.1 якого АТ «Таскомбанк» відступило позивачу право вимоги до позичальників-фізичних осіб, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору.

При цьому вказаним пунктом п. 2.1 Договором факторингу передбачено, що розмір грошових зобов`язань кожного з боржників з переліком їх особистих даних зазначаються у реєстрі прав вимоги, який формується згідно додатку 31 та є невід`ємною частиною такого договору.

Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Засади змагальності у цивільному судочинстві та обов`язок позивача доводити обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, шляхом подання до суду першої інстанції в установленому порядку і строки, обов`язкові для учасників процесу і суду в силу вимог п.4 ч.3 ст.2, статті 12, 81, 83 ЦПК.

Суд вважає, що з наданих позивачем доказів неможливо встановити юридичний зв`язок витягу з реєстру передачі прав вимоги до Договору факторингу № б/н від 29.07.2020 року з реєстром боржників, який наведений в Додатку №1 до Договору факторингу, та який був би належним доказом наявності в позивача права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором № № від 09.06.2017 року.

В даному випадку, окрім витягу з реєстру передачі прав вимоги до Договору факторингу № б/н від 29.07.2020 року позивачем не надано будь-якого належного, достатнього і допустимого доказу на підтвердження факту наявності у позивача права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, та на підтвердження факту наявності у відповідача заборгованості перед первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ЦФР»» в розмірі, який позивач вказав в своїй позовній заяві.

Суд зазначає, що сам по собі витяг з вищевказаного реєстру передачі прав вимоги суд не може взяти до уваги, оскільки такий документ формується одноособово позивачем, з можливістю внесення будь-яких даних, які фактично нічим не підтверджені.

При цьому додаток № 1 до договору факторингу № б/н від 29.07.2020 року, що згідно умов цього договору має містити перелік боржників за договорами, право вимоги за якими виникло у позивача, позивач суду так не надав.

Так само, надані суду додатки до вказаного договору факторингу № б/н від 29.07.2020 року у вигляді акту прийому-передачі Реєстру прав вимоги, акту прийому-передачі інформації згідно реєстру прав вимоги, акт прийому передачі документів взагалі не містять дати їх складання, номерів кредитних справ, анкетних даних позичальника тощо, у зв`язку із чим останні розцінюються судом як не достатні докази.

Так само, розмір заявленої до стягнення позивачем заборгованості позивач не підтвердив будь-якими доказами, не зазначив період нарахованої заборгованості, в тому числі - період нарахування заборгованості за відсотками за користування кредитом та пені. Інформація про рух коштів, про повну або часткову сплату щомісячних платежів за договором, про що зазначає позивач у позовній заяві, в матеріалах справи відсутня. У зв`язку з цим суд позбавлений можливості перевірити розрахунок такого розміру заборгованості відповідача за кредитним договором.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з огляду на їх недоведеність, у зв`язку із чим в задоволені позову слід відмовити у його повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд покладає судові витрати на сторону позивача у зв`язку із відмовою в позові у його повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 514, 526, 527,530, 615, 625, 1052, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141,258, 259, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит - капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати по справі у вигляді судового збору віднести на рахунок позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит - капітал».

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан