Ухвала

Іменем України

21 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 336/6101/21

провадження № 61-12257ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 03 серпня 2020 року в сумі 100 000, 00 доларів США.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 03 серпня 2020 року в сумі 100 000, 00 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 11 350, 00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 серпня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2022 року,апеляційну скаргузалишено без руху та надано строк терміном десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків. ОСОБА_1 необхідно було надати суду апеляційної інстанції оригінал квитанції про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 17 025, 00 грн.

25 серпня 2022 року на адресу Запорізького апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Кузьмінова Д. В. про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, обґрунтоване тим, що сума в розмірі 17 025, 00 грн є для останнього непомірною. До клопотання було долучено копію довідки про доходи з Пенсійного фонду України за період з 2011 року по 2020 рік.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05 вересня 2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, продовжено строк для усунення недоліків та надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 17 025, 00 грн.

Указана ухвала мотивована тим, що ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік (2021 рік).

23 вересня 2022 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 подав клопотання про звільнення від сплати судового збору, до якого долучив адвокатські запити та відповіді з Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відсутність відомостей щодо соціального страхування, з податкової інспекції Головного управління ДПС у Запорізькій області про відсутність відомостей щодо отримання прибутку у 2021-2022 роках, як докази його неспроможності сплатити судовий збір.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 вересня 2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, продовжено строк для усунення недоліків та надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 17 025, 00 грн.

Указана ухвала мотивована тим, що надані ОСОБА_1 документи на підтвердження неспроможності сплати судового збору є недостатніми для вирішення апеляційним судом питання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

17 жовтня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кузьмінов Д. В. втретє подав заяву про звільнення від сплати судового збору, зазначив, що вимоги суду про надання додаткових доказів про скрутне матеріальне становище відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2022 року визнано неподаною та повернуто скаржнику.

Указана ухвала мотивована тим, що відповідачі у справі не є суб'єктами, на яких поширюється дія пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки ця правова норма стосується лише позивачів.

Крім того, суд виходив з того, що відповідач не надав належних і допустимих доказів про відсутність у нього реального доходу, рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану, а також доказів про наявність тяжкого захворювання, існування реальних перешкод, які унеможливлюють офіційне працевлаштування. Зазначив, що відсутність у Державному реєстрі загальнообов'язкового державного страхування і Державному реєстрі платників податків відомостей про офіційні доходи ОСОБА_1 і сплату обов'язкових податків не є достатньою підставою для висновку про відсутність у нього реального доходу, рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану.

05 грудня 2022 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Кузьмінов Д. В. засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Запорізькогоапеляційного суду від 21 жовтня 2022 року, у якій просив скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Підставами для скасування зазначеного судового рішення заявник вказує порушення судом норм процесуального права.

Зазначає, що суд апеляційної інстанції незаконно зобов'язав підтвердити відсутність доходів іншими довідками, серед яких довідка про наявність соціальних виплат, довідка з центру зайнятості, копія трудової книжки, довідка про склад сім'ї.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

За приписами частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги заявнику не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способу і строку їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з положеннями статей 185, 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

За змістом наведених норм закону повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали суду про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала копію відповідної ухвали суду, але ухилилася від виконання вимог, зазначених у ній.

Судом апеляційної інстанції установлено, що представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Кузьмінов Д. В. отримав копію ухвали Запорізького апеляційного суду від 27 вересня 2022 року про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги 05 жовтня 2022 року. Однак вимоги ухвали у строк, встановлений судом, виконані не були. Натомість в черговий раз було подано заяву про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, у якій зазначено, що вимоги суду про надання додаткових доказів про скрутне матеріальне становище відповідача не ґрунтуються на законі.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

За приписами частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється статтею 8 Закону України «Про судовий збір». Указана законодавча норма є спеціальною.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить про те, що відповідач у справі ОСОБА_1 не є суб'єктом, на якого поширюється дія указаної правової норми, оскільки вона стосується лише позивачів.

Установивши, що ОСОБА_1 не є суб`єктом, на якого поширюється дія пункту 1 частинипершої статті 8 Закону України «Про судовий збір» з питань звільнення від сплати судового збору, а також, що наведені ним обставини та надані докази на підтвердження скрутного матеріального становища не є достатніми для звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції у зв'язку з несплатою заявником судового збору дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та на законність судового рішення не впливають.

Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

У зв'язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягають окремому розгляду клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2022 року та про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко