Справа № 191/1084/22
Провадження № 2/192/488/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Тітової О.О.,

з участю секретаря - Макаренко В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Солоне Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 14 428 грн. 04 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 4 500 грн., заборгованості за відсотками - 8230 грн. 15 коп., заборгованості 3% річних за користування кредитом - 412 грн. 16 коп.; заборгованості за інфляційними витратами - 1285 грн. 73 коп. Також позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування понесених витрат по оплаті судового збору 2 481 грн. та витрат на професійну правничу допомогу - 2000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 06.06.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено Угоду №С18.210.73838 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки відповідно до якої банк відкрив відповідачу поточний рахунок у гривні. Операції за відкритим рахунком можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням платіжного засобу - картки, терміном дії картки 2 роки з моменту її випуску. На виконання умов договору банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 4 500 грн. строком до 06.06.2021, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити платежі, що передбачені тарифами банку, що розміщені на сайті. Відповідач особистим підписом в угоді підтвердив, що проінформований про типовий графік та розрахунок сукупної вартості кредиту, з умовами договору зі змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відкрив поточний рахунок та надав кредитні кошти в розмірі 4 500 грн. в межах кредитного ліміту визначеного договором, ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з чим у відповідача наявна заборгованість за договором № С18.210.73838 від 06.06.2017 станом на 03.12.2020 в розмірі 12 730,15 грн., яка складається заборгованості за основним боргом - 4500 грн та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 8230,15 грн.

03.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №12/90 відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступив ТОВ «ФК «Профіт Капітал», зокрема, право вимоги до відповідача ОСОБА_1 у розмірі зобов`язання перед банком та право майбутньої вимоги до відповідача у зв`язку з чим позивачем здійснено нарахування 3% річних та інфляційних за весь час прострочення. Так, заборгованість 3% річних за користування кредитом склала 412,16 грн., а за інфляційними витратами 1285,73 грн. Просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» загальну заборгованість в розмірі 12 730 грн. 15 коп., витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2022 року справу передано до Солонянського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не надала, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності належно повідомлених учасників справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідач ОСОБА_1 06.06.2017 року підписала угоду С18.210.73838 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки (а.с. 5).

Відповідно до п.п. 1-3 вказаної угоди, банк відкрив відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_1 операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування та випустив міжнародну платіжну кредитну картку терміном на 2 роки з моменту випуску картки, надав кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку з лімітом кредитної лінії на момент укладення угоди - 4 500 грн. протягом строку дії відновлюваної кредитної лінії зі сплатою 48% річних за користуванням коштами кредитної лінії.

Згідно виписки рахунку ОСОБА_1 з 01.06.2016 по 03.12.2020 вбачається здійснення операцій за поточним рахунком відповідача відкритим на підставі договору С18.210.73838 з 19.06.2017 по 02.07.2018 року. За рахунком відповідача здійснювалось видача кредитних коштів, поповнення картки, нараховувались відсотки, штрафи, списувались комісії. Станом на 02.07.2018 операції за поточним рахунком ОСОБА_1 містять 19 проводок, дебет рахунку - 4 634,95 грн., кредит рахунку - 4 634,95 грн. (а.с. 6-7).

Згідно з наданою позивачем довідкою-розрахунком за кредитним договором С18.210.73838 від 06.06.2017 розрахунок боргу станом на 03.12.2020 включає заборгованість за основним боргом 4 500 грн. та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 8230.15 грн., загальна заборгованість 12730,15 грн. (а.с. 8).

03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу №12/90 відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило позивачу - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» право вимоги в розмірі заборгованості боржників перед банком визначеному в реєстрі боржників (а.с.13-15).

Відповідно до п.5.1 договору факторингу №12/90 від 03.12.2020 відступлено права вимоги строк платежу за якими настав, а також ті, що виникнуть у майбутньому. Право вимоги перешли до позивача в день підписання відповідного реєстру боржників за умов виконання зобов`язань з оплати суми фінансування за договором.

Згідно реєстру боржників до договору факторингу №12/90 від 03.12.2020 під №661 зазначений договір Z62.210.73837 укладений із ОСОБА_1 06.06.2017, розмір заборгованості якої становить 101925,56 грн. (а.с.16-18).

Згідно платіжних доручень №1 від 19.10.2020 та №14 від 03.12.2020 позивачем проведено фінансування за договором факторингу №12/90 від 03.12.2020 (а.с.19,20).

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» 06 грудня 2021 року направило відповідачу - ОСОБА_1 досудову вимогу від 30.11.2021 про стягнення заборгованості за кредитним договором С18.210.73838 від 06.06.2017 (а.с. 10).

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» здійснено нарахування за період з 03.12.2020 по 10.01.2022: 3% річних на суму 412 грн. 16 коп. та інфляційних на суму 1 284 грн. 73 коп. у зв`язку з неповерненням кредитної заборгованості за кредитним договором. (а.с.9).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У даній справі сторони погодили строк договору та визначили, що банк відкриває поточний рахунок операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування шляхом випуску кредитної картки терміном на 2 роки з лімітом кредитної лінії 4 500 грн. зі сплатою 48% річних за користуванням коштами кредитної лінії. Тобто, сторони погодили строк договору та порядок і строки виконання зобов`язання за ним.

Судом встановлено, що строк дії кредитної лінії та кредитної картки випущеної для її обслуговування на якій встановлено кредитний ліміт закінчився відповідно до умов договору в червні 2019 року, картка не перевипускалась.

Розрахунок заборгованості відповідача складається з заборгованості до укладення договору факторингу та заборгованості з нарахованих фактором 3% річних та інфляційний.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Враховуючи вказані норми матеріального права, позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника.

Позивачем підтверджено укладення кредитного договору між банком та відповідачем та укладення договору факторингу, однак відступлення грошової вимоги за укладеним договором, правомірність грошової вимоги не доведені.

Судом встановлено, що заборгованість визначена за кредитним договором С18.210.73838 від 06.06.2017, а згідно реєстру боржників відступлено вимогу за іншим договором - Z62.210.73837 укладений також 06.06.2017, але розмір заборгованості за яким значно дільчий та становить 101925,56 грн.

Заборгованість за кредитним договором С18.210.73838 від 06.06.2017 банком визначена станом на 03.12.2020, тобто на час укладення договору факторингу. При цьому довідка-розрахунок не містить відомостей щодо періоду за який утворилась заборгованість з тіла кредиту та періоду за який нараховані відсотки у зазначеному в довідці розмірі, враховуючи закінчення дії кредитного договору в червні 2019 року.

Судом з виписки по рахунку ОСОБА_1 , складеної за період з 01.06.2016 по 03.12.2020 встановлено, що за відкритим поточним рахунком відповідача операції здійснювались з 19.06.2017 по 02.07.2018 року, остання проводка від 02.07.2018. Отже, після 02 липня 2018 року руху коштів на рахунку відповідача не було.

Судом також встановлено, що дебет рахунку відповідача 4 634,95 грн., як і кредит рахунку 4 634,95 грн.

Дебет і кредит є стандартизованими методологічними прийомами бухгалтерського обліку, що відповідно до виду рахунку (активний чи пасивний) відображає прихід та витрату коштів власника рахунку.

Враховуючи, що дохідна та витратна частини поточного рахунку відповідача - ОСОБА_2 тотожні, суд вважає встановленим, що будь-яка заборгованість у відповідача на момент переходу права вимоги до позивача була відсутня.

Відомості довідки-розрахунку про заборгованість за основним боргом 4 500 грн. та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 8 230,15 грн., загальна заборгованість у 12 730,15 грн. спростовуються випискою по рахунку відповідача.

За відсутності документів, які б свідчили про рух коштів по відкритому рахунку відповідача після 02.07.2018 року, відомостей про надання банком кредитних коштів відповідачу, їх суми, строку користування, періоду та сум нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, суд вважає суму заборгованості відповідача - 12 730,15 грн. не доведеною належними, допустимими та достатніми доказами. Банк не звертався до відповідача з вимогами про погашення заборгованості.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи позивача щодо наявності у відповідача на час укладення договору факторингу - 03.12.2020 заборгованості перед банком з основного боргу (кредиту) - 4 500 грн., нарахованих та несплачених відсотків 8.230,15 грн., тобто загальну заборгованість 12 730,15 грн. позивачем не доведені.

Крім того, в порушення вимог ст.1082 ЦК України, позивачем не надано доказів одержання відповідачем письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження прострочення відповідача, неналежне/несвоєчасне виконання своїх зобов`язань, наявності заборгованості та її розміру, тому суд вважає, що позивачем не доведено порушення відповідачем своїх зобов`язань перед банком, а тому підстави для нарахування сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України у фактора були відсутні, вимоги про стягнення 3% річних за користування кредитом - 412 грн. 16 коп та інфляційні - 1285 грн. 73 коп. є необґрунтованими.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведена правомірність його вимог до відповідача, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 14 428 грн. 04 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 4 500 грн., заборгованості за відсотками - 8 230 грн. 15 коп., заборгованості 3% річних за користування кредитом - 412 грн. 16 коп.; заборгованості за інфляційними витратами - 1285 грн. 73 коп. - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 05.12.2022 року

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», код ЄДРПОУ № 39992082, місцезнаходження: 04071, м.Київ, вул. НабережноЛугова, 8.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Тітова