Провадження №2/369/6012/22
УХВАЛА

про залишення без руху

28.12.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного підприємства «Еко» про стягнення грошових коштів не виплачених при звільненні,-

встановив:

28.12.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення грошових коштів не виплачених при звільненні.

Дослідивши позовну заяву та документи, що до неї додані, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору. При цьому, позивач не сплатив судовий збір, зазначивши, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору.

Згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року, в справі №12-301гс18 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд стягнути, крім заборгованості по заробітній платі, ще і стягнути середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні та моральну шкоду.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, що обґрунтовується наступним.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.117 КЗпП вбачається, що середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника проводиться не у зв`язку із виконуваною працівником роботою, а навпаки, у зв`язку із звільненням працівника та не проведенням з працівником належного розрахунку після припинення трудових відносин. Тобто, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов`язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати.

В порушення ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви не додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку і моральної шкоди.

В зв`язку з викладеним, позивачу слід визначити ціну позову (сума моральної шкоди та середнього заробітку) і в залежності від неї сплатити судовий збір в розмірі із розрахунку 1% від ціни позову, але не менше 992 грн. 40 коп. Позивач не зазначив ціну позову, а тому суд не може конкретно вказати суму судового збору, який потрібно сплатити.

В порушенняп.3ч.3ст.175ЦПК України позовна заява не містить зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, звертаючись до суду, позивач не надав будь-яких доказів на підтвердження приведених у позові обставин, а саме:

- чим підтверджується заборгованість роботодавця у приведеній позивачем сумі;

- який розмір заборгованості роботодавця перед позивачем по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку окремо;

- відсутній розрахунок заборгованості по середньому заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та з якої суми середньомісячного заробітку такий розрахунок має проводитися;

- відсутня довідка про середньомісячний заробіток як джерело для такого розрахунку.

Таким чином, позивач має надати до суду визначені законом докази в обґрунтування обставин, приведених у позові.

Крім цього, не відноситься категорії пільгових вимог, пред`явлена позивачкою вимога про стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень.

Верховний Суд у своїй постанові від 28 листопада 2018 року при розгляді справи №761/11472/15-ц (провадження № 61-23674св18) зазначив, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Позовна вимога про стягнення заробітної плати на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» судовим збором не оплачується.

Але позивач не звільнений від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (992,40 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (12405,00 гривень).

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки відповідно до вимог п. п. 6, 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачу слід зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки відповідно до вимог ст. 95, п. 8 ст. 175 ЦПК України позивачу слід зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Згідно з ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виходячи з вищенаведеного, суддя приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надати строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до державного підприємства «Еко» про стягнення грошових коштів не виплачених при звільненні - залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернеться позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Я. Волчко