ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7846/22 Справа № 185/5641/22 Суддя у 1-й інстанції - Перекопський М. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участі секретаря Гаржа О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2022 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства Дельта банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ Дельта Банк, треті особи Печерський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України, про скасування розшуку майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ Дельта банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ Дельта Банк, треті особи Печерський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України, про скасування розшуку майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 21 вересня 2022 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України просить ухвалу суду від 21 вересня 2022 року про відмову у відкритті провадження у справі залишити без змін як законну та обґрунтовану, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Згідно з п.4 ч.1ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ПАТ Дельта банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ Дельта Банк, треті особи Печерський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України про скасування розшуку майна (а.с.1-15).

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2022 року було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ Дельта банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ Дельта Банк, треті особи Печерський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України, про скасування розшуку майна., на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України (а.с.52, 53).

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції посилався на те, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач не згода з постановою ВДВС про розшук майна, що є наслідком виконання постанови ВДВС, а тому спір підлягає розгляду за правилами КАС України, однак з таким висновком суду погодитися не можливо з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, закріплено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Водночас визначальними ознаками приватноправових відносин є, зокрема, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Положеннями частини першої статті 287 КАС визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із частинами третьою п`ятою статті 59 Закону України Про виконавче провадження у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З наведеної норми вбачається, що зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках виключно на підставі рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, чинній на момент звернення позивачки до суду з позовом) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Для визначення юрисдикції цього спору необхідно визначити підстави позову, зміст прав, на захист яких направлено звернення до суду. Якщо підставою позову є неправомірні, на думку позивача, дії органу державної виконавчої служби при накладенні арешту на певне майно, то такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Якщо підставою позову є наявність спору про право та/або позивач подає його з метою захисту права власності або іншого речового права, то ці спори мають розглядатися в порядку цивільного/господарського судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин.

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ПАТ Дельта банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ Дельта Банк, треті особи Печерський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України, про скасування розшуку майна та просили скасувати розшук належного їй на праві власності автомобіля марки Мітсубіші, 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оголошеного на підставі постанови про розшук майна боржника від 08 серпня 2019 року Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с.1-15).

Встановлено, 15 березня 2014 року між ОСОБА_2 , як продавцем, та ОСОБА_1 , як покупцем, було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу автомобіля марки Мітсубіші, 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.17, 18).

Постанова про розшук майна боржника від 08 серпня 2019 року Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві була винесена у виконавчому провадженні №52860947 на підставі виконавчого листа №185/8369/15-ц, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 19 лютого 2016 року, про стягнення із ОСОБА_2 , на користь ПАТ Дельта Банк суми у розмірі 2250713 грн. 02 коп. (а.с.21).

Підставою позову у цій справі, що переглядається, позивач ОСОБА_1 визначила наявність розшуку майна боржника, накладеного на належний їй автомобіль марки Мітсубіші, 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 15 березня 2014 року, що перешкоджає їй здійснити перереєстрацію вказаного транспортного засобу, чим порушено її права як власника щодо розпорядження своїм майном.

За таких умов вказаний позов ОСОБА_1 спрямовано на захист її цивільних прав.

Таким чином, суд першої інстанції належним чином не визначив характер спору, суб`єктний склад правовідносин, предмет та підстави заявлених вимог, та дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2022 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2022 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства Дельта банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ Дельта Банк, треті особи Печерський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України, про скасування розшуку майна скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова