Номер справи 237/5115/21
Номер провадження 2/237/594/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06.12.22 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Курахівської міської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно.

У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

12 березня 1993 року на підставі рішення виконкому Новоселидівської сільської ради народних депутатів Мар`їнського району Донецької області позивач отримав земельну ділянку під будівництво житлового будинку в селі Ізмайлівка.

Позивачем було збудовано будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок А-1 (1993 р.с.) з прибудовою А1-1 (1993 р.с.), підвалом Ап (1993 р.с.), тамбуром а1-1» (1993 р.с.), ґанком з навісом аг, ґанком аг1 усього по І поверху загальна площа приміщень становить 118,4 кв.м , в тому числі житловою площею 69,6 кв.м, по підвалу 85,0 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня Б-1 (1993 р.с.), сарай С-1 (1993 р.с.) , літній душ Д-1 (1993 р.с.), вбиральня У-1 (1993 р.с.), вигрібна яма м(1993 р.с.), вимощення І (1994 р.с.), паркан№1, ворота №2, хвіртка №3, паркан №4, паркан №5, хвіртка№6, стінки підпірні №7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно архівної довідки №109 від 4 червня 2007 року 12 березня 1993 року виконкомом Новоселидівської сільської ради народних депутатів Мар`їнського району Донецької області було ухвалено рішення №12. Так даним рішенням позивачу було виділено присадибну ділянку під будівництво нового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

В довідці №657/02-21 виданою Новоселидівською сільською радою Мар`їнського району Донецької області 5 липня 2007 року зазначено, що позивачу належить домобудівля , про що свідчить запис в господарській книзі Новоселидівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки №276/02-19 Новоселидівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області від 8 квітня 2015 року, що позивач не зареєстрований ,але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2009 року постійно, в домобудівні , власником якої позивач є, згідно по господарського обліку сільської ради 02-12/0651-2-17 (02-12/2651-2-17).

На підставі рішення Новоселидівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області №УП/46-14 від 24 вересня 2020 року позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею -0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого, будинку ,господарських будівель і споруд (присадибна ділянка 02.01.) із земель житлової та громадської забудови комунальної власності територіальної громади Новоселидівської сільської ради по АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що самочинно збудований будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудамиліт. «А-1» виконано без отримання відповідного дозволу, але без порушення встановлених будівельних норм і правил.

Відповідно до вимог п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії. які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на ново строєне нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦК України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

На підставі ч.3 ст. 375 Цивільного кодексу України , право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 6 „Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва )" визначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво.

За результатами проведення технічного обстеження було встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації житлового будинку А-1 з прибудовою А1-1 , підвалом Ап, тамбуром а1-1», ґанком з навісом аг, ґанком аг1 з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня Б-1, сарай С-1, літній душ Д-1, вбиральня У-1, вигрібна яма м, вимощення І, паркан№1, ворота №2, хвіртка №3, паркан №4, паркан №5, хвіртка№6, стінки підпірні №7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Після звернення до відповідача позивачу стало відомо, що оформлення правостанавлюючих документів на нерухоме майно неможливо внаслідок відсутності номера будинку в архівній копії рішення виконкому Новоселидівської ради народних депутатів від 12 березня 1993 року №12 та зазначення адреси земельної ділянки в рішенні №УП/46-14 від 24 вересня 2020 року , також без номеру будинку.

28 жовтня, набув чинності Закон "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо єдиної правової долі земельної ділянки та розміщеного на ній об`єкта нерухомості". Документ набув чинності через місяць після опублікування в газеті "Голос України" від 28 вересня.

Законом встановлено «автоматичність» переходу прав користування земельною ділянкою при переході права власності на розташовану на ній будівлю, споруду від землекористувача до нового власника майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України суд зазначив, що однією з ознак нерухомої речі є те, що її будівництво має бути завершене.

Враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності передбачає дотримання певної процедури, з якою закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, при застосуванні цієї норми суд повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Під час розгляду справи про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва суди мають перевіряти наявність у позивача відповідного права на земельну ділянку, на якій зведено цей об`єкт. Цільове призначення зведеної споруди має узгоджуватися з визначеним цільовим призначенням земельної ділянки.

Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 375, 376, ЦК України, ст.ст.12, 13, 206, 247, 259, 279, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Курахівської міської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок А-1 (1993 р.с.) з прибудовою А1-1 (1993 р.с.), підвалом Ап (1993 р.с.), тамбуром а1-1» (1993 р.с.), ґанком з навісом аг, ґанком аг1 усього по І поверху загальна площа приміщень становить 118,4 кв.м , в тому числі житловою площею 69,6 кв.м, по підвалу 85,0 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня Б-1 (1993 р.с.), сарай С-1 (1993 р.с.) , літній душ Д-1 (1993 р.с.), вбиральня У-1 (1993 р.с.), вигрібна яма м(1993 р.с.), вимощення І (1994 р.с.), паркан№1, ворота №2, хвіртка №3, паркан №4, паркан №5, хвіртка№6, стінки підпірні №7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Донецький апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.М. Ліпчанський