Справа № 357/6525/22
Провадження № 2/357/2524/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю., при секретарі Олексієнко Ю. В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за заборгованістю по аліментах,
У серпні 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Король П.В., звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з червня 2018 року по червень 2022 року, яка станом на 01.07.2022 року складає 135 053,70 грн.
03.08.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
14.09.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
14.12.2022 року представник позивача в поданій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, просив розгляд справи здійснювати без участі сторони позивача.
Відповідач про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не направив, 13.12.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання від імені представника відповідача, в якому висловлено прохання про відкладення розгляду справи. Вказане клопотання мотивоване захворюванням та знаходженням на стаціонарному лікуванні.
Зазначене вище клопотання не містить електронного цифрового підпису учасника процесу.
Перевіривши матеріали справи, зважаючи на подану представником позивача заяву про розгляд справи без участі позивача, враховуючи повторну неявку відповідача та його представника в судове засідання, а також відсутність доказів поважності неприбуття в судове засідання, суд на місці ухвалив проводити розгляд справи у відсутність сторін та їх представників.
У зв`язку з наведеним, суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Від спільного проживання сторони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/16260/14-ц від 12.01.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 12.11.2014 року і до досягнення ними повноліття.

На виконання рішення суду 23.01.2015 року видано виконавчий лист.

Відповідно до розрахунку Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.07.2022 року, при примусовому виконанні виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду № 2/357/304/15 від 23.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 - заборгованість за період з червня 2018 року по червень 2022 року станом на 01.07.2022 року становить 135 053,70 грн.

ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_9 », що вбачається з копій свідоцтв про шлюб від 19.09.2017 року та від 01.12.2020 року.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 549 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Частиною 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, доказів щодо поважності причин, з яких не сплачував аліменти надано не було.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %, за цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд виходить з розрахунку заборгованості по аліментам Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що становить 135 053,70 грн.

Згідно наданого позивачем розрахунку пені, її розмір також становить 135 053,70 грн., період нарахування: червень 2018 року - червень 2022 року.

Однак, суд не погоджується зі здійсненим позивачем розрахунком пені за період з квітня 2022 року по червень 2022 року з огляду на вимогу про стягнення пені за період по червень 2022 року, а не по день винесення рішення суду.

Таким чином, пеня за прострочення сплати аліментів ОСОБА_2 в період з 01.04.2022 року по 30.06.2022 року не перевищуватиме 100 відсотків заборгованості та становитиме:

3 891,89 грн. - борг 4 276,80 грн. за період з 01.04.2022 року по 30.06.2022 року (4276,80 х 1% х 91 = 3 891,89 грн.);

2 608,85 грн. - борг 4 276,80 грн. за період з 01.05.2022 року по 30.06.2022 року (4276,80 х 1% х 61 = 2 608,85 грн.);

1 283,04 грн. - борг 4 276,80 грн. за період з 01.06.2022 року по 30.06.2022 року (4276,80 х 1% х 30 = 1 283,04 грн.);

При цьому строк прострочення боргу в розмірі 4 276,80 грн. за червень 2022 року починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, тобто з 01.07.2022 року, що виходить за межі позовних вимог.

Таким чином, загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів становить 125 730,28 грн., який підлягає стягненню на користь позивача.

Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинство.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.

Враховуючи встановлені судом обставини, період та суми довідки-розрахунку органу ДВС, зважаючи на відсутність доказів на спростування таких обставини, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача на її користь пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 125 730,28 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору в дохід держави.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави за подання даного позову в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 265, 268, 280, 282, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 125 730,28 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Позивач ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Суддя А. Ю. Цуранов