Справа № 948/347/22>
Провадження № 2/948/161/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шинкарчука Я.А.,

секретар судового засідання Сизоненко Н.М.,

за участю представника позивача адвоката Бульбах Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка Полтавського району Полтавської області в приміщенні Машівського районного суду Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, ?

встановив:

У червні 2022 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИМ МІЖНАРОЖНИЙ БАНК» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій просить визнати виконавчий напис, вчинений 22 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною за №25611 про стягнення з позивача, як з боржника на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИМ МІЖНАРОЖНИЙ БАНК» загальної суми заборгованості у розмірі 13 448,07 гривень, таким що не підлягає виконанню.

Короткий зміст позовних вимог

Позов мотивовано тим, що 22 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №25611, яким стягнено із позивача на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість у сумі 13 448,07 гривень. Зазначений виконавчий напис нотаріуса позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки розмір заборгованості, зазначений у виконавчому написі нотаріуса, був необґрунтовано завищеним та позивачем піддається сумніву, тоді як при посвідченні виконавчого нотаріус має пересвідчитись у існування безспірності заборгованості та взагалі її існуванні як такої (позиція Великої Палати Верховного суду у постанові від 29.03.2019 №137/1666/16-ц). Більш того, позивач вважає, що безумовною підставою для скасування виконавчого напису нотаріуса є обставина того, що при посвідченні відповідного виконавчого напису, нотаріус відповідачем не було надано всіх необхідних документів, а саме, нотаріально посвідченого кредитного договору, тобто нотаріусом не враховано постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17. Відтак, позивач наголошує на тому, що вказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням процедури його вчинення та оспорюваним виконавчим документом стягнута заборгованість, яка не є безспірною.

Процесуальні дії у справі

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 30 червня 2022 року вказана справа надійшла в провадження судді Шинкарчука Я.А.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 04 липня 2022 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, а також витребувано у приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни належним чином завірену копію виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни №25611 від 22.10.2019 про стягнення із ОСОБА_1 , як з боржника, на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИМ МІЖНАРОЖНИЙ БАНК» загальної суми заборгованості у розмірі 13 448,07 гривень.

19 липня 2022 року від представника позивача адвоката Бульбах Наталії Миколаївни, яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1094147, до канцелярії суду надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів, а саме, копій заяви №01 від 09.01.2018 на приєднання до Договору комплексного обслуговування банківських послуг та виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни №25611 від 22.10.2019.

23 серпня 2022 року на електронну адресу суд від представника Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИМ МІЖНАРОЖНИЙ БАНК» Височина Євгена Миколайовича, за довіреністю від 26 квітня 2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваль О.В. та зареєстрованої в реєстрі за №583, надійшла заява про визнання позовних вимог в порядку статті 206 ЦПК України, в якій представник зазначає про визнання відповідачем позовних вимог ОСОБА_1 , а також із врахуванням положень статті 142 ЦПК України, стягнення рішенням суду із відповідача 50 відсотків сплаченого судового збору.

В судове засідання призначене на 23 серпня 2022 року учасники не з`явилися.

Від представника позивача адвоката Бульбах Наталії Миколаївни надійшла заява, в якій остання просила суд проводити розгляд справи у відсутність позивача та її представника, з наявними у справі доказами, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі.

Від представника Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИМ МІЖНАРОЖНИЙ БАНК» Височина Євгена Миколайовича в заяві про визнання позовних вимог в порядку статті 206 ЦПК України, викладено прохання проводити розгляд справи у відсутність представника банку.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, заяв, пояснень чи клопотань суду не направляли.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 09 січня 2018 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» підписано заяву №01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

22 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №25611, яким стягнено із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором №01 від 09 січня 2018 року у загальній сумі 13 448,07 гривень.

Матеріалами справи також підтверджено, що 31 жовтня 2019 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу міста Київ Юхименко Ольги Леонідівни відкрито виконавче провадження №60462580 за виконавчим написом №25611 від 22.10.2019 про стягнення з ОСОБА_1 , як з боржника, на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості у сумі 13 448,07 гривень (а.с.11 том 1). Постановою приватного виконавця Виконавчого округу міста Київ Юхименко Ольги Леонідівни від 07 листопада 2019 року у ВП №60462580 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 (а.с. 14 том 1).

Оскільки позивач наголошує на тому, що вказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням процедури його вчинення, та таким виконавчим документом стягнута заборгованість, яка не є безспірною, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Відповідно до положень статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншій строк давності. Виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (глава 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

На підставі викладеного слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідно право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 закону України «Про нотаріат»).

З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172.

Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, в тому числі п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», та зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Відтак, судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт.

Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Як встановлено судом, укладений між сторонами кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, при цьому суд враховує, що належним чином повідомлений відповідач зворотного суду не довів, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Також при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правова позиція Верховного суду України в справі за № 6-887 цс17).

Отже, виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що фінансовою компанією нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Доводи позивача про відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору між ним та відповідачем, про неповідомлення її про наявність заборгованості та пропозиції надати свої заперечення на вказану заборгованість, відповідачем не спростовуються.

Окрім того такі доводи підтверджуються наданими представником позивача письмовими доказами, а саме, копіями заяви №01 від 09.01.2018 на приєднання до Договору комплексного обслуговування банківських послуг та виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни №25611 від 22.10.2019.

З огляду на те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено в період часу, коли законодавством України не була передбачена можливість вчинення виконавчих написів за нотаріально не посвідченими угодами (договорами), наявні підстави для визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, а також нотаріусом не було належним чином дотримано і самого порядку вчинення виконавчого напису, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Окрім того, представником відповідача подано до суду заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до положень статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, який регулює спірні правовідносини, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим приймає визнання відповідачем позову, що є підставою для його задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Висновок за результатами розгляду справи

Суд дослідивши та оцінивши всі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат

Питання про розподіл судових витрат вирішується згідно з вимогами статті 141 ЦПК України.

Так, згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 992,40 гривень, останній підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 496,20 гривень н, а решту судових витрат у розмірі 496,20 гривень слід стягнути з відповідача на її користь.

Інших заяв про компенсацію судових витрат у даній справі до суду не надходили.

Керуючись статями 12, 81, 141, 247, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною за №25611 про стягнення з ОСОБА_1 , як з боржника, на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» загальної суми заборгованості у розмірі 13 448,07 гривень.

Стягнути з Акціонерного Товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" на користь ОСОБА_1 50 відсотків від суми судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової ставки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДЖНИЙ БАНК», (скорочена назва АТ «ПУМБ»), місцезнаходження за адресою: 04070, вул. Андріївська, буд.4 м. Київ; ідентифікаційний код юридичної особи (код ЄДРПОУ) 14282829.

Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору 1 приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, місцезнаходження за адресою: 02002, вул. Окіпної Раїси, 4-А, офіс 35-Б м. Київ.

Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору 2 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, місцезнаходження за адресою: 01054, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, оф.215 м.Київ.

Повне рішення складено 29 серпня 2022 року

Суддя Я.А. Шинкарчук