РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 рокумісто Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Ільчишин З.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Ходорівська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить належності її батькові - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_1 , виданого Виконкомом Жидачівської районної Ради народних депутатів Львівської області 27.07.1989, на підставі рішення виконкому Жидачівської районної Ради народних депутатів за №210 від 20.07.1989 на ім`я « ОСОБА_2 ».

В обґрунтування заяви покликається на те, що є донькою є ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом заявниця є спадкоємцем майна померлого, в тому числі і жилого будинку АДРЕСА_1 . Однак, при видачі батькові свідоцтва про право власності на жилий будинок була допущена технічна помилка, а саме у свідоцтві помилково записано прізвище батька як « ОСОБА_2 », в той час, як вірним є « ОСОБА_2 ». У зв`язку із цим, виникла необхідність встановити факт належності її батькові правовстановлюючого документа, а тому просить заяву задовольнити.

Заявниця подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечив.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши докази по справі в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 11.12.2013р. Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1089.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 .

Після укладення шлюбу із ОСОБА_5 , ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Згідно зі свідоцтвом про право власності, виданим Виконкомом Жидачівської районної Ради народних депутатів Львівської області 27.07.1989, на підставі рішення виконкому Жидачівської районної Ради народних депутатів за №210 від 20.07.1989, ОСОБА_2 на праві приватної власності належав на жилий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження прізвищем батька заявника є « ОСОБА_2 ».

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Встановлені в ході судового розгляду обставини не викликають у суду сумніву в належності вищевказаного Свідоцтва право власності на жилий будинок саме ОСОБА_2 , а тому суд вважає факт належності правовстановлюючого документа доведеним. Суд враховує, що встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки їй, як спадкоємцю за майном померлого батька, буде забезпечена можливість вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належною власністю на свій розсуд.

Таким чином, заява є підставною та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 293, 294, 299,300ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_1 , виданого Виконкомом Жидачівської районної Ради народних депутатів Львівської області 27.07.1989, на підставі рішення виконкому Жидачівської районної Ради народних депутатів за №210 від 20.07.1989 на ім`я « ОСОБА_2 ».

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 20 грудня 2022 року.

Головуючий суддя Мигаль Г.П.