Справа № 524/695/22
Провадження №2-з/524/30/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2022 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Воблікової І.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Кременчуці в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

УСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича від 27.01.2020 року за реєстраційним № 6173 про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 40 631 грн 00 коп. на підставі кредитного договору № 005-16534-200513, укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» 20.05.2013 року.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. від 27.01.2020 року за реєстраційним № 6173, стягнуто з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» 40 631 грн 00 коп. на підставі кредитного договору № 005-16534-200513, укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» 20.05.2013 року. Позивач посилається на той факт, що при вчиненні вказаного виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, квитанції про сплату передбачених кредитним договором платежів тощо). У виконавчому написі взагалі не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, не підтверджено його безспірність, що є порушенням статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктів 282-209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, вважає, що відповідачем пропущено строк позовної давності для вчинення виконавчого напису.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням Закону України «Про нотаріат», Цивільного кодексу України та Порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами України, а саме - нотаріус не повідомляв його про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису; виконавчий напис вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості та її розміру.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 02.02.2022 року відкрито спрощене провадження у справі та витребувано докази.

Ухвалою суду від 02.02.2022 року задоволено частково заяву позивача про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 21.03.2022 року до участі у справі в якості третьої особи залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М.

Позивач про розгляд справи повідомлявся.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на адресу суду направив заяву про визнання позовних вимог; не заперечував проти стягнення з товариства 50% судового збору за подання позову в розмірі 496 грн 00 коп. та 248 грн 10 коп.

Крім того представник подав до суду клопотання про врегулювання спору за участі судді; вважав, що спір можливо вирішити в мирному порядку за умов взаємних поступок, пропонував позивачу сплатити кошти в розмірі 7 313 грн 58 коп., внаслідок чого товариством буде списано залишок існуючої за позивачем заборгованості в розмірі 33 317 грн 42 коп.

Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. та державний виконавець Автозаводського районного відділу у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бажан М.О. про розгляд справи повідомлялися належним чином, пояснень на позов не направили.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті.

Позивач не висловив згоду на врегулювання спору за участі судді.

Отже, підстав для початку процесу врегулювання спору за участі судді та зупинення провадження немає.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи:

27.01.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. вчинив виконавчий напис за реєстраційним № 6173, яким стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» 40 631 грн 00 коп. на підставі кредитного договору № 005-16534-200513, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» 20.05.2013 року (а.с. 25).

Згідно виконавчого напису нотаріуса правонаступником Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» є Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», яке в свою чергу відступило право вимоги за кредитним договором № 005-16534-200513, Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами».

Позивач стверджує, що він ніяких договірних відносин ні з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», ні з Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» не мав і не має.

Ухвалою судді від 02.02.2022 року витребувано докази від Київського державного нотаріального архіву та державного виконавця Автозаводського районного відділу у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бажан М.О. Ухвала суду не виконана, доказів укладення 20.05.2013 року кредитного договору № 005-16534-200513 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та доказів правонаступництва суду не надано.

Виконавчий напис з 24.12.2021 року перебуває на виконанні у державного виконавця Автозаводського районного відділу у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бажан М.О. (виконавче провадження № 67986991) (а.с. 21-23).

Вирішуючи спір, суд ураховує наступне:

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 18 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 7 Закону нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Отже, за змістом наведених норм права нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку № 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи належно оформлені такі документи та чи підтверджують вони безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

Судом встановлено, що спірний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. на підставі пункту 2 Переліку № 1172.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України видав Постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Вказаною постановою доповнено пункт п. 2 Переліку № 1172 новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року у адміністративній справі № 826/20084/14, що залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та постановою Верховного Суду від 20.06.2018 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Суд виходив з того, що доповнений оскаржуваною постановою розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати односторонній розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності спору, його суми та факту прострочення, що фактично нівелює вимогу законодавства щодо необхідності підтвердження наявності та безспірності заборгованості, набуття чинності кредитним договором та повноважень іпотекодержателя.

Отже, судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням закону - нотаріус не перевірив та не встановив, що заявлена вимога не підпадає під той вид заборгованості, за якими стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів згідно Переліку № 1172.

У зв`язку з цим не мають істотного значення доводи відповідача про надання нотаріусу достатніх документів на підтвердження безспірності заборгованості та належного повідомлення боржника.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки представник відповідача направив на адресу суду заяву про визнання позовних вимог в порядку ст. 206 ЦПК України, суд приходить до висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем було сплачено судовий розмір в розмірі 993 грн. 00 коп. за подання позову та 497 грн 00 коп. за подання заяви про забезпечення позову.

У зв`язку з викладеним, позивачу необхідно повернути 496 грн 20 коп. з державного бюджету та стягнути з відповідача на користь позивача 496 грн 20 коп. сплаченого судового збору за подачу позову та 496 грн 20 коп. сплаченого судового збору за подачу заяви про забезпечення позову.

Ураховуючи вищевикладене, відповідно до статтей263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича від 27.01.2020 року за реєстраційним № 6173, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 40 631 грн 00 коп. на підставі кредитного договору № 005-16534-200513, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» 20.05.2013 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 496 грн 20 коп. сплаченого судового збору за подачу заяви про забезпечення позову та 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, в розмірі 496 грн 20 коп.

Повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, в розмірі 496 грн 20 коп.

Головне управління державної казначейської служби України у Полтавській області (36011, м. Полтава, вул. Шевченка, 1) повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору у розмірі 496 гривень 20 копійок, сплаченого згідно фіскального чеку № від 29.01.2022 року.

Повернення сплаченої суми судового збору необхідно здійснити в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Роз`яснити заявнику, що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, оригіналом платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (код юридичної особи 35017877, адреса: вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 203, м. Ірпінь, Київська обл., 08200).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж.О. Кривич