РІШЕННЯ

Іменем України

27.12.2022 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - Мартинишин М.О.

з участю секретаря судового засідання Оверко Я.Б.

представника позивача Столярського М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Оптимум», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі плюс Україна», з участю третьої особи: ОСОБА_2 про визнання зобов`язання виконаним в частині оплати за попередніми договорами купівлі-продажу квартир та визнання за позивачем право на укладення основних договорів

в с т а н о в и в:

представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Оптимум», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі плюс Україна», з участю третьої особи: ОСОБА_2 , в якому просить:

1.Визнати зобов`язання щодо сплати грошових коштів ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 11.04.2018 року за реєстраційним № 890 - виконаним в частині оплати 885 889 гривень, 82 копійки;

2.Визнати зобов`язання щодо сплати грошових коштів ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 01.11.2017 року за реєстраційним № 3625 - виконаним в частині оплати 1 194 114 гривень, 50 копійок;

3.Визнати зобов`язання щодо сплати грошових коштів ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 11.04.2018 року за № 889 виконаним в частині оплати 739 594 гривень, 31 копійка;

4.Визнати зобов`язання щодо сплати грошових коштів ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 19.05.2017 року за реєстраційним № 1500 виконаним в частині оплати 538 806 гривень, 81 копійка;

5.Визнати зобов`язання щодо сплати грошових коштів ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 30.01.2017 року за № 196 (з урахуванням змін до договору на підставі договору про внесення змін від 01.11.2017 року за №3626) виконаним в частині оплати 564 407 гривень, 43 копійки.

6.Визнати зобов`язання щодо сплати грошових коштів ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 11.04.2018 року за реєстраційним № 891 виконаним в частині оплати 500 917 гривень, 3 копійки;

7.Визнати зобов`язання щодо сплати грошових коштів ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 30.01.2017 року за реєстраційним № 198 (з урахуванням змін на підставі договору про внесення змін до попереднього договору від 18.10.2017 року за № 3450) виконаним в частині оплати 1 119 084 гривень, 31 копійка;

8.Визнати зобов`язання щодо сплати грошових коштів ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 18.10.2017 року за реєстраційним № 3449 виконаним в частині оплати 510 154 гривень, 99 копійок;

9.Визнати зобов`язання щодо сплати грошових коштів ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 18.10.2017 року за № 3448 виконаним в частині оплати 1 018 833 гривень, 83 копійок;

10.Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) право на укладення основного договору купівлі-продажу квартири (на підставі попереднього договору купівлі-продажу квартири від 11.04.2018 року за № 890) а саме: три кімнатної житлової квартири, що знаходиться в другому під`їзді на восьмому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_1 ;

11.Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) право на укладення основного договору купівлі-продажу квартири (на підставі попереднього договору купівлі-продажу квартири від 01.11.2017 року за № 3625) а саме: три кімнатної житлової квартири, що знаходиться в другому під`їзді на четвертому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_2 ;

12.Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) право на укладення основного договору купівлі-продажу квартири (на підставі попереднього договору купівлі-продажу квартири від 11.04.2018 року за № 889) а саме: двох кімнатної житлової квартири, що знаходиться в першому під`їзді на восьмому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_3 ;

13.Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) право на укладення основного договору купівлі-продажу квартири (на підставі попереднього договору купівлі-продажу квартири від 19.05.2017 року за № 1500) а саме: одно кімнатної житлової квартири, що знаходиться в четвертому під`їзді на шостому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_4 ;

14.Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) право на укладення основного договору купівлі-продажу квартири (на підставі попереднього договору купівлі-продажу квартири від 30.01.2017 року за № 196) (з урахуванням змін до попереднього договору на підставі договору про внесення змін від 01.11.2017 року за №3626)а саме: одно кімнатної житлової квартири, що знаходиться в першому під`їзді на третьому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_5 ;

15.Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) право на укладення основного договору купівлі-продажу квартири (на підставі попереднього договору купівлі-продажу квартири від 11.04.2018 року за № 891) а саме: одно кімнатної житлової квартири, що знаходиться в другому під`їзді на другому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_6 ;

16.Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) право на укладення основного договору купівлі-продажу квартири (на підставі попереднього договору купівлі-продажу квартири від 30.01.2017 року за реєстраційним № 198 (з урахуванням змін на підставі договору про внесення змін до попереднього договору від 18.10.2017 року за № 3450)) а саме: трьох кімнатної житлової квартири, що знаходиться в третьому під`їзді на четвертому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_7 .;

17.Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) право на укладення основного договору купівлі-продажу квартири (на підставі попереднього договору купівлі-продажу квартири від 18.10.2017 року за № 3448) а саме: трьох кімнатна житлова квартира, що знаходиться в другому під`їзді на шостому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_8 .;

18.Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) право на укладення основного договору купівлі-продажу квартири (на підставі попереднього договору купівлі-продажу квартири від 18.10.2017 року за № 3449), а саме: одно кімнатна житлова квартира, що знаходиться в шостому під`їзді на п`ятому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_9 .;

19.Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) переважне право на укладення договору оренди паркомісця № 118 (розташованим за адресою: АДРЕСА_10 ) на підставі сертифікату серія ЛМ №0217 від 11 квітня 2018 року;

20.Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) переважне право на укладення договору оренди паркомісця № 38 (розташованим за адресою: АДРЕСА_10 ) на підставі сертифікату серія ЛМ №0031 від 22 вересня 2017 року;

21.Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; Паспорт: НОМЕР_2 , виданий 01.12.1999 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області) переважне право на укладення договору оренди паркомісця № 117 (розташованим за адресою: АДРЕСА_10 ) на підставі сертифікату серія ЛМ №0177 від 11 квітня 2018 року;

22.Судові витрати покласти на Відповідача-1 та Відповідача-2, у встановленому ЦПК України порядку.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в продовж 2017-2018 років, між ОСОБА_3 не "ТОВ КУА "Оптимум" та ТОВ "Енерджі плюс Україна" було укладено дев`ять попередніх договорів купівлі-продажу квартир у багатоквартирному житловому комплексі за будівельною адресою: АДРЕСА_10 (будівництво якого здійснюється на земельній ділянці під кадастровим номером: :05:003:0145).

На виконання відповідних вищевказаних договорів, позивачем було проведено оплату за дев`ятьма попередніми договорами купівлі-продажу, про що ОСОБА_4 , що виступає кінцевим бенефіціарним власником ТОВ КУА "Оптимум", надано підтверджуючі розписки від 19.02.2021 року.

Зазначені попередні договори ОСОБА_3 укладала перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_5 , відтак, об`єкти нерухомості набувалися подружжям за взаємною згодою як спільна сумісна власність, відповідно до статей 63, 65 Сімейного кодексу України.

Станом на липень 2021 року, основні договори купівлі-продажу між Інвестором та "ТОВ КУА "Оптимум" не укладені. ТОВ КУА "Оптимум" також не повідомляла інвестора, ОСОБА_3 , про існування обставин, що загрожують можливості укладення основного договору (основних договорів).

У червні 2021 року, відповідачу-1 та відповідачу-2, було направлено ряд адвокатських запитів, щоб з`ясувати поточний стан із зведення Об`єкта будівництва та стану взаєморозрахунків за укладеними попередніми договорами купівлі-продажу. Однак відповідачі не надали відповіді на направлені адвокатські запити, оскільки кореспонденція повернулась за закінченням терміну зберігання.

Зазначає, що ТОВ КУА "Оптимум" як особа, що виконує основні функції замовника з зведення Об`єкта будівництва та ТОВ "Енерджі плюс Україна" що фактично виконує функції забудовника, своїх зобов`язань за 9 попередніми договорами купівлі-продажу не виконали, а саме: станом на дату подачі цього позову (липень 2021 року) не уклали з Інвестором основних договорів купівлі-продажу 9 житлових квартир; не попередили Інвестора, про існування обставин, що загрожують можливості укладення основних договорів та фактично не визнають позивача як інвестора за 9 попередніми договорами купівлі-продажу квартир, попри те, що Інвестор здійснив оплату значних сум за всіма цими договорами.

Окрім цього, Постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 року в справі № 914/1075/17 задоволено апеляційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, та визнано недійсним:

"з моменту укладення договір про будівництво житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_11 , укладений 26 листопада 2016 року між Міністерством оборони України […] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерджі Плюс Україна» […]"

Зазначене ставить під загрозу виконання ТОВ КУА "Оптимум" та ТОВ "Енерджі плюс Україна" своїх зобов`язань з укладення основних договорів перед Інвестором. При цьому, про існування зазначеного судового рішення, котре набрало законної сили, Інвестор дізналась з публічних джерел, а не від представників відповідачів.

Відтак вважає, що уклавши 9 попередніх договорів купівлі-продажу нерухомості, Інвестор має законні та правомірні очікування, щодо укладення в майбутньому основних договорів купівлі-продажу нерухомості та набуття квартир у власність.

Оскільки станом на момент подання цього позову ТОВ КУА "Оптимум" та ТОВ "Енерджі плюс Україна" основні договори з Інвестором не уклали, інформацію щодо стану взаєморозрахунків та строків укладення основних договорів не надають - такі "правомірні очікування" Інвестора підлягають захисту в судовому порядку, шляхом: визнання зобов`язання за 9 попередніми договорами виконаним Інвестором в частині оплати відповідних грошових сум та визнання за Інвестором права на укладення 9 основних договорів з метою отримання у власність 9 житлових квартир, що будуть розташовані в Об`єкті будівництва. У зв`язку з чим, для захисту свого права та інтересу позивач змушений звернутись до суду. Просить позов задовольнити

Ухвалою суду від 09.08.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Від відповідачів відзив на позовну заяву не надійшов, як і не находили на адресу суду й пояснення від третьої особи.

Ухвалою суду від 18.08.2022 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, аналогічних викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів та третя особа у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомленні про день, час та місце слухання справи.

За таких обставин суд вважає, що справу слід слухати за їх відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого не заперечив представник позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що між ТОВ «КУА «Оптимум» ПНВІФЗТ «Оптимум Класик», ОСОБА_3 та ТОВ «Енерджі плюс Україна» було укладені наступні попередні договори, зокрема:

- попередній договорі купівлі-продажу квартири від 11.04.2018 року за № 890, об`єктом якого - три кімнатної житлової квартири, що знаходиться в другому під`їзді на восьмому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_1 (Том-1 а.с.19-26);

- попередній договорі купівлі-продажу квартири від 01.11.2017 року за № 3625, об`єктом якого - три кімнатної житлової квартири, що знаходиться в другому під`їзді на четвертому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_2 (Том-1 а.с.29-38);

- попередній договорі купівлі-продажу квартири від 11.04.2018 року за № 889, об`єктом якого - двох кімнатної житлової квартири, що знаходиться в першому під`їзді на восьмому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_3 (Том-1 а.с.41-48);

- попередній договорі купівлі-продажу квартири від 19.05.2017 року за № 1500, об`єктом якого - одно кімнатної житлової квартири, що знаходиться в четвертому під`їзді на шостому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_4 (Том-1 а.с.51-60);

- попередній договір купівлі-продажу квартири від 30.01.2017 року за № 196 з урахуванням змін до попереднього договору на підставі договору про внесення змін від 01.11.2017 року за №3626, об`єктом якого - одно кімнатної житлової квартири, що знаходиться в першому під`їзді на третьому поверсі за будівельним номером 5, проектною площею 57,47 м2 у АДРЕСА_10 (Том-1 а.с.63-74);

- попередній договір купівлі-продажу квартири від 11.04.2018 року за № 891, об`єктом якого - одно кімнатної житлової квартири, що знаходиться в другому під`їзді на другому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_6 (Том-1 а.с.77-84);

- попередній договір купівлі-продажу квартири від 30.01.2017 року за реєстраційним № 198 з урахуванням змін на підставі договору про внесення змін до попереднього договору від 18.10.2017 року за № 3450, об`єктом якого - трьох кімнатної житлової квартири, що знаходиться в третьому під`їзді на четвертому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_7 (Том-1 а.с.87-98);

- попередній договір купівлі-продажу квартири від 18.10.2017 року за № 3449, об`єктом якого - одно кімнатна житлова квартира, що знаходиться в шостому під`їзді на п`ятому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_9 (Том-1 а.с.101-111);

- попередній договір купівлі-продажу квартири від 18.10.2017 року за № 3448, об`єктом якого - трьох кімнатна житлова квартира, що знаходиться в другому під`їзді на шостому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_12 , проектною площею 97,51 м2 у АДРЕСА_10 (Том-1 а.с.114-122).

На виконання умов попередніх Договорів купівлі-продажу квартири Покупцем було передано на користь ОСОБА_4 кошти, про що позивачу надано розписки від 19.12.2021 року( Том-1 а.с.27,39, 49, 61,75, 85,99, 112,123).

Крім цього, видано ОСОБА_3 сертифікат серія ЛМ №0217 від 11 квітня 2018 року на паркомісце № 118 за будівельною адресою: АДРЕСА_10 та до такого правила користування сертифікату серія ЛМ №0217 від 11 квітня 2018 року(Том-1 а.с.125-127); сертифікат серія ЛМ №0177 від 11 квітня 2018 року на паркомісце № 117 за будівельною адресою: АДРЕСА_10 та до такого правила користування сертифікату серія ЛМ №0177 від 11 квітня 2018 року(Том-1 а.с.128-130); та сертифікат серія ЛМ №0031 від 22 вересня 2017 року на паркомісце № 38 за будівельною адресою: АДРЕСА_10 та до такого правила користування сертифікату серія ЛМ №0031 від 22 вересня 2017 року(Том-1 а.с.131-133).

Згідно зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, при цьому майнові права визнаються речовими правами.

Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у строк, встановлений у зобов`язанні, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Так, суд вважає, що ефективним способом захисту майнових прав на об`єкт інвестування у разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також за відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків учасником будівництва, є визнання за учасником будівництва (пайовиком) майнових прав на об`єкт інвестування.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15 (провадження 14-31цс20), від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15 (провадження № 14-39цс19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13 (провадження № 14-606цс18).

Отже, належним відповідачем у такій справі є забудовник, а обставинами, що підлягають доведенню у справі за позовом про визнання майнових прав на об`єкт інвестування, є: невиконання забудовником свого обов`язку або відсутність факту введення будинку в експлуатацію, а також факт виконання особою, яка вважає свої майнові права порушеними (учасником будівництва, пайовиком), повної та вчасної сплати пайових внесків.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року в справа № 6-226цс14 припинення зобов`язання з попереднього договору внаслідок неукладення основного договору протягом встановленого попереднім договором строку унеможливлює спонукання до укладення основного договору в судовому порядку, виконання обов`язку в натурі чи виникнення основного договірного зобов`язання як правової підстави для виникнення в набувача права власності на майно.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 серпня 2018 року (справа № 401/3856/16-ц) визначила, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі (частина перша статті 635 ЦК України).

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що станом на дату подачі цього позову (липень 2021 року) не уклали з Інвестором основних договорів купівлі-продажу 9 житлових квартир; не попередили Інвестора, про існування обставин, що загрожують можливості укладення основних договорів та фактично не визнають позивача як інвестора за 9 попередніми договорами купівлі-продажу квартир, попри це зазначає, що Інвестор здійснив оплату значних сум за всіма цими договорами.

Верховний Суд у Постанові від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).

Крім цього, досліджуючи докази, суд повинен встановити, чи мав місце факт. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (п 11. Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

Отже, суд не може припускати, що певну обставину доведено. Факт або стався, або його не було. Якщо у суду залишаються сумніви, слід застосувати правила про розподіл тягаря доведення. Якщо сторона, на яку покладено тягар, не виконує його, факт вважається таким, що не доведений і навпаки.

За змістом ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу позивач був зобов`язаний довести в судовому засіданні ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а відповідач - ті обставини, на які він посилався як на заперечення проти позову, але позивачем та представником позивача не доведено обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, на якій правовій підставі ОСОБА_4 отримував кошти від позивача, та чи вніс ОСОБА_4 дані кошти на рахунок ТОВ «КУА «Оптимум» для виконання вищевказаних попередніх договорів.

При цьому, суд вважає, що ні позивачем та ні його представником з метою підтвердження позовних вимог, не було залучено до розгляду справи і особи ОСОБА_4 ..

Отже, будь-яких конкретних правових доказів, які б давали суду правові підстави для задоволення позовних вимог, позивач зі своїм адвокатом суду не надали і судом таких доказів не здобуто.

Натомість основні договори між позивачем і відповідачами не були укладені у зв`язку невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань із будівництва житлового будинку. Зокрема слідує, що договори купівлі-продажу і не могли бути укладені між позивачем та відповідачами, що підтверджується постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 року в справі № 914/1075/17(Том-1а.с.176-195)є.

Необґрунтоване ухилення однієї із сторін попереднього договору від укладення основного договору може бути підставою лише для відшкодування другій стороні збитків, завданих простроченням, оскільки зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку, встановленого попереднім договором (ч.ч. 2 і 3 ст. 635 ЦК України).

Крім того, умовами укладених сторонами попередніх договорів не передбачено право виникнення майнових прав у разі неналежного виконання умов попереднього договору.

А обирати спосіб захисту своїх прав, це право особи, однак, обраний особою спосіб захисту не може протирічити чинному законодавству.

Так, посилаючись на невиконання відповідачами умов попередніх договорів, позивач просила захистити своє право шляхом визнання в судовому порядку зобов`язання виконаним в частині оплати за попередніми договорами купівлі-продажу квартир та визнання за позивачем право на укладення основних договорів, які встановлені за цими попередніми договором.

Разом з тим, частиною 2 статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним.

Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Разом з тим у випадку якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі №905/2260/17 вказано, що «…як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав».

Застосування будь-якого способу захисту порушеного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що застосування судом обраного позивачем способу захисту порушеного права повинне реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається. При цьому обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правовідносин та правопорушення; цілям судочинства і застосування обраного способу захисту та не повинен суперечити принципу верховенства права.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 року у справі № 925/642/19).

Згідно з ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на наведене, дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку щодо необхідності у позові відмовити у повному обсязі з підстав недоведеності такого та у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту своїх прав.

При цьому необхідно зауважити, що звернення позивача, до суду з даним позовом зумовлене не наміром захисту свого цивільного права або інтересу, а спрямоване на встановлення обставин, юридичних фактів, з наміром їх подальшого використання в якості доказів по справах.

Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, у даній справі у задоволенні позовних вимог відмовлено, тому судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 158, 223, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Оптимум», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі плюс Україна», з участю третьої особи: ОСОБА_2 про визнання зобов`язання виконаним в частині оплати за попередніми договорами купівлі-продажу квартир та визнання за позивачем право на укладення основних договорів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Львівської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_13 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптимум», місцезнаходження: м. Львів вул. Лисенка М., 38/8, код ЄРДПОУ: 37567735.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі плюс Україна», місцезнаходження: м.Київ вул. Зоологічна, буд. 4А, офіс 139, код ЄРДПОУ: 38544711.

Третя особа: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: місце проживання: АДРЕСА_13 .

Дата складення повного судового рішення - 01.01.2023 року.

Суддя Мартинишин М.О.