КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-з/824/1048/2022 Головуючий суддя: Олійник В.І.
28 грудня 2022 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І.,
суддів: Суханової Є.М., Сушко Л.П.,
розглянувши заяву Загороднього Сергія Васильовича представника - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 28 квітня 2021 року та на додаткове рішення Голосіївського районного суду м.Києва Київської області від 09 вересня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості, пені, санкцій за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та збитків, -
У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути різницю між вартістю збитків відповідно до Звіту експерта Куліша О.В. та вже сплаченими грошовими коштами з урахуванням франшизи у розмірі 58 915 грн 27 коп. Додатково позивачка, керуючись п.36.5. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч.2 ст.625 ЦК України, просила суд стягнути з відповідача пеню за 319 календарних днів прострочення сплати страхового відшкодування у розмірі 13 878 грн 75 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 989 грн 97 коп., три відсотки річних у розмірі 1 655 грн 82 коп. та вартість послуг експертів у розмірі 4 500 грн.
Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 28 квітня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 58 915 грн 27 коп., три відсотки річних у розмірі 1 655 грн 82 коп., втрати від інфляції у розмірі 1 989 грн 97 коп., пеню у розмірі 13 878 грн 75 коп., здійснено розподіл судових витрат.

У червні 2021 року адвокат Загородній С.В. - представник ОСОБА_2 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат, а саме: витрат на правничу допомогу, які понесла позивачка.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду м.Києва Київської області від 09 вересня 2021 року заяву задоволено.

Доповнено рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 28.04.2021 року наступним: стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 12 878 гривень.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставилося питання про скасування рішення та додаткового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» залишено без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 28 квітня 2021 року та додаткове рішення Голосіївського районного суду м.Києва Київської області від 09 вересня 2021 року залишено без змін.

16 грудня 2020 року Загородній С.В. - представник ОСОБА_2 надіслав на адресу Київського апеляційного суду надійшла заяву, в якій просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 судові витрати за надану адвокатом Загороднім С.В. правничу допомогу під час підготовки і подання відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 4 078 грн.

Колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У постанові від 08 квітня 2020 року у справі №306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Так, в матеріалах справи міститься Договір про надання правової допомоги від 13.07.2020 року, згідно якого ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_4 та адвоката Загороднього С.В. надавати їй юридичні послуги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивачки до відзиву на апеляційну скаргу було долучено звіт про обсяги і зміст правової допомоги, наданої громадянці ОСОБА_2 адвокатом Загороднім С.В. у справі №752/13767/20 згідно договору від 13 липня 2020 року, за період з 22 серпня 2022 року по 01 вересня 2022 року (т. 2 а.с. 21).

Із вказаного звіту вбачається, що Загородній С.В. витратив 5 годин на ознайомлення з матеріалами справи №752/13767/20 в Київському апеляційному суді 22 серпня 2022 року та на підготовку і подання відзиву на апеляційну скаргу 01 вересня 2022 року. Згідно цього звіту до оплати належить вартість правової допомоги у розмірі 4 078 грн.

Крім того, до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі Загородній С.В. - представник ОСОБА_2 долучив платіжну інструкцію №ЕСМ_Р24А243787512D1542, згідно якої ОСОБА_4 (чоловік ОСОБА_2 ) сплатив вартість правової допомоги у розмірі 4 080 грн.

Відповідачем не подано будь-яких заперечень щодо заявленого позивачкоюрозміру витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню.

Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу та обґрунтованості таких витрат, колегія суддів враховує наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.За вказаних вище обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 4 078 грн, що на думку колегії суддів є обґрунтованим та відповідає принципу розумності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 4 078 грн, оскільки саме ця сума фактично сплачена на підставі договору про надання правничої допомоги від 13.07.2020 року.

Керуючись ст.ст. 270, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву Загороднього Сергія Васильовича представника - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» () на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 078 (чотири тисячі сімдесят вісім) грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: