Справа № 464/2147/22
Провадження №2/944/957/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря Василиці В.Н.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з позивача та стягнення з відповідачки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з позивача та стягнення аліментів з відповідачки.

В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що він перебував із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу, відповідачка звернулася із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання сина, який на той час проживав разом з нею.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області, від 16 листопада 2012 року з нього на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 , який на той час проживав разом із відповідачкою, було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

В подальшому 15 травня 2019року Сихівським районним судом міста Львова, було ухвалено рішення на підставі якого збільшено розмір аліментів, призначених рішенням Яворівського районного суду Львівської області, від 16 листопада 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі з 600грн. до 1100 (однієї тисячі сто) гривень на дитину, однак, не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідного до закону.

01 квітня 2022року його син ОСОБА_3 , переїхав від відповідачки на постійне місце проживання до нього, за адресою: АДРЕСА_1 . Факт спільного проживання підтверджується актом обстеження матеріально- побутових умов від 06 травня 2022 року складеного членами комісії в складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та затвердженого начальником відділу "Офісу Львівської громади у смт.Рудно".

Його син перебуває на його утриманні і в подальшому бажає проживати разом з ним, а не з відповідачкою, яка ображає дитину. Він піклується про сина, оплачує гуртки та секції в яких займається дитина. Звертає увагу суду на письмову заяву в якій викладена думка сина стосовно даного позову та постійного проживання разом з ним.

Просить суд ухвалити рішення, яким припинити з 01 червня 2022 р. стягнення з нього аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Сихівського районного суду міста Львова, від 15 травня 2019 року за виконавчим листом №464/486/19.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно з відповідача до досягнення ОСОБА_3 повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до норм чинного законодавства України.

13.10.2022 року представник відповідачки - адвокат М.Охмак в судове засідання не з`явився скерував на адресу суду відзив, в якому позовні вимоги визнає частково, а саме, в частині припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки на утримання ОСОБА_3 , в іншій частині позовні вимоги заперечив, покликаючись на наступне.

ОСОБА_3 переїхав до позивача 01.05.2022 року, а не як зазначено у позовній заяві 01.04.2022 року. У даному позові не вказано дійсної причини переїзду неповнолітнього ОСОБА_3 ..

Позивач особисто вирішив за сина і відповідачку, що їх спільний син повинен переїхати до нього на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , однак, позивач немає жодного відношення до даного помешкання, оскільки, не є членом сім`ї власника, співвласника, та не є співвласником даного помешкання.

Крім цього, з акту від 06.05.2022 року щодо обстеження матеріально - побутових умов проживання позивача та його сина ОСОБА_3 , який міститься в матеріалах справи не вбачається, з якого часу та з яких причин ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а його складання без посилання на письмову згоду власників будинку, свідчить про відсутність власного житла у позивача, а відтак і відсутність належних умов для навчання і проживання дитини.

Незрозумілою є і категоричність позивача відносно того щоб дитина проживала саме, з ним, а не з відповідачкою, що свідчить про авторитарне ставлення позивача до сина, як і до відповідача до моменту розірвання шлюбу між ними. Позивач міг підготувати письмову думку дитини до початку розгляду справи по суті, оскільки, даний позов не визначає місце проживання дитини з одним з батьків, а тільки підтверджує намір позивача стягувати аліменти з колишньої дружини на користь дитини, однак у більшому розмірі, ніж це передбачено чинним законодавством.

З врахуванням наведеного, категорично заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідачки та просить суд вирішити питання про скерування позовної заяви до Сихівського районного суду м.Львова за місцем проживання відповідачки.

13.10.2022 відповідачка в судове засідання не з`явилася скерувала на адресу суду письмові пояснення, в яких позовні вимоги визнала частково, а саме, в частині припинення стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання ОСОБА_3 , в іншій частині позовні вимоги заперечила, та покликалась та викладене у відзиві. Вважає що свої батьківські обов`язки вона завжди належно виконувала і в майбутньому буде виконувати ухвалене рішення суду, не так як позивач який платив їй аліменти на утримання сина поквартально або під тиском виконавчої служби Наголошує що даний позов подано позивачем з метою помститися їй за те що вона розірвала з ним шлюб, та проживає з іншим. З врахуванням наведеного, категорично заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів з неї на користь сина та просить суд вирішити питання про скерування позовної заяви до Сихівського районного суду м.Львова за місцем її проживання, так як на утриманні у неї перебуває син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від іншого шлюбу.

В судове засідання позивач не з`явився, його представник адвокат Ільницький І.Л. скерував на адресу суду заяву, у якій просить справу слухати у відсутності сторони позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити.

Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, на адресу суду надіслали письмову заяву, у якій просять розгляд справи проводити у їх відсутності, заявлені позовні вимоги визнають частково, а саме, в частині припинення стягнення аліментів, в решті просять залишити такі без задоволення.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В силу статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З ч.1 ст. 12 цього ж Закону слідує, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від спільного подружнього життя у сторін ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 20 лютого 2008року Рясне-Руською сільською радою Яворівського району Львівської області.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області, від 16 листопада 2012 року з ОСОБА_1 на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 , який на той час проживав разом із відповідачкою, було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

В подальшому 15 травня 2019року Сихівським районним судом міста Львова, було ухвалено рішення на підставі якого збільшено розмір аліментів, призначених рішенням Яворівського районного суду Львівської області, від 16 листопада 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі з 600грн. до 1100 (однієї тисячі сто) гривень на дитину, однак, не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідного до закону.

Відповідно до вимог ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , тобто на час подачі позовної заяви до суду йому виповнилося більш як 14 років, тобто з урахуванням того що батьки проживають окремо ОСОБА_3 будучи дитиною яка досягла чотирнадцяти років вправі був самостійно визначати місце свого проживання з одим із батьків.

Як вбачається із скерованої на адресу суду письмової заяви неповнолітнього ОСОБА_3 такий покликається на те що до 27.04.2022року він проживав разом із своєю матірю, від якої чув неодноразові приниження, образи із нецензурною лайкою, а у середу після св`яткування паски, вона його вигнала з дому де він проживав, і він поїхав проживати до батька. З батьком він почувається захищеним, впевненим, відчуває турботу та повагу до себе та своїх інтересів. Батько, його матеріально утримує, одягає, возить його на плавання, та шахи за які також оплачує. За час проживання з матір`ю, він не відчув від неї такої турботи як від батька. за період проживання у батька мати йому телефонувала лише 6 разів. Він без будь-якого примусу бажає і надалі проживати з батьком та допомагати йому.

Вищевикладене підтверджується доказами наданими стороною позивача, а саме, довідкою академії Старт ІТ від 07.10.2022 з якої слідує, що згідно договору №39 від 11.03.2022 ОСОБА_1 здійснив оплату за навчання ОСОБА_3 в сумі 35535 за навчання на курсі "Комплексна комп`ютерна підготовка" для школярів 123-14років,3-тій освітній рівень, термін навчання з 12.03.2021по 18.03.2023. Оплачує спортині секції сина, в кімнату сина за місцем свого проживання купив шафу -купе що підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи, тобто, позивач брав участь у матеріальному забезпеченні та розвитку дитини як в той період коли син проживав з матір`ю так і в подальшому бере участь, що не спростовано відповідачкою.

Факт спільного проживання позивача із сином ОСОБА_3 підтверджується актом обстеження матеріально- побутових умов від 06 травня 2022 року складеного членами комісії в складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та затвердженого начальником відділу "Офісу Львівської громади у смт.Рудно".

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених устаттях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати чи батько дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері чи батька дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Як встановлено дитина проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні,з 27.04.2022року, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення з 01 червня 2022 р. стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі рішення Сихівського районного суду міста Львова, від 15.05.2019 року.

У зв`язку із зазначеним, з урахуванням предмета цього спору в частині припинення стягнення аліментів ,однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як встановлено судом ОСОБА_3 проживає з батьком- позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини .

Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то стягнення аліментів має бути припинено з дати подання позову до суду.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 липня 2022 року встановлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

З липня 2022 року рекомендований розмір аліментів для дітей від 6 до 18 років - 2 7 44грн і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів та з врахуванням обставин передбачених ст.182 СК України.

З матеріалів справи вбачається що у відповідачки є син ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_8 який народився у шлюбі з ОСОБА_10 та який перебуває на їх утриманні, жодних доказів проте, що відповідач є непрацездатною особою чи має стягнення по інших виконавчих документах суду не надано.

При ухваленні даного рішення суд застосовує практику ЄСПЛ, так у § 54 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27.11.1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка перебуває на утриманні батька, беручи до уваги, що відповідач у справі не подала доказів неможливості стягнення аліментів в розмірі вказаному позивачем, суд визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, виходячи з найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, з врахуванням принципів справедливості, добросовісності, розумності, та відповідності моральним засадам суспільства, і інтересів неповнолітнього ОСОБА_3 , вважає за можливе позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме, 01.06.2022року до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до норм чинного законодавства України, в рашті позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 01.06.2022 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Зважаючи на те, що позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 992 грн 40коп судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, ст.ст 180, 182,184 Сімейного Кодексу Укораїни, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Припинити з 01 червня 2022 р. стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_1 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі рішення Сихівського районного суду міста Львова, від 15.05.2019 року.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви. а саме, 01.06.2022року до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до норм чинного законодавства України.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Позивач: ОСОБА_1 ,

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ,

зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

СУДДЯ: Швед Н.П.