Провадження № 2/752/331/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Сітайла В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у приміщенні суду в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики,

встановив:

11.06.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення коштів за договором позики до ОСОБА_2

18.07.2018 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

11.05.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3

24.12.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено, що 16.04.2018 року між нею та ОСОБА_3 було укладено угоду про уступку права вимоги.

Відповідно до змісту зазначеної вище угоди, вона, як новий кредитор прийняла у ОСОБА_3 , як первісного кредитора право вимоги до ОСОБА_2 , належне первісному кредитору за розпискою складеною 08.07.2017 року ОСОБА_2 .

Так, вона отримала право вимоги про повернення позики у розмірі 20 000, 00 дол. США, що за курсом НБУ на день укладення угоди становило 522 498, 18 грн. та процентів за користування позикою (5 % за кожний місяць користування позикою) загальною сумою 9 266, 67 дол. США, що за курсом НБУ на день укладення угоди становило 242 090, 91 грн.

Про уступку права вимоги ОСОБА_2 повідомлено шляхом направлення письмового повідомлення засобами поштового зв`язку.

Відповідач своїх зобов`язань за розпискою не виконав.

Станом на 17.05.2018 року сума боргу відповідача перед нею становить 790 751, 46 грн. та складається із: суми боргу за розпискою у розмірі 20 000, 00 дол. США, 9 266, 67 дол. США процентів за користування коштами, що за курсом НБУ на день укладення угоди становило 764 589, 09 грн. та 1 000, 00 дол. США процентів, нарахованих після укладення угоди про уступку права вимоги від 16.04.2018 року, що за курсом НБУ на дату підписання становило 26 162, 37 грн.

Просила стягнути з відповідача на її користь 790 751, 46 грн. боргу та судові витрати по сплаті судового збору.

14.05.2019 року відповідачем подано відзив на позов, відповідно до змісту якого останній заперечував проти заявлених до нього позовних вимогу у повному обсязі, з тих підстав, що позивачкою не надано доказів на підтвердження заявлених нею вимог, просив відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні сторони та третя особа відсутні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на позов, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не звертався.

Третя особа письмових пояснень щодо позову та відзиву не подав, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не звертався.

Врахувавши думку позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16.04.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено угоду про уступку права вимоги.

Відповідно до п. 1.1 зазначеної вище угоди, первісний кредитор уступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 виданий Голосіївським РУ ГУ МВС України у м. Києві 25.02.2010 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) (надалі іменується «боржник»), належне первісному кредиторові і стає кредитором за розпискою (договором позики) від 08.07.2017 року, укладеним між первісним кредитором (позикодавець) та боржником.

Як видно зі змісту розписки складеної 08.07.2017 року ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 виданий Голосіївським РУ ГУ МВС України у м. Києві 25.02.2010 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), останній позичив у ОСОБА_3 20 000, 00 дол. США, зобов`язався щомісячно не пізніше 13 числа кожного місяця за користування позикою сплачувати позикодавцеві проценти від суми позики у розмірі 5 % за кожен місяць користування. Строк позики становить два місяці, у випадку непогашення боргу у строк, умови позики зберігаються ті ж самі.

Про уступку права вимоги ОСОБА_2 повідомлено шляхом направлення письмового повідомлення засобами поштового зв`язку.

Відповідач своїх зобов`язань за розпискою не виконав.

Станом на 17.05.2018 року сума боргу відповідача перед позивачкою становить 790 751, 46 грн. та складається із: суми боргу за розпискою у розмірі 20 000, 00 дол. США, 9 266, 67 дол. США процентів за користування коштами, що за курсом НБУ на день укладення угоди становило 764 589, 09 грн. та 1 000, 00 дол. США процентів, нарахованих після укладення угоди про уступку права вимоги від 16.04.2018 року, що за курсом НБУ на дату підписання становило 26 162, 37 грн.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 513, ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові; до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом; заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач, заперечуючи проти позову, як підставу своїх заперечень зазначив про те, що позивачка не надала суду доказів щодо заявлених нею вимог.

За правилами ч. ч. 1-4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій ; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивачкою в якості доказів, що підтверджують заявлені нею вимоги надано суду угоду про уступку права вимоги від 16.04.2018 року, розписку від 08.07.2017 року, повідомлення від 16.04.2018 року.

В той же час, відповідачем не надано суду жодного доказу, що спростовує подані позивачкою докази на підтвердження зазначених нею обставин, як підстав для позову.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, підлягають задоволенню судом.

За правилами ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають судові витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) грошові кошти у розмірі 790 751 (сімсот дев`яносто тисяч сімсот п`ятдесят одна) гривня 46 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 907 (сім тисяч дев`ятсот сім) гривень 52 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк