Провадження №2/375/346/22
У Х В А Л А

про задоволення заяви про самовідвід

23 травня 2022 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі головуючої судді Чорненької О.І., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання» до Відділу примусового виконання рішень управління юстиції у місті Києві, філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Публічного Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 про визнання правочину про перехід права власності недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

До Рокитнянського районного суду Київської області звернувся позивач із позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень управління юстиції у місті Києві, філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Публічного Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 про визнання правочину про перехід права власності недійсним.

Зазначена позовна заява надійшла у провадження судді Чорненької О.І. 20.05.2022 в порядку автоматизованого розподілу справ у суді.

Суддею відповідно до п.2 ч. 1 ст. 36 ЦПК України подана заява про самовідвід з тих підстав, що вона під час своєї адвокатської діяльності надавала правничу допомогу Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання» у цивільній справі 375/1334/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання» до приватного нотаріуса Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько Валентини Данилівни та ОСОБА_1 про визнання нотаріальних дій приватного нотаріуса протиправними та скасування свідоцтва, виданого 11 червня 2018 року приватним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за № 624, зокрема, складала процесуальні документи по справі та приймала участь у даній справі як представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання».

Викладене вказує на те, що яке б рішення не ухвалив суд під головуванням судді Чорненької О.І., воно заздалегідь буде викликати сумніви у безсторонності судді.

Заява про самовідвід судді підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст. 40 ЦПК питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 цього кодексу (ч.3 ст. 40 ЦПК).

Відповідно до вимог ч.5 ст. 40 ЦПК, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Встановлено, що на час подання заяви про самовідвід у суді здійснює правосуддя менше трьох суддів, а тому розгляд заяви про самовідвідвід здійснюється суддею, який розглядає справу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений ст. ст. 36, 37 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі.

Разом з цим, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» за ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно пункту 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи або має бути відведений в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з частиною 1 статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

З врахуванням обґрунтованості заяви судді Чорненької О.І. про самовідвід з підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи, суд приходить до переконання, що заява про самовідвід підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід судді Чорненької Олени Іванівни - задовольнити.

Передати справу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання» до Відділу примусового виконання рішень управління юстиції у місті Києві, філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Публічного Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 про визнання правочину про перехід права власності недійсним до канцелярії Рокитнянського районного суду Київської області для повторного автоматизованого розподілу справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне найменування сторін

позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання», код ЄРДПОУ 37036116, місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Краківська, 15/17, офіс 162;

відповідач 1: Відділ примусового виконання рішень управління юстиції у місті Києві, місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32;

відповідач 2: Філія «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 31;

відповідач 3: Публічне Акціонерне товаристве «Банк «Фінанси та Кредит», місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 60;

відповідач 4: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА