Провадження № 2/359/2289/2022
Справа № 359/5560/22
17 листопада 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :
головуючої судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Русан А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
25 серпня 2022 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк», якою позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість у розмірі 3094,08 доларів США, що еквівалентно складає 88 026,58 грн. за кредитним договором № ZPC0GK50190644 від 25.12.2006 року, яка складається з наступного : 3094,08 доларів США 3% річних від простроченої суми та судові витрати у розмірі 2481 грн. 00 коп.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.12.2006 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за № ZPC0GK50190644, згідно умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 74 340,00 доларів США на термін до 24.12.2026 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.
Ухвалою суду від 05 вересня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом та повідомленням сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте, в прохальній частині позову заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не подав.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення.
Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що 25 грудня 2006 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за № ZPC0GK50190644, згідно умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 74 340,00 доларів США на термін до 24.12.2026 року на придбання житлової нерухомості.
Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.
Відповідно до п 1.1. кредитного договору за користування кредитом відповідач сплачує відсотки у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 3 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом вимог ч. 1-3 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконав та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією.
У зв`язку з цим, 07 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. видано виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 63 561,91 доларів США, що еквівалентно становить 1 663 919,80 грн. Строк, за який провадиться стягнення з 25.12.2006 року по 01.07.2019 року.
З матеріалів справи встановлено, що виконавчий напис нотаріуса не виконано, борг відповідачем не погашено. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 3094,08 доларів США 3 % річних від простроченої суми.
Позивачем до позовної заяви долучено розрахунок 3% річних. Зазначено, що основна сума заборгованості за договором з 25.10.2019 року по 01.02.2022 року 45 354,99 доларів США. Згідно із розрахунком відповідач має заборгованість у розмірі 3094,08 доларів США, яка складається із 3 % річних від простроченої суми.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
При цьому, банк стверджує факт не виконання зобов`язання за кредитним договором та наявності заборгованості, а відповідачем не надавалось у спростування доказів, відтак банк має право на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України.
Щодо визначення валюти, в якій має бути розраховано три відсотки річних суд вважає за необхідне зазначити наступне.
При обрахунку 3 % річних, суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), в якій зазначено, що при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.
У кредитному договорі № ZPC0GK50190644 від 25.12.2006 року зобов`язання виражене у валюті - Долар. Погашення кредиту, сплата відсотків за даним договором здійснюється у валюті кредиту.
У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що розрахунок трьох відсотків річних повинен здійснюватися саме в іноземній валюті, що еквівалентно національній валюті України.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 3094, 08 доларів США 3 % річних від простроченої суми.
Відповідно вимог ч. 1 ст. 133 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 2481 гривень 00 копійок (платіжне доручення № IHN95B1NU8 від 05 серпня 2022 року), що є мінімальною ставкою, визначеною ст.4 Закону України «Про судовий збір», підлягають стягненню на його користь з відповідача, оскільки позов задоволено у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст. 207, 633, 634, 638, 640, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, ст. 2, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» сплачений судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 (нуль) копійок.
Відповідача : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Комунарським РВ Запорізького МУ УМВС України в Запорізькій області 06 жовтня 2010 року, ІПН - НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст заочного рішення суду виготовлено 28 листопада 2022 року.

Суддя Л.В. Яковлєва