Справа № 183/6911/21
№ 2/183/1627/22
19 травня 2022 року м.Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Оладенко О.С.
за участю секретаря судового засідання Устименко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадженняу у приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Українська товарна біржа, приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко Ганна Василівна про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-
У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 у якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений 16 лютого 1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений Українською товарною біржею за р.№ 006792 від 16.02.1998 та зареєстрований як правовстановлюючий документ на ім`я ОСОБА_3 в Колективному підприємстві «Новомосковське міжрайонне БТІ» в реєстровій книзі №Д4, стор.65 від 19.02.1998; визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ту обставину, що між ОСОБА_2 та батьком позивача ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, загальною площею 58,7 кв.м. з надвірними побудовами, розташований по АДРЕСА_1 , на земельній ділянці 910 кв.м землі держфонду. Правочин не було нотаріально посвідчено, у зв`язку з тим, що його зареєстровано на товарній біржі. Відповідач за продаж житлового будинку отримав кошти у розмірі 12 289грн. Оскільки покупець повністю виконав умови зазначеного договору, сплатив за придбане майно грошові кошти, фактично володів об`єктом нерухомості, угода купівлі-продажу не визнавалася недійсною, його батько ОСОБА_3 набув право власності на спірний об`єкт нерухомості. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача помер, спадщину прийняла дружина померлого та мати позивача - ОСОБА_4 , але остання не оформила своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача померла, після її смерті відкрилася спадщина на вказаний вище житловий будинок. Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, оскільки документ, що підтверджує право власності спадкодавця не відповідає вимогам ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року) щодо нотаріального посвідчення. На теперішній час здійснити нотаріальне посвідчення договору не можливо, відповідно позивач позбавлений можливості у повному обсязі реалізувати свої спадкові права, а тому змушений звернутися до суду із цим позовом.
Ухвалою судді від 25 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 09 грудня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд.
У судове засідання представник позивача не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату та час судового розгляду повідомлені належним чином.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що 16 лютого 1998 року між ОСОБА_2 , як продавцем з однієї сторони та ОСОБА_3 , як покупцем з другої сторони, укладено договір купівлі-продажу нерухомості, відповідно до якого продавець продав, а покупець придбав об`єкт нерухомості: житловий будинок - А, саманний, обкладений цеглою, житловою площею 29,6кв.м., загальною площею 58,7 кв.м. з надвірними побудовами: сарай-Б, вбиральня-В, колодязь №1,2, п/яма №3, огорожа №4-6,8, тротуар №7, що знаходиться в АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці 910 кв.м землі держфонду (а.с.14-15).
Зазначений договір зареєстровано на товарній біржі «Українська» за р.№006792 від 16.02.1998 та зареєстровано у колективному підприємстві «Новомосковське міжрайонне БТІ» 19.07.1998 в реєстровій книзі за № Д4, стор.65 (а.с.16).
На виконання ухвали суду, комунальним підприємством «Новомосковське МБТІ» ДОР» надано повідомлення №418 від 04.11.2021, відповідно до якого станом на 29.12.2012 власником будинку, розташованого по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 на підставі угоди купівлі-продажу нерухомості, укладеної 16.02.1998 на товарній біржі «Українська» за р.№006792, зареєстрованого в БТІ 19.02.1998 р. за р.Д4 стр.65 (а.с.63)
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.92).
Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В. заведено спадкову справу за №05/2020, у відповідності до якої ОСОБА_4 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка (а.с.90). В свою чергу, ОСОБА_1 відмовився від прийняття спадщини після смерті батька на користь дружини спадкодавця - ОСОБА_4 (а.с.94). Даних про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали спадкової справи не містять.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.13). Після її смерті приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В. заведено спадкову справу за №52/2021, у відповідності до якої ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті матері (а.с.51). Даних про наявність інших спадкоємців ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , окрім позивача, судом не встановлено.
При цьому, постановою приватного нотаріуса від 18 вересня 2021 року відмовлено позивачеві у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , яка була спадкоємцем свого чоловіка ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на вказаний житловий будинок (а.с.59).
Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання угоди дійсною суд виходить з наступного.
Оскільки правочин за своїм змістом та формою має відповідати вимогам законодавства, чинним на момент його укладення, стосовно вимог про визнання дійсним договору мають бути застосовані положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК Української РСР.
Згідно зі статтею 224 ЦК Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до статті 227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
У статті 9 Закону України від 10 грудня 1991 року № 1956-ХІІ "Про товарну біржу" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що член товарної біржі має право сам або через свого представника здійснювати біржові операції на біржі та одержувати за це винагороду.
Згідно з частиною другою статті 15 Закону України від 10 грудня 1991 року № 1956-ХІІ "Про товарну біржу" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Виходячи з положень статті 227 ЦК Української РСР, нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна є обов`язковою.
За правилом статті 47 ЦК Української РСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Оскільки сторони виконали умови спірного договору, а її нотаріальне посвідчення є неможливим з огляду на те, що одна зі сторін договору померла, суд вважає, що позовні вимоги про визнання договору дійсним обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на спадкове майно, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Як встановлено у ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя та ефективного вирішення порушених прав особи як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Право власності померлого ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними побудовами зареєстровано комунальним підприємством «Новомосковське МБТІ» ДОР» на підставі угоди купівлі-продажу нерухомості, укладеної 16.02.1998 на товарній біржі «Українська» за р.№006792, зареєстрованого в БТІ 19.02.1998 р. за р.Д4 стр.65 (а.с.63)
Враховуючи встановлені матеріалами справи обставини щодо укладення договору купівлі-продажу від 16 лютого 1998 року, його реєстрації та виконання сторонами договору його умов, враховуючи, що єдиним спадкоємцем майна померлого власника квартири була матір позивача, єдиним спадкоємцем якої у свою чергу є позивач, який звернувся до суду із позовною вимогою про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом саме у зв`язку із неможливістю одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину через відсутність нотаріального посвідчення договору, суд вважає, що у даній справі спадкові права ОСОБА_1 підлягають судовому захисту, оскільки, враховуючи фактичні обставини даної справи, останній позбавлений можливості захистити відповідні права у позасудовому порядку.
Вказане кореспондується із правовим висновком, висловленим Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі №486/9435/15-ц.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений 16 лютого 1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений Українською товарною біржею за р.№ 006792 від 16.02.1998 та зареєстрований в Колективному підприємстві «Новомосковське міжрайонне БТІ» в реєстровій книзі №Д4, стор.65 від 19.02.1998;
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок -«А» загальною площею 58,7 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м. з надвірними побудовами: сарай «Б», вбиральня «В», колодязь №1,2, п/яма №3, огорожа №4-6,8, тротуар №7, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП не відомий, адреса: АДРЕСА_2 ;

третя особа Українська товарна біржа, код ЄДРПОУ адреса: м.Запоріжжя, просп.Соборний,75/216;

третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко Ганна Василівна, адреса: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул.Сучкова,21.

Повне судове рішення складено і підписано 19 травня 2022 року .

Суддя Оладенко О.С.