Справа № 211/2527/22
Провадження № 2/211/2696/22
14 листопада 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Сарат Н.О.,
при секретарі Зоріній С.М.,
у відсутність сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком, відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком, відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він з 07.07.2007 року по 13.03.2018 рік перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі, у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу, проживає разом з ним. На теперішній час у відповідачки інша сім`я. Він вважає, що спільній дитині, краще буде проживати разом з ним, так як він матеріально забезпечений, має своє житло, окрім сина у нього іншої сім`ї не має. Він повністю присвячує себе дитині.
Відповідачка перебуває у шлюбі з іншим чоловіком, а його син не хоче проживати з чужою людиною, а тому він вважає, за доцільне в інтересах дитини ОСОБА_3 , визначити його місце проживання разом з ним.
Він також просить суд відібрати дитину без позбавлення батьківських прав матері, так як хоче бути впевненим, що відповідач не забере їхню спільну дитину примусово до себе.
Ухвалою суду від 08.08.2022 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження та витребувано від Органу опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної в місті ради висновок про визначення місця проживання дитини разом з батьком.
В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача адвокат Тімофєєва О.А. та позивач ОСОБА_1 до суду надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, відзиву не надала.
Від представника третьої особи до суду надійшло повідомлення, що працівниками служби у справах дітей, було з`ясовано, що мати дитини ОСОБА_2 , перебуває за межами України. Малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своє бабусею перебувають в республіці Польща.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що сторони з 07.07.2007 року по 13.03.2018 рік перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 4-5 копія рішення).
В період спільного проживання у шлюбі у них народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 3 копія свідоцтва), який з серпня 2017 року проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 10).
Малолітній ОСОБА_3 перебуває на утриманні батька ОСОБА_1 , який займався його вихованням, розвитком та навчанням. Факт прийняття батьком активної участі у вихованні дитини, його навчальному процесі також підтверджується характеристиками з навчальних закладів, де дитина навчається ( а.с. 7,8).
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначив, що наявність на даний момент спору про визначення місця проживання сина обумовлена для правового обґрунтування проживання дитини разом з ним.
Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Як визначено ст.ст.141, 153 СК України, яка кореспондує зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно зі ст.157 СК України, ч.ч.1,2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.
У розумінні положень ч.1 ст.160, ст.161 СК України, місце проживання дитини у віці до 10 років визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
У справі, яка розглядається, судом не встановлено виняткових обставин у розумінні положень ст.161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 . До того ж відповідач відзив на позов не надала, дитина з 2017 року проживає разом з батьком. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з батьком, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
При цьому, визначення місця проживання дитини разом із батьком не позбавляє права відповідача у справі спілкуватися з дитиною та не обмежує її у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки матір дитини у разі визначення місця проживання останнього з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, прояву турботи відносно неї та участі у її вихованні й може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки і піклування, або за рішенням суду.
Згідно з ч.1 ст.162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.
Указана норма права встановлює правові наслідки протиправної зміни місця проживання малолітньої дитини одним із батьків (з яким вона не проживає) або третьою особою. Положення цієї статті покликані захистити права того з батьків, з ким в силу закону чи на підставі рішення суду визначено проживання дитини, від неправомірних дій другого з батьків щодо зміни її місця проживання.
Однак позивачем, не обґрунтовані позовні вимоги, щодо відібрання дитини у матері, так як позивач в позовній заяві стверджує, що дитина ОСОБА_3 проживає разом з ним.
Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 280, 258-259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком, відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав задовольнити частково.
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 14 листопада 2022 року.
Суддя: Н. О. Сарат