Головуючий суддя
в суді І інстанції Потапенко А.В.
Єдиний унікальний № 374/76/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року Ржищівський міський суд Київської області в складі :

головуючого судді - Потапенка А.В.,

за участі:

секретаря - Папенко О.О.,

представника позивача - Мурого В.М. (не з`явився),

відповідача - ОСОБА_1 (не з`явилась),

представника відповідача - ОСОБА_2 (не з`явився),

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач подав до суду вищезазначений позов, посилаючись на те, що між КС "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" та ОСОБА_1 30.10.2018 було укладено кредитний договір кредитної лінії № В54/351/18/136/21С3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 15 000 грн. 30.10.2018 між сторонами було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п.1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 15 000 грн за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 1- 15000 грн. Водночас сторонами у п.3 додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та відсотках.

Позивач свої зобов`язання виконав та перерахував кошти в сумі 15 000 грн згідно заяви позичальника про перерахування коштів в сумі 15 000 грн на цільовий внесок в додатковий капітал. 30.10.2018 від позичальника надійшла заява про повернення цільового внеску в додатковий капітал в сумі 15 000 грн. Отримання коштів позичальником підтверджується видатковим касовим ордером № 176 від 30.10.2018.

Відповідачем було порушено п.3 умов кредитного договору кредитної лінії, а саме: зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами не меншими, ніж вказано у графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором.

Внаслідок порушень умов договору станом на 24.03.2021 у ОСОБА_1 склалась заборгованість перед позикодавцем у розмірі 40 393 грн 79 коп., з яких: 14 096 грн 16 коп. - тіло кредиту; 26 297 грн 63 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за період з 03.11.2018 по 24.03.2021.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 40 393 грн 79 коп., з яких: 14 096 грн 16 коп. - тіло кредиту; 26 297 грн 63 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за період з 03.11.2018 по 24.03.2021 та витрати на відшкодування судового збору у розмірі 2 270 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 19.04.2021 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками відповідачка отримала 27.04.2021, заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов до суду не надавала.

У судове засідання представник позивача не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки є користувачем, зареєстрованим в кабінеті "Електронний суд". У позовній заяві заявляв клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Крім того, представник позивача ОСОБА_3 неодноразово надсилав письмові клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. Представник відповідачки ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 кредитний договір не підписувала, що підтверджено висновком експерта № СЕ-1919/111-21/1860-ПЧ від 11.02.2021, просив розглядати заяву без участі відповідачки та без його участі.

Отже, суд вирішив розглядати справу без участі сторін, у порядку, передбаченому ч.3 ст. 223 ЦПК України.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно з копією кредитного договору (а.с.5-6) встановлено, що 30.10.2018 було оформлено кредитний договір кредитної лінії № В54/351/18/136/21С3 про надання коштів у позику, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 15 000 грн, сторони договору КС "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" та ОСОБА_1 . Додатковим договором про транш №1 сторони визначили графік платежів по кредиту та відсотках (а.с.8-8 зворот). Вказаний договір від імені кредитної спілки підписано ОСОБА_4 .

Відповідно до видаткового касового ордеру від 30.11.2018 КС "Центр фінансових послуг" видала ОСОБА_1 кошти в сумі 15 000 грн (знято з добровільного цільового внеску членів КС у додатковий капітал (а.с.11). Головний бухгалтер ОСОБА_5 .

Згідно з витягом з ЄРДР встановлено, що відповідно до звернення ОСОБА_1 порушено кримінальне провадження № 0000045 від 28.03.2019 стосовно ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч.1ст. 190 КК України (а.с.34).

Згідно із заявою ОСОБА_1 від 06.03.2019, ОСОБА_1 звернулась до Ржищівського ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області щодо прийняття міри до невідомих осіб, які без її відома підробили підписи для оформлення на її ім`я кредиту в КС "Центр фінансових послуг" 30.10.2018 (а.с.35).

Згідно з копією протоколу допиту потерпілого від 10.02.2020 встановлено, що ОСОБА_1 була допитана як потерпіла, та показала, що 27.02.2019 їй стало відомо, що у неї існує заборгованість по кредиту в КС "Центр фінансових послуг". Вона ніякого договору не оформляла та свої документи нікому не давала (а.с.37-37-зворот).

Згідно з копією вироку Ржищівського міського суду Київської області від 07.10.2021 встановлено, що було розглянуто об`єднане кримінальне провадження № 0000045 від 28.03.2019, № 0000192 від 17.06.2021, № 12-0744 від 15.07.2021 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 182, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 366, ч. ч.2,3 ст. 191 КК України, та ухвалено обвинувальний вирок. Стосовно потерпілої ОСОБА_1 у даному кримінальному провадженні обвинувачення не пред`являлось (а.с.56-66).

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-21/1860-ПЧ від 11.02.2021 (а.с. 100-153) встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 у графах "Позичальник (підпис)" в кредитному договорі № В54/351/18/136/21СЗ від 30.10.2018 - виконані не ОСОБА_1 .

Норми права, застосовані судом.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно правочин за своєю природою та законодавчим визначенням є вольовою дією суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.

Здійснення правочину законодавчо може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).

У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети.

Отже, будь-який правочин є вольовою дією, а тому перед тим, як здійснювати оцінку на предмет дійсності чи недійсності, необхідно встановити наявність та вираження волі особи (осіб), які його вчинили.

За змістом ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Тобто слід відрізняти правочин як вольову дію суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів, від письмового тексту правочину як форми вчинення правочину та способу зовнішнього прояву та фіксації волевиявлення особи.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), або уповноваженими на те особами (ч.ч. 2, 4 ст. 207 ЦК України).

Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений.

Наявність самого по собі підпису на письмовому тексті правочину, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням.

Відсутність вольової дії учасника правочину щодо вчинення правочину (відсутність доказів такого волевиявлення за умови заперечення учасника правочину) не можна ототожнювати з випадком, коли волевиявлення учасника правочину існувало, але не відповідало ознакам, наведеним у ч. 3 ст.203 ЦК України: волевиявлення не було вільним чи не відповідало його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання правочину недійсним у силу припису ч. 1 ст. 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил статей 229-233 ЦК України про правочини, вчинені з дефектом волі - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Тобто, як у ч.1 ст. 215 ЦК України, так і в ст. ст. 229-233 ЦК України йдеться про недійсність вчинених правочинів у випадках, коли існує волевиявлення учасника правочину, зафіксоване в належній формі (що підтверджується, зокрема, шляхом вчинення ним підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає волі цього учасника правочину. Тож внаслідок правочину учасники набувають права і обов`язки, що натомість не спричиняють для них правових наслідків.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

Законодавством за загальним правилом, викладеним у статті 218 ЦК України, не передбачено наслідків у вигляді недійсності правочину у разі недотримання вимог щодо письмової форми правочину, встановлюючи водночас коло доказів, якими одна із сторін може заперечувати факт вчинення правочину або окремих його частин (письмові докази, засоби аудіо-, відеозапису, інші докази, крім свідчень свідків).

За змістом статей 76, 102 ЦПК України висновок експерта є доказом обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань, тож на його підставі особа може заперечувати факт вчинення правочину.

Оцінка судом аргументів сторін, доказів.

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що у кредитному договорі №В54/351/18/136/21СЗ від 30.10.2018 підпис від імені позичальника ОСОБА_1 виконано не ОСОБА_1 . Вказане підтверджується копією висновку експерта № СЕ-19/111-21/1860-ПЧ від 11.02.2021 (а.с.100-153). Разом із тим на запит суду не було надано процесуальних документів за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 до Ржищівського ВП щодо оформлення від її імені кредитного договору.

За встановленими у справі обставинами, договір кредитної лінії №В54/351/18/136/21СЗ від 30.10.2018 ОСОБА_1 як позичальник не підписувала та, відповідно, волевиявлення щодо правочину не було, істотних умов цього договору не погоджувала.

З урахуванням викладеного немає підстав вважати договір договір кредитної лінії №В54/351/18/136/21СЗ від 30.10.2018 укладеним.

У випадку заперечення самого факту укладення правочину, як і його виконання, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке особа вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Такі ж правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 (справа № 227/3760/19-ц, провадження № 14-79цс21).

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог КС "Центр фінансових послуг" необхідно відмовити.

В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. ст. 11, 202, 205, 207, 215, 218, 229-233 ЦК України, та ст. ст. 2, 4, 12, 81, 82, 247, 265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін:

- КРЕДИТНА СПІЛКА "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ", , адреса: 01033, м. Київ, вул.Жилянська, 68, приміщення 321, кімната 2;

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя