Справа №760/3154/21
Справа № 758/3154/21
Провадження: 2/760/5889/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Букіної О.М.

при секретарі -Кривулько С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

05.02.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 24 листопада 2020 року нею на номер карти НОМЕР_1 Universal Bank, будучи введеною в оману, а отже помилково здійснено неналежний переказ грошових коштів, шляхом їх перерахування частинами, а саме: 10 105,00 грн. через систему EASYPAY та чотири платежі по 14 999,00 грн. через систему MOTOR CARD-TO-CARD. Так, одержувачем коштів мала бути знайома позивачки - ОСОБА_3 , яка через соціальні мережі звернулась до позивачки за допомогою на лікування із зазначенням вищезгаданого номера карти. Згодом, позивачці стало відомо, що аккаунт соціальної мережі її знайомої був використаний невідомими людьми і грошові кошти їй особисто на картковий рахунок не надходили.

Після відкриття кримінального провадження за фактом вчинення відносно ОСОБА_1 шахрайських дій, встановлено, що картка НОМЕР_1 Universal Bank видана на ім`я ОСОБА_2 , і факт зарахування коштів 24.11.2020 року неналежного переказу на загальну суму 70 101,00 грн. від ОСОБА_1 на рахунок відповідача підтверджується банківською випискою.

18 січня 2021 року позивачка звернулася до відповідача з письмовою вимогою про повернення безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 70 101,00 грн., однак станом на день подачі позовної заяви відповідач кошти не повернув.

У зв`язку з вищевикладеним, просила стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 70 101,00 грн. та судові витрати покласти на відповідача.

08.02.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

11.02.2021 до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача.

Ухвалою суду від 11.02.2021 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали від 11.02.2021, також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками, проте конверт повернувся до суду з відміткою про закінчення встановленого терміну зберігання.

Відзиву на позов відповідач у встановленому законом порядку строк не надав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка 24.11.2020 на номер карти НОМЕР_1 Universal Bank, що підтверджується копією виписки по рахунку, відкритому на її ім`я від 03.12.2020 АТ «Мотор Банк», здійснила переказ коштів на користь ОСОБА_2 в сумі 70 101,00 грн., що підтверджується також випискою з його рахунку від 13.11.2020 (а.с. 17, 35).

Встановлено, що вказані кошти були перераховані ОСОБА_2 позивачем безпідставноо, оскільки одержувач коштів мала бути знайома позивачки - ОСОБА_3 , яка через соціальні мережі звернулась до позивачки за допомогою на лікування із зазначенням вищезгаданого номера карти.

Як вбачається з поданого позову та наявних у справі доказів, згодом, позивачці стало відомо, що аккаунт соціальної мережі її знайомої - ОСОБА_3 був використаний невідомими людьми і грошові кошти їй особисто на картковий рахунок не надходили.

За фактом вказаної події, 07.12.2020 за заявою ОСОБА_1 Комунарським відділенням Дніпровського відділу поліції у Запорізькій області були внесені відомості до ЄРДР за №0001017 про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст.190 КК України.

Згідно з копією письмової вимоги від 18.01.2021 та копіями інформації про відправлення з оголошеною цінністю Укрпошти, адвокатське бюро «Пасечної Сніжани», яке діяло від імені позивачки, надсилало на адресу ОСОБА_2 вимогу щодо повернення безпідставно набутих грошових коштів у сумі 70 101,00 грн. (а.с. 41-42).

Вимога позивача до відповідача повернути безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 70 101,00 грн. не виконана до теперішнього часу.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Відповідно до ст.1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 30.08.2018 по справі №334/2517/16-ц, згідно якої набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Суд касаційної інстанції, зокрема, зазначив, що у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

Вказана правова позиція у силу ст. 417 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів України та може бути застосована при розгляді цивільної справи про повернення безпідставно отриманих грошових коштів.

З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу на відповідача покладено обов`язок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Положеннями п. 2.35 Постанови Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» встановлено, що кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначеній строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, вирішуючи даний спір суд бере до уваги те, що позивачем заперечується, а відповідачем не доведено договірний характер стосунків між сторонами та правомірності отримання відповідачем спірних коштів.

Встановивши відсутність правових підстав на отримання зазначеного переказу, суд визнає ці кошти безпідставно набутим майном і приходить висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 980,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1212 ЦК України, ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, задовольнити.

Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 70 101 (сімдесят тисяч сто одна) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.05.2022.

Суддя: О.М. Букіна