Справа № 446/78/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2022 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Груба Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам`янка-Бузька Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом,в якому просить ухвалити рішення суду, яким право власності на самочинно збудований гараж літера А-3 згідно плану по АДРЕСА_1 загальною площею 31,5 кв.м, який складається з : приміщення № 1 підвал загальною площею 24,7 кв.м згідно плану; приміщення № 2 гараж загальною площею 24.7 кв.м згідно плану; приміщення № 3 кімната відпочинку, загальною площею 14.9 кв.м згідно плану; приміщення № 4 душева загальною площею 3,4 кв.м згідно плану; приміщення № 5 кімната відпочинку загальною площею 5,3 кв.м згідно плану.

В обґрунтування поданого позову зазначає, що на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів від 19.03.1999 року № 100 і у відповідності з проектом забудови земельної ділянки встановлено в натурі межі земельної ділянки, виділеної позивачу, ОСОБА_1 для будівництва гаражу. Згідно акту виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель площа земельної ділянки становить 30 кв.м. Земельна ділянка знаходиться в АДРЕСА_1 . Одночасно з виносом меж земельної ділянки проведено винос гаражу № НОМЕР_1 . Згідно дозволу на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво позивачу, ОСОБА_1 дозволено приступити до закладки фундаментів індивідуального гаражу № НОМЕР_1 за індивідуальним проектом, згідно з планом земельної ділянки по АДРЕСА_1 га підставі рішення виконкому Кам`янка-Бузької міської Ради народних депутатів від 19.03.1999 № 100. Дата початку будівництва фундаментів 1999 р. Районним архітектором Кам`янка-Бузького району Кліщ Р.Я. на підставі рішення виконкому Кам`янка-Бузької міської ради народних депутатів № 100 від 19.03.1999 року, затверджено проект земельної ділянки площею 3000 кв.м для будівництва гаража. На зазначеній ділянці на протязі 2000-2009 рр. позивач самочинно побудував гараж. Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми, а з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. 04.03.2009 р. Червоноградським Міжміським бюро технічної інвентаризації складено технічний паспорт на гараж літера А-3 по АДРЕСА_1 загальною площею 31,5 кв.м, який складається з : приміщення № 1 підвал загальною площею 24,7 кв.м згідно плану; приміщення № 2 гараж загальною площею 24.7 кв.м згідно плану; приміщення № 3 кімната відпочинку, загальною площею 14.9 кв.м згідно плану; приміщення № 4 душева загальною площею 3,4 кв.м згідно плану; приміщення № 5 кімната відпочинку загальною площею 5,3 кв.м згідно плану.

Оскільки проведена побудова гаражу не порушує права інших осіб і відповідає діючим архітектурно-будівельним, санітарним, протипожежним нормам, а тому вважає що має право на захист його права шляхом визнання права власності на вказану будівлю.

Позивач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, також в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи не попередив суд про причину неявки.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1 на земельній ділянці, виділеної позивачу, для будівництва гаражу, на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів від 19.03.1999 року № 100, яка розташована в АДРЕСА_1 побудував гараж, що підтверджується копією технічного паспорту.

Оскільки проведена побудова гаражу, не порушує прав інших осіб і відповідає діючим архітектурно-будівельним, санітарним і протипожежним нормам, а тому позивач вважає, що має право на захист його права шляхом визнання права власності на вказану будівлю.

Суд вирішуючи справу в межах заявлених вимог виходить з наступного.

Згідно правових позиції висловленій Верховним Судом України при розгляді справи N 6-1328цс15 зазначено, що згідно із частиною першою статті 376ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 6 „ Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України(про правовий режим самочинного будівництва)" визначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію обє`кта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Водночас згідно із частиною третьою статті 376 ЦК України - право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, а саме об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду.

Згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Частиною 3 ст.375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи те, що самочинне будівництво нерухомого майна - гаража було здійснено позивачем на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, без порушення встановлених будівельних, протипожежних норм і правил, умов містобудівної документації, але без отримання необхідних дозволів на здійснення будівельних робіт, вказане самочинно збудоване нерухоме майно не порушує права та інтереси інших осіб, беручи до уваги неможливість узаконення позивачем самочинно збудованого нерухомого майна у позасудовому порядку, з метою захисту прав позивача на належне йому нерухоме майно, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі та визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на вказане самочинно збудоване нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 209, 212-215, 218, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на самочинне будівництво, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Дрогобич Львівської області РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на самочинно збудований гараж літера А-3 згідно плану по АДРЕСА_1 загальною площею 31,5 кв.м, який складається з : приміщення № 1 підвал загальною площею 24,7 кв.м згідно плану; приміщення № 2 гараж загальною площею 24.7 кв.м згідно плану; приміщення № 3 кімната відпочинку, загальною площею 14.9 кв.м згідно плану; приміщення № 4 душева загальною площею 3,4 кв.м згідно плану; приміщення № 5 кімната відпочинку загальною площею 5,3 кв.м згідно плану.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дрогобич Львівської області РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області, 80400, м.Кам`янка-Бузька Львівської області, вул. Шевченка,2.

Повний текст рішення складено 20.05.2022.

Суддя М.Л. Самсін