Справа № 449/115/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2022 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді Борняк Р.О.,

секретаря: Вовк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Третьої особи: Бірської міської ради про усунення перешкод в користуванні межовими спорудами,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі просять зобов`язати ОСОБА_3 не чинити нам перешкоди в користуванні спільними межовими спорудами та вільному доступі до їхньої огорожі, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу відповідачем металевого штиря вбитого в залізобетонний мур, демонтажу металевої сітки прикріпленої до нашої огорожі та дерев`яної огорожі, яка знаходиться на межі між господарствами позивачів та відповідача, також просять стягнути з відповідача на їхню користь сплачений судовий збір при подачі позовної заяви та матеріальну шкоду (вартість лотка) в сумі 2150 гривень. Свої позовні вимоги аргументують тим, що вони являються в рівних долях співвласниками житлового будинку в АДРЕСА_1 та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. Їхня земельна ділянка для обслуговування житлового будинку межує з господарством ОСОБА_3 . Між їхніми земельними ділянками є умовний межовий знак - рівчак, який наповнений водою і розмежовує їхню земельну ділянку з ділянкою відповідача. Дану земельну ділянку, зокрема початок межі, їхні батьки виклали камінням, огородили металевою сіткою, а з боку відповідача на його межі росли верби, не було належної огорожі земельної ділянки. Під час дощового періоду вода з рівчака підривала з нашого боку каміння, руйнувалася огорожа, тому їх батько ОСОБА_4 в 2014 році купив 4 лотки на Львівському заводі залізобетонних виробів і поставив їх, як захист від проливних дощів та зсуву каміння з межі. Відповідач замість належної огорожі своєї земельної ділянки з врахуванням межі - рівчака, причепив куски своєї металевої сітки до нашої огорожі, а в один із лотків вбив металевий стовп, яким закріпив свою огорожу, і від якого лоток тріснув навпіл. Вище рівчака, ОСОБА_3 вбив свій металевий штир у наш викладений мур і загородив дерев`яною огорожею рівчак. Вони неодноразово зверталися до відповідача, його сестри ОСОБА_5 , щоб розгородили свою сітку, яка закріплена до нашої огорожі, забрали паркан, який перекриває рівчак, тобто звільнили нам доступ до нашої огорожі, яку треба тримати в належному стані, чистити, фарбувати, зривати фрукти, які по ній стеляться, слідкувати за межею-рівчаком, який теж потребує догляду, щоб не застоювалась вода, очищати від намулу, проте усі усні попередження наші та нашого батька не дали жодного результату, впродовж двох років відповідач на них не реагує. Відтак, щоб мати можливість доступу до своєї огорожі та межі позивачі звертались в правоохоронні органи, Бібрську міську раду, де отримали відповіді на наші заяви, але пропри це відповідач продовжує свої неправомірні дії і ми не маємо можливості реалізувати своє законне право на повноцінне використання земельної ділянки за призначенням, оскільки не мають належного до неї доступу. 16.12.2021 року на нашу письмову вимогу комісія Бібрської міської ради з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою провела виїзне засідання в с.Романів Львівського p-ну, оглянула приналежну нам земельну ділянку, земельну ділянку відповідача та межовий знак - рівчак, свої рекомендації виклала у акті обстеження земельної ділянки. Даним актом зафіксовано, що відповідачем у рівчаку самовільно встановлено металевий штир та дерев`яну огорожу, що чинить нам перешкоди у користуванні межовими спорудами. Відповідно до викладеного, відповідач чинить їм перешкоди у користуванні спільною межею - рівчаком та у належному і вільному доступі до їхньої огорожі Окрім цього, неправомірними діями відповідача було завдану матеріальну шкоду, що полягає у знищенні лотка, в який вбито останнім металевий штир, вартість такого лотка на даний час становить 2150 грн.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши інші матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010р.).

Судом встановлено, що згідно договору дарування від 21.06.2019 року, являються співласниками житлового будинку та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Актом обстеження земельної ділянки в с. Романів від 16.12.2021 року, встановлено, що між сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є чітка межа у вигляді рівчака ОСОБА_3 у рівчаку встановлено металевий штир та дерев`яну огорожу, чим здійснено сусідам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 перешкоди у користуванні межовими спорудами.

Відповідно до ст.108 ЗК України - у випадках, коли сусідні земельні ділянки відокремлені рослинною смугою, стежкою, рівчаком, каналом, стіною, парканом або іншою спорудою, то власники цих ділянок мають право на їх спільне використання, якщо зовнішні ознаки не вказують на те, що споруда належить лише одному з сусідів. Власники сусідніх земельних ділянок можуть користуватися межовими спорудами спільно за домовленістю між ними. Витрати на утримання споруди в належному стані сусіди несуть у рівних частинах. До того часу, поки один із сусідів зацікавлений у подальшому існуванні спільної межової споруди, вона не може бути ліквідована або змінена без його згоди.

Ч.2 ст.158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (ч.3 ст.152 ЗК України).

Відповідно до частин 1,2 ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7«Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами та доповненнями) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Гарантуючи права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Згідно видаткової накладної №1785 від 07.11.2014 року, встановлено, що ОСОБА_6 придбано 4 лотки ЛК 300-60-40-3.

Відповідно до довідки №32 ПАТ Львівський завод залізобетонних виробів, встановлено, що вартість лотка ЛК 300-60-40-3 становить 2150 грн.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовну заяву слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 108, 152, 158 ЗК України, ст. ст. 3, 15, 16, 391, 1166, ст.ст. 12, 81, 247, 258, 263- 265, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити. Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , перешкоди в користуванні спільними межовими спорудами та вільному доступі до їхньої огорожі, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу відповідачем металевого штиря вбитого в залізобетонний мур, демонтажу металевої сітки прикріпленої до нашої огорожі та дерев`яної огорожі, яка знаходиться на межі між господарствами.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сплачений судовий збір при подачі позовної заяви в сумі 992,40 грн. та матеріальну шкоду в сумі 2150 гривень

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р. О. Борняк