Справа № 405/4019/22
Провадження №2-о/405/58/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Іванової Л.А.

при секретарі Гаврилюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький в порядку окремого провадження цивільну справу № 405/4019/22 за заявою ОСОБА_1 (відповідно до довідки від 28.03.2022 року № 3504- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: Кропивницький міський відділ державної реєстрації смерті Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (м. Кропивницький, вул. Преображенська, 2) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 в порядку ст. 317 ЦПК України звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України, а саме: АДРЕСА_3 .

На обґрунтування заяви зазначила, що 08 березня 2022 року за адресою: АДРЕСА_3 померла її (заявника) бабуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, документів, які б підтверджували факт її ( ОСОБА_2 ) смерті, окрім довідки з Відділу поліції № 3 Лисичанського відділу поліції Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області № 19262/111/35-2022 від 18.07.2022 року у неї не має, оскільки поліція не надала жодних документів, які підтверджують факт смерті бабусі ОСОБА_2 , а надала лише дозвіл на її поховання. Також, заявник зазначила, що, враховуючи постійний обстріл міста, поховання бабусі відбулося за допомогою похоронного бюро, без участі інших осіб. В свою чергу, звернувшись до Кропивницького міського відділу державної реєстрації смерті Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , вона (заявник) отримала усну відмову в реєстрації смерті, з тих підстав, що їй необхідно пред`явити документ, який був би законною підставою для проведення державної реєстрації, та, оскільки такого у неї (заявника) не має з причин, зазначених вище, в зв`язку з чим, вона змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті, для реалізації права на прийняття спадщини та інших прав, передбачених чинним законодавством України.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання подала заяву, зареєстровану судом 18 серпня 2022 року за вх. № 15104 про розгляд заяви без її участі, в якій (заяві) також уточнила прохальну частину заяви та просила встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України, а саме: в м. Лисичанськ, Сєвєродонецький район, Луганська область.

Представник заінтересованої особи Кропивницького міського відділу державної реєстрації смерті Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, при цьому, 17.08.2022 року електронною поштою направив заяву, яка зареєстрована судом за вх. № 14898 про розгляд заяви без участі представника заінтересованої особи, в якій також зазначив, що перевіркою наявності актового запису про смерть станом на 17.08.2022 року за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актовий запис про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено. Також зазначено, що здійснити перевірку наявності актового запису про смерть, які були проведені без доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, - не можливо.

Дослідивши зміст заяви докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справ що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 30 серпня 1970 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 1080, її батьками в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , зазначені: батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_2 .

Відповідно до копії посвідчення № НОМЕР_2 від 11.05.1998 року, виданого на прізвище ОСОБА_2 , судом також встановлено, що ОСОБА_2 , 1945 року народження.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 09 серпня 2022 року є наявною інформація про реєстрацію актового запису про шлюб, актовий запис зареєстровано у Реєстрі: 15 червня 2011 року 09:16:51 за № 3 реєстратором Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, номер актового запису: 259, дата складання: 02 квітня 1988 року, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області; відомості про чоловіка: прізвище до державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_5 , прізвище після реєстрації шлюбу: ОСОБА_5 , власне ім`я, по батькові: ОСОБА_6 ; відомості про дружину: прізвище до державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_7 , прізвище після реєстрації шлюбу: ОСОБА_5 , власне ім`я, по батькові: ОСОБА_8 .

Судом також встановлено та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 06 лютого 1990 року Лисичанським палацом урочистих подій, актовий запис № 133, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками в свідоцтві про народження зазначені: батько ОСОБА_10 та мати ОСОБА_11 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ОСОБА_12 , 28 грудня 2012 року уклав шлюб з ОСОБА_9 , актовий запис № 458 та після укладення шлюбу дружина змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_13 ».

З викладеного вище, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України у м. Лисичанськ, Сєвєродонецького району, Луганська область є бабусею заявника ОСОБА_1 , на підставі чого та відповідно до ст. 317 ЦПК України як родич померлого за межами такої території України заявник має право на звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті.

Окрім того, судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Лисичанськ, населений пункт, розташований на території, непідконтрольній державній владі України, померла громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

При цьому, факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , підтверджується повідомленням Відділу поліції № 3 Сєвєродонецького районного управління поліції Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за вих. № 19262/111/35-2022 від 18.07.2022 року за підписом т.в.о. начальника ОСОБА_14 за яким, за фактом смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра мешкала в АДРЕСА_3 , яка мала місце 08.03.2022 року черговою частиною ВП № 3 Сєвєродонецького РУП вищевказану подію було внесено до ЄО № 6107 від 10.07.2022 року.

Як встановлено, заявник ОСОБА_1 має намір встановити факт смерті бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Лисичанськ, оскільки це має юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або посадові особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2 ст.9 Закону). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.2 ст.9 Закону, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану (ч.3 ст.9 Закону).

Відповідно до Постанови Верхової Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» - окремі районі, міста і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України - визнані Верховною Радою України тимчасово окупованими територіями.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» з наступними змінами, визначено, що на території населених пунктів Сєвєродонецького району Луганської області органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Крім того, відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) станом на 10 серпня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 року № 75 з наступними змінами віднесено Луганська область, Сєвєродонецький район Лисичанська міська територіальна громада (Розділ IV Частина 6 пункт 3).

Повідомлення Відділу поліції № 3 Сєвєродонецького районного управління поліції Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за вих. № 19262/111/35-2022 від 18.07.2022 року, за яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не створює правових наслідків для заявника та позбавляє її права здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть, - приймається судом як доказ факту настання смерті особи в певний час та в певному місці.

Згідно з п.п. 2 п. 3 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться в Україні органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 1 Розділу 5 зазначених вище Правил визначено, що однією з підстав для державної реєстрації смерті, є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до вимог ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема (згідно з п. 8 цієї ж статті), смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зазначеною нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце в певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація смерті громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в органах реєстрації актів цивільного стану на території України за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, - не проводилась.

Також, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у позасудовому порядку.

Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, та, відповідно до зазначеної статті, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76-80, 81, 89, 263-265, 268, ст.ст.315-319, п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кропивницький міський відділ державної реєстрації смерті Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, - задовольнити.

Встановити юридичний факт - факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянки України, місце народження: місто Лисичанськ Луганська область, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: м. Лисичанськ, Сєвєродонецький район, Луганська область.

Рішення допустити до негайного виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова