Справа № 462/8206/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі :

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Настасяк Х.І.

представника позивача Цибака О.В.

представників відповідачів ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у місті Львові справу за позовом ОСОБА_4 до Львівської міської ради, Департаменту містобудування Львівської міської ради, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Левандівка», Львівського комунального підприємства «Зелений Львів» про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, покликаючись на те, що 30 червня 2021 року о 19.15 год. на вул. Морозенка, 12 у м. Львові на його автомобіль «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_1 впало дерево, внаслідок чого завдало пошкоджень у розмірі 139258,00 грн. Внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх обов`язків щодо утримання зелених насаджень та завдання шкоди його майну, просить стягнути з відповідачів солідарно 139258,00 грн. майнової шкоди, 50000,00 грн. моральної шкоди та 4000,00 грн. витрат на залучення експерта.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник ЛКП «Левандівка» у судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що дерево, яке впало на автомобіль позивача не перебувало на балансі ЛКП та падіння дерева було результатом дії непереборної сили. Просить у задоволенні вимог щодо ЛКП «Левандівка» відмовити.

Представник Львівської міської ради у судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що Департамент містобудування Львівської міської ради не є балансоутримувачем дерева на вул. Морозенка, 12 у м. Львові та не повинен відшкодовувати завдану позивачу шкоду. А також, зазначив, що падіння дерева є непереборною силою.

Представник ЛКП «Зелений Львів» у судовому засіданні позов заперечив, зазначив, що дерево, яке впало на автомобіль позивача не перебувало на балансі ЛКП, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство. Просить у задоволенні вимог щодо ЛКП «Левандівка» відмовити.

Представник Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради у судовому засіданні позов заперечила, пояснила, що дерево, яке впало на автомобіль позивача не перебувало на балансі адміністрації та падіння дерева було результатом дії непереборної сили. Просить у задоволенні вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Судом встановлено, що 30 червня 2021 року о 19.15 год. на вул. Морозенка, 12 у м. Львові на автомобіль «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке належить позивачу ОСОБА_4 впало дерево.

Відповідно до висновку експерта №99/21 від 02 серпня 2021 року майнова шкода завдана автомобілю «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок падіння на нього дерева 30 червня 2021 року становить 230226,00 грн.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.13 Закону «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належать території загального користування, в тому числі вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки, а також прибудинкові території. Елементами (частинами) об`єктів благоустрою є зелені насадження уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях (п.2 ч.1 ст.21 Закону).

За приписами ч.1 ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Відповідно до ч.1 ст.15 вказаного Закону органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів.

Згідно ч.2 ст.18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи, організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

Аналогічні положення містить п.5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 105 від 10 квітня 2006 року, згідно якого відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Отже, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органом державної влади чи органом місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень і на яке закон покладає відповідальність за завдану неналежним утриманням таких насаджень шкоду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ст. 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна або невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобовязання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Згідно з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №761/1511/18 від 09 вересня 2020 року, аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоду завдано не з його вини.

Непереборна сила - це дія надзвичайної ситуації техногенного, природного або екологічного характеру, яка унеможливлює надання відповідної послуги відповідно до умов договору.

Однак, позивачем та його представником не спростовані докази, надані відповідачами про те, що падіння дерева відбулось внаслідок пориву вітру і не пов`язане з неналежним виконанням відповідачами заходів з благоустрою, а відтак, суду не надано жодних доказів, що майнова шкода, яку зазнав позивач у зв`язку з падінням дерева на автомобіль, завдана внаслідок протиправних дій або бездіяльності відповідачів та наявність причинного зв`язку між шкодою і неправомірними діями відповідача та підстав покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності.

Внаслідок наведеного, на переконання суду, падіння дерева 30 червня 2021 року о 19.15 год. на вул. Морозенка, 12 у м. Львові на його автомобіль «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок якого було пошкоджено належний позивачу автомобіль не є результатом бездіяльності відповідачів, а є результатом дії обставин непереборної сили небезпечних стихійних явищ таких як грози, зливового дощу та пориви вітру швидкістю до 22 м/с, які і стали причиною завдання шкоди, а також Львівським регіональним центром з гідрометеорології було здійснення повідомлення про небезпечні метерологічні явища о 15.00 год. до кінця доби.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, позивачем та його представником не надано суду жодних належних, допустимих, достатніх, достовірних доказів, що відповідачі не виконала в повному обсязі свої повноваження щодо належного утримання зелених насаджень на АДРЕСА_1 30 червня 2021 року та щодо наявності вини відповідачів у падінні дерева під час дії обставин непереборної сили небезпечних стихійних явищ.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем та його представником не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

А також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, суд вважає, що розподіл судових витрат проводити не слід.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 263, 617, 1166 ЦК України, -

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову ОСОБА_4 до Львівської міської ради, Департаменту містобудування Львівської міської ради, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Левандівка», Львівського комунального підприємства «Зелений Львів» про відшкодування шкоди відмовити за його безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш