Справа № 344/6509/18
Провадження № 2/344/192/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Антоняка Т.М.,

секретаря - Максимів Н.С.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяк Тарас Юрійович про визнання коштів спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на кошти, як на частку у спільній власності, виключення коштів із спадкового майна

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяк Тарас Юрійович. Вимогами позову позивачка просить визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 :

грошові кошти в сумі 11000,00 (одинадцять тисяч) гривень 00 коп., з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому 10.03.2017 року на ім`я померлого ОСОБА_7 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору № SAMDNWFD901;

грошові кошти в сумі 604,42 (шістсот чотири) євро 42 євроценти, з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому 02.09.2015 року на ім`я померлого ОСОБА_7 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору № SAMDNWFD7201, що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 14.05.2018 року становить: 604,42*31,26=18 894,20 (вісімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто чотири) гривень 20 коп;

грошові кошти в сумі 640,00 (шістсот сорок) доларів США 00 центів, з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_3 , відкритому 24.05.2016 року на ім`я померлого ОСОБА_7 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору № SAMDNWFD4101, що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 14.05.2018 року становить: 640 х 26,19=16761,60(шістнадцять тисяч сімсот шістдесят одна) гривня 60 коп;

грошові кошти в сумі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 коп., з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_4 , відкритому 25.10.2016 року на ім`я померлого ОСОБА_7 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору № SAMDNWFD00;

грошові кошти в сумі 10000.44 (десять тисяч) гривень 44 коп., з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_5 , відкритому 03.07.2015 року на ім`я померлого ОСОБА_7 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору № SAMDNWFD401;

грошові кошти в сумі 1733,03 (одна тисяча сімсот тридцять три) гривні 03 коп., з відповідними відсотками, що знаходяться на банківській картці № НОМЕР_6 , відкритій 31.01.2017 року на ім`я померлого ОСОБА_7 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»;

грошові кошти в сумі 20,00 (двадцять) гривень 00 коп., з відповідними відсотками, шо знаходяться на банківській картці № НОМЕР_7 , відкритій 29.11.2014 року на ім`я померлого ОСОБА_7 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ;

грошові кошти в сумі 48,73 (сорок вісім) доларів США 72 центи, з відповідними відсотками, що знаходяться на банківській картці № НОМЕР_8 , відкритій 24.05.2016 року на ім`я померлого ОСОБА_7 в НАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 14.05.2018 року становить: 48,73 х 26.19=1276,24 (одна тисяча двісті сімдесят шість) гривень 24 коп.;

грошові кошти в сумі 33 (тридцять три) євро 26 євроцентів, з відповідними відсотками, які знаходяться на банківській картці № НОМЕР_9 , відкритій 01.09.2014 року на ім`я померлого ОСОБА_7 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що згідно офіційного влрсу гривні щодо іноземних валют станом на 14.05.2018 року становить: 33,26 х 31,26=1039,70 (одна тисяча тридцять дев`ять) гривень 70 коп.;

грошові кошти зі всіма відсотками та компенсаціями, що знаходяться на рахунку «Бонус плюс» № НОМЕР_10 , відкритому на ім`я померлого ОСОБА_7 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»;

грошові кошти в сумі 1261 (тисяча двісті шістдесят) гривень 14 коп., з відповідними відсотками, які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_11 , відкритому 10.01.2013 року в ПАТ «Ідея банк» згідно договору № 40.08.001356;

грошові кошти в сумі 14000,00 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 коп., з відповідними відсотками, що знаходяться на депозитному рахунку № НОМЕР_12 , відкритому 20.05.2016 року в ПАТ «Ідея банк» згідно договору № 90.00.414788;

грошові кошти в сумі 178,46 (сто сімдесят вісім) гривень 46 коп., з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_13 , відкритому в ПАТ АБ «Укргазбанк»;

грошові кошти в сумі 14000,00 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 коп., з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_14 , відкритому в ПАТ АБ «Укргазбанк» згідно договору № 042/08/15/0017 від 12.08.2015 року;

грошові кошти в сумі 30000,00 (тридцять тисяч) гривень 00 коп., з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_15 , відкритому 22.06.2015 року в ПАТ «Державний еспортно-імпортний банк України»;

грошові кошти в сумі 1138 (тисяча сто тридцять вісім) гривень 98коп., з відповідними відсотками, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_16 , відкритому 23.12.2011 року в ПАТ «Державний еспортно-імпортний банк України»;

грошові кошти в сумі 2908,20 (дві тисячі дев`ятсот вісім) гривень 20 коп., з відповідними відсотками, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_17 , відкритому 04.11.2015 року в ПАТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10008/036 м. Івано-Франківськ;

грошові кошти в сумі 26000,00 (двадцять шість тисяч) гривень 00 коп., з відповідними відсотками, що знаходяться на депозитному рахунку № НОМЕР_18 , відкритому 24.06.2016 року в ПАТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10008/036 м. Івано-Франківськ;

грошові кошти в сумі 2147,32 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 60 коп., з відповідними відсотками, шо знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_19 , відкритому 24.11.2014 року в ПАТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10008/045 м. Івано-Франківськ;

грошові кошти в сумі 957 (дев`ятсот п`ятдесят сім) гривень 80 коп., з відповідними відсотками, які знаходяться на компенсаційному рахунку № НОМЕР_20 , відкритому 24.11.1996 року в ПАТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ №10008/087 м. Рогатин;

визнати за ОСОБА_1 право власності на на 1/2 частину вищезазначених грошових коштів;

виключити із спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 /2 частину вищевказаних грошових коштів;

стягнути з відповідачів судові витрати.

Доводами позову позивачка вказує, що 10.04.1976 року між нею та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є спільні діти: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом вони проживали в шлюбі протягом 38 років, були пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємними правами та обов`язками по відношенню один до одного та їх спільними дітьми. Рішенням Івано-Франківського суду від 30 вересня 2014 року шлюб між ними було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 помер. 25.04.2017 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяк Т.Ю. заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_7 . Після смерті ОСОБА_7 залишилось наступне спадкове майно: квартира АДРЕСА_1 ; грошові кошти в банківських установах. 26.04.2018 року вона звернулась із заявою до приватного нотаріуса Павлісяка Т.Ю. про виключення із спадкового майна 1/2 частини грошових коштів в банківських установах, що залишились після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як ці всі кошти були зароблені нею з ОСОБА_7 спільно під час перебування у шлюбі. Проте нотаріус надав їй відмову від 08 травня 2018 року та зазначив, що для вирішення даного спору їй необхідно звернутись до суду. Також нотаріус роз`яснив, що згідно відповідей банківських установ, більшість рахунків відкриті вже після розірвання шлюбу між нею та спадкодавцем. А тому отримати спадщину саме на 1/2 частину грошових коштів в банківських установах, що залишились після смерті ОСОБА_7 , вона не може. Проте, незважаючи на те, що згідно відповідей банківських установ, більшість рахунків було відкрито вже після розірвання шлюбу, з такою інформацією вона погодитись не може, оскільки під час перебування з нею у шлюбі ОСОБА_7 уклав від свого імені ряд договорів банківського вкладу в національній та іноземній валюті у різних банках, владаючи їх спільні кошти з сімейного бюджету. Після розлучення вони майно не ділили між собою. Той факт, що під час перебування у шлюбі вони з ОСОБА_7 постійно ставили спільно зароблені кошти в банки на депозитні рахунки вона може також підтвердити записами у записнику, які велись ними протягом усього часу. Зокрема, у даному записнику вони з колишнім чоловіком постійно фіксували коли, у який банк, які суми і на який строк були покладені ними на депозитні рахунки банків. Копії цього записника вона додає в якості доказів. Проте після того як вона з ОСОБА_7 розлучились, останній просто перевів спільно покладені кошти з депозитних рахунків, які були відкриті під час перебування з нею у шлюбі на рахунки, відкриті ним вже після їх розлучення. Після розлучення з чоловіком вони не проводили поділ майна через юридичну необізнаність в даних питаннях, а просто користувалась квартирою, яка належала кожному члену їх сім`ї в рівних частках по 1/2. Після смерті чоловіка донька ОСОБА_5 почала оформлювати спадщину, звідки вона і дізналась, що до спадкової маси входять в тому числі кошти на рахунках в банках, які є спільним майном подружжя і зроблені ними у шлюбі. Тому про порушення свого права власності вона дізналася весною 2017 року у нотаріуса, коли дочка почала оформлювати спадщину, а тому просить суд вважати, що строк позовної давності нею не пропущено.

Представник відповідача ОСОБА_5 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечує позовні вимоги згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 30.09.2014 року, яке набрало законної сили 13.10.2014 року шлюб між позивачкою та ОСОБА_7 було розірвано, а отже позивачка не є тим з подружжя, який пережив та не може бути його спадкоємцем. Спадкоємцем являється дочка ОСОБА_7 - ОСОБА_5 , яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. 20.02.2018 року ОСОБА_5 нотаріусом було видано свідоцтво про право спадщину за законом тільки на частину складу спадщини, а саме на 1/4 трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 37 кв. м., загальною площею 62,9 кв.м. В решті складу спадщини, а саме коштів у банківських установах нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за законом видано не було. Причиною такої відмови було те, що до нотаріуса надійшло звернення від 01.06.2017 року колишньої дружини ОСОБА_1 (позивачки) про видачу їй свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті подружжя. Також нотаріус зазначає, що 20.02.2018 року від ОСОБА_1 надійшла заява з повідомленням про те, що вона має намір звернутися до суду з приводу визначення розміру грошових коштів, які на її думку є майном подружжя і на які вона за законом має право та просила до вирішення спору судом не видавати свідоцтво про право па спадщину за законом дочці померлого ОСОБА_5 . У зв`язку із такою відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у березні 2018 року ОСОБА_5 подано позов про визнання дії (бездіяльність) приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлісяка Тараса Юрійовича, у видачі ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти, які розміщені в банківських установах, що входять до складу спадщини у спадковій справі, що зареєстрована у Спадковому реєстрі за номером 60569233, номер у нотаріуса 6/20017. Оскільки, ОСОБА_1 у своєму позові вказує, що їй відомо, що частина коштів в банківські установи нібито були внесені під час перебування її та ОСОБА_7 в зареєстрованому шлюбі, а отже позивачка знала про таке майно то і протягом трьох років після розірвання шлюбу, тобто до 13.10.2017 року ОСОБА_1 вправі була звернутися з позовом до суду з вимогою про поділ такого майна. Однак цього вона не зробила, а посилання позивачки на юридичну необізнаність не можуть бути причиною поновлення такого строку. Більше того, у рішенні Івано-Франківського міського суду від 30.09.2014 року про розірвання шлюбу судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, їх шлюб існує формально, спору щодо поділу майна, що є у спільній сумісній власності подружжя немає. ОСОБА_1 в судовому засіданні стверджує, що її чоловік перебував у близьких відносинах з іншою жінкою протягом шести років, а тому вона не може чоловікові пробачити таке приниження. Таким чином видно, що сторони, ще до розірвання шлюбу не вели спільного господарства та не підтримували сімейних стосунків, їх шлюб існував формально, а отже і кошти, які могли б вноситися спадкодавцем на його банківські рахунки, ще щонайменше за шість років до розірвання шлюбу були виключно коштами ОСОБА_7 . Не даючи добровільної згоди на розірвання шлюбу, відповідачка таким чином намагається йому дошкулити. Таким чином, відііовідачка ОСОБА_5 заявляє про застосування судом наслідків пропуску строку позовної давності.

Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, які просили задовольнити у повному обсязі. В подальшому не прибули у судове засідання, представник позивачки подав до суду заяву, у якій просить суд розглянути справу без його участі та участі позивачки. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_5 в судовому засіданні позов заперечив. В подальшому не прибув в судове засідання, подавши клопотання про розгляд справи без участі відповідачки ОСОБА_5 . Просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа приватний нотаріус Павлісяк Т.Ю. у судовому засіданні заперечив щодо позову.

В судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які повідомили відомі їм обставини щодо данного спору.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

10.04.1971 року ОСОБА_7 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції.

Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2014 року шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 10.04.1971 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів за № 284, розірвано (а.с. 15-16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_21 від 20 травня 2017 року (а.с. 17).

Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 травня 2019 року частково задоволено позов ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяка Тараса Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину. Визнано незаконними дії (бездіяльність) приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлісяка Тараса Юрійовича щодо відмови у видачі ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти, які розміщені в банківських установах, що входять до складу спадщини у спадковій справі, що зареєстрована у спадковому реєстрі за номером 60569233.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставинами, що встановлені рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від від 24 травня 2019 року зазначається, що «після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на наступне майно:

- 1/4 частина трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 37 кв. м., загальною площею 62,9 кв.м.;

- розміщені на банківських рахунках в ПАТ «Укргазбанк»: кошти в розмірі 178,46 грн. та в розмірі 14000,00 з відсотками;

- розміщені на банківських рахунках в ПАТ «Укрексімбанк»: кошти в розмірі 30 000,00 грн. та кошти з залишком в розмірі 1 138,98 грн.;

- розміщені на банківських рахунках в ПАТ «Державний ощадний банк України»: кошти з залишком в розмірі 2 906, 20 грн., кошти з залишком в розмірі 26 000,00 грн., кошти з залишком в розмірі 2 147,32 грн. та кошти з залишком в розмірі 957,60 грн.;

- розміщені на банківських рахунках в ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк»: кошти з залишком в розмірі 11 000,00 грн., кошти з залишком в розмірі 604,42 Євро, кошти з залишком в розмірі 640,00 дол. США, кошти з залишком в розмірі 5 000,00 грн., кошти з залишком в розмірі 10 000,44 грн., кошти з залишком в розмірі 1 733,03 грн., кошти з залишком в розмірі 20,00 грн., кошти з залишком в розмірі 48,73 дол. США, та кошти з залишком в розмірі 33,26 Євро;

- розміщені на банківських рахунках в ПАТ «Ідея Банк»: кошти з залишком в розмірі 1 261,14 грн., та кошти з залишком в розмірі 14 000,00 грн.

20 лютого 2018 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяком Тарасом Юрійовичем видано ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частина трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 .

На звернення ОСОБА_5 щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину на грошові кошти у банківських установах, нотаріус листом № 35/02-14 від 21 лютого 2018 року повідомив ОСОБА_5 , що 01 червня 2017 року до нього звернулась колишня дружина померлого ОСОБА_1 про видачу свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя. Згідно відповіді від банківських установ випливає, що частина грошових коштів після смерті ОСОБА_7 належать колишній дружині померлого ОСОБА_1 , оскільки ці кошти були внесені за час їх перебування у шлюбі.

Також у листі нотаріус зазначив, що 20 лютого 2018 року від ОСОБА_1 надійшла заява з повідомленням про те, що вона має намір звернутися до суду з приводу визначення розміру грошових коштів, які є спільним майном подружжя і на які вона за законом має право, та просила до вирішення спору судом не видавати свідоцтво про право власності на спадщину за законом дочці померлого - ОСОБА_5 .

Наведене стало підставою для прийняття нотаріусом рішення про зупинення видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину до вирішення справи судом.».

Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно ч. 2 ст. 74 СК України, на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 25.01.2018 року у справі № 337-5266/15-ц провадження № 61-1678св17 викладено висновок про те, що для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

У постанові Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15.08.2019 року у справі №588/350/15 провадження № 61-30273св18 викладено висновок проте, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанова Верховного Суду від 12.12.2019 року у справі № 490/4949/17 (провадження № 61-46210св18).

Правило статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. З наведених положень можливо встановити ознаки подружніх відносин, зокрема ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносини, що притаманні подружжю, спільне проживання. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Вищезазначені висновки викладено у постановах Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 22.06.2021р. у справі №554/1251/20 провадження №61-572св21, від 07.12.2020р. у справі №295/14208/18-ц провадження №61-12879св20, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20.01.2021р. у справі №178/90/18-ц провадження №61-12353св20.

Враховуючи висловлені позиції Верховним Судом у аналогічних справах, суд не вважає належними доказами, що доводять факт ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, долучені позивачкою копії записів із записника, у якому, як вказує позивачка, фіксувалися записи коли, у який банк, які суми і на який строк вкладалися ними на депозитні рахунки (а.с. 26-31), оскільки такі не містять інформації про факт здійснення сторонами спільно набутих коштів на банківські рахунки.

З показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які допитані в судовому засіданні, встановлено, що проживаючи по сусідству, їм відомо про те, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвали шлюб, однак після розлучення у них були нормальні стосунки. Позивачка перед смертю ОСОБА_7 доглядала за ним.

Однак досліджені у судовому засіданні матеріали справи та надані у судовому засіданні свідками покази не містять відомостей про наявність у відносинах позивачки та ОСОБА_7 після розірвання ними шлюбу всіх ознак у сукупності, що притаманні подружжю: наявності у них спільного бюджету, ведення ними спільного господарства, проведення ними спільних витрат, придбання ними майна в інтересах сім`ї, а самі по собі лише проживання позивачки та відповідача в одній квартирі і реєстрація місця проживання позивачки у цій же квартирі, не є достатніми для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та не можуть свідчити про те, що після розірвання шлюбу між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю.

Відтак, позов не підлягає до задоволення.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, тому судові витрати понесені позивачкою у вигляді судового збору, сплаченого за подання позову, відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 89, 141, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяк Тарас Юрійович про визнання коштів спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на кошти, як на частку у спільній власності, виключення коштів із спадкового майна - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 17.05.2022 року.