Справа № 735/222/22
Провадження № 2/745/172/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Смаль І.А. ,

за участі секретаря судового засідання Шуляр І.В.,

в режимі відеоконференції з Коропським районним судом Чернігівської області за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Зощенка В.В., в режимі відеоконференції з Бахмацьким районним судом Чернігівської області за участі представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Мироненка С.В. та в режимі відеоконференції за допомогою сервісу ВКЗ за участі представника позивача адвоката Івлевої Ю.С. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користування земельною ділянкою та стягнення матеріальних і моральних збитків та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення порушень правил добросусідства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою загальною площею 0,1241 гектарів, кадастровий номер :01:001:0400, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 ,а саме заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в перешкоджанні встановлення паркану зі сторони земельної ділянки, яка знаходиться у їх володінні; зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перемістити господарські споруди (клітки, вулична вбиральня) на відстань не менше ніж 20 метрів від стіни житлового будинку ; стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно матеріальні збитки на встановлення паркану у розмірі 6 130,00 грн. , стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно моральну шкоду у розмірі 200 000,00 грн. .

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку вона є власником земельної ділянки загальною площею 0,1241 гектарів, кадастровий номер 7422255:100:01:001:0400 за адресою АДРЕСА_1 . (цільове призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - (надалі - «земельна ділянка»). По сусідству на прилеглій до земельної ділянки території, у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , проживають відповідачі. Починаючи з весни 2021 року, між ними почали виникати конфліктні ситуації. Відповідачі розмістили вуличний туалет та кролячі кліткм на відстані менше метра від стіни будинку та скидали гній під стіною будинку, забруднивши стіну будинку. Відповідачі клітки та гній не прибрали. Вона самостійно його прибрала , при цьому відповідачі насміхалися з неї та погрожували ,знімали її на камеру телефону. Після таких сварок та моральних знущань позивачка почала відчувати психологічні недомагання та затяжні депресивні розлади, що негативно впливало на її працездатність та загальний стан здоров`я.

01 червня 2022 року ОСОБА_3 наніс позивачці тілесні ушкодження на території її домоволодіння. Був здійснений виклик нараду наряд поліції, під час його оформлення, відповідачі в присутності працівників правоохоронних органів погрожували позивачці смертю, а також що спалять її будинок.

Позивачка є кваліфікованим фахівцем з надання психологічної допомоги, за попередній звітний рік (2021) загальний дохід склав - 968 580,00 грн. В результаті сварок та конфліктів із Відповідачами була змушена звернутись за медичною допомогою невропатолога та зупинити надання кваліфікаційних послуг психолога.

На разі Позивачка для відновлення психологічного здоров`я та можливості надалі працювати психологом, потребує допомоги супервізора, вартість одноразової консультації якого складає 3700,00 грн. Вимушена перерва в професійній діяльності Позивачки, загалом вже складає 3 місяці, що в перерахунку на доходи, які вона втратила можливість отримувати, виходячи із середньомісячного доходу за попередній рік. - склали 200000,00 грн., що і складає загальний розмір моральної шкоди.

Отже Позивачці завдано моральної шкоди яка полягає у:

у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я;

у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої;

у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна;

у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також погроз псуванні ділової репутації фізичної особи.

Відповідачі на протязі тривалого часу здійснювали психологічний тиск, навмисно наносили шкоду майну, завдали фізичних пошкоджень, без згоди Позивачки здійснювали відео-зйомку, погрожували, що здійснять її розповсюдження, що зашкодить її діловій репутації. В результаті чого позивачка була змушена звернутись за медичною допомогою та зупинити професійну діяльність психолога.

Позивачка пропонувала Відповідачам встановити паркан на межі своєї земельної ділянки, однак домовитись на умовах добросусідства не вдалось. З метою припинення порушень самовільного використання її земельної ділянки, псування її власності та припинення триваючого приниження її честі та гідності, уклала договори із КП «Благоустрій» Коропської селищної ради від 04.07. 2022 р. №25 та №26 на встановлення паркану, вартість яких склала: 12 260,00 грн (дванадцять тисяч двісті шістдесят гривень. 00 коп.).

Відповідачі мають компенсувати їй реальні збитки у розмірі 6130,00 грн, що складає половину від загальної вартості встановлення паркану відповідно до укладених договорів.

З поданого відповідачем ОСОБА_2 відзиву на первісний позов вбачається, що відповідчка позов не визнає через його необгрунтованість, мотивуючи свою позицію тим ,що наприкінці червня 2022 року відповідно протоколу № 1 узгоджуваної комісії Коропської селищної ради нею були виконані вимоги щодо усунення порушень правил добросусідства, допущені раніше при користування земельною ділянкою розташованою за адресою АДРЕСА_3 . Були перенесені кролячі клітки та вулична вбиральня від межі земельної ділянки ОСОБА_1 на передбачену законодавством відстань (20 метрів). Тобто, станом на момент подання позовної заяви, кліток та вбиральні вже не було, а отже, відсутній предмет спору в даній частині позову. ОСОБА_1 без її згоди демонтувала паркан з металевих стовпчиків та сітки-рабиці загальною довжиною 16,89 п.м. та встановила дерев`яний паркан зроблений із штахетника, загальною довжиною 29 метрів. Вимога про стягнення з неї та ОСОБА_3 коштів за паркан встановлений ОСОБА_1 є безпідставними.

Законною підставою для відшкодування моральної шкоди повинна бути наявність її вини та вини ОСОБА_3 у заподіянні ОСОБА_1 моральної шкоди завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю. Але будь- яка вина особи повинна підтверджуватися належними доказами. В позовній заяві немає жодних належних доказів того, що фізичний біль та страждання, яких зазнала ОСОБА_1 , їй спричинив саме ОСОБА_3 чи вона.

З відзиву на первісний позов, поданий відповідачем ОСОБА_3 вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 він не визнає. Він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . Фактично проживає в своєї матері за адресою: АДРЕСА_5 . Він дійсно спілкується із ОСОБА_2 . Допомагає їй по господарству, має особисті стосунки. Але він аж ніяк не є власником чи то користувачем домолодіння ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 , що межує із домоволодінням Позивачки. За таких обставин, він не є суб`єктом даного спору.

Він особисто допомагав ОСОБА_2 переносити кролячі клітки та вуличну вбиральню відразу після висновків узгоджувальної комісії - наприкінці червня. Тобто, станом на момент подання позовної заяви, кліток та вбиральні вже не було, а отже, відсутній премет спору в даній частині.В позовній заяві немає жодних належних доказів того, що фізичний біль та страждання, яких зазнала ОСОБА_1 була спричинена ним.

З зустрічного позову, після уточнення позовних вимог, вбачається, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить усунути порушення правил добросусідства під час користуванням земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_3 : зобов`язати ОСОБА_1 у відповідності вимог Пункту 6.1.41 ДБН України Б.2.2-12:2019 "Планування і забудова територій" забезпечити виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівлі та карнизів будівлі через дві водостічні труби, розташованих з тильного боку житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 , між точками 1 та 2 відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 07.06.2022 року, на територію її суміжної ділянки; зобов`язати ОСОБА_1 забезпечити пересадку дерева яблуні, дерева шовковиці на власній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 , посадженими між точками 3 та 4 відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 07.06.2022 року, від межі з її суміжної ділянкою на відстань передбачену вимогами Пункту 6.1.41 ДБН України Б.2.2-12:2019 "Планування і забудова територій".

Зустрічний позов мотивований тим, що земельна ділянка за місцем її проживання розташована за адресою: АДРЕСА_3 дійсно межує із земельною ділянкою, що належить громадянці ОСОБА_1 і розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Вищевказаною ділянкою вона користується з 25 вересня 2004 року. В кінці травня між власницею суміжної земельної ділянки ОСОБА_4 та нею виникли суперечки щодо дотримання правил добросусідства. 07.06.2022 року комісією Коропської селищної ради в присутності ОСОБА_1 та неї було проведено обстеження межі приватної земельної ділянка ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Під час обстеження було встановлено, що житловий будинок на земельній ділянці ОСОБА_1 розташований в порушення пункту 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 "Планування і забудова територій" на відстані менше 1 метра від межі сумісної земельної ділянки, якою користується позивач. Фактична відстань від межі склала 0,7 метра. Власником будинку ОСОБА_1 в порушенні Пункту 6.1.41 ДБН України Б.2.2- 12:2019 "Планування і забудова територій" не було забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівлі та карнизів будівлі на територію суміжної ділянки позивача або взаємоузгоджене водовідведення. Атмосферні опади з покрівлі будинку ОСОБА_1 розташованого за адресою АДРЕСА_6 виводяться через дві водостічні труби з тильного боку будинку на її земельну ділянку і не дозволяють їй використовувати її за призначенням. Власник будинку ОСОБА_1 без проведення інженерно-технічної або будівельної експертизи має можливість змінити напрямок стоку дощових вод з даху власного будинку в інші напрямки і тим самим забезпечити не потрапляння цих вод на її земельну ділянку. Крім того, під час обстеження земельної ділянки ОСОБА_1 було встановлено, що відстань від стовбурів посаджених відповідачем дерев яблуні та шовковиці до межі її суміжної земельної ділянки є меншою від 4 до 6 метрів в залежності від величини крони (але не менше 1/2 діаметру крони дерева), що також є порушенням вимог Пункту 6.1.41 ДБН України Б.2.2-12:2019 "Планування і забудова територій". Посаджені на земельній ділянці ОСОБА_1 дерева яблуні та шовковиці затіняють її город, що негативно впливає на вирощування овочів. Крона дерева шовковиці досягає розмірів від 3 і більше метрів.

З відзиву на зустрічну позовну заяву, поданого відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 вбачається, що позовні вимоги вона не визнає, мотивуючи свою позицію тим, що на СD-диску, який було надано в якості доказів своїх вимог, записано відео, на якому чітко видно, що будинок ОСОБА_1 облагоджений водостічною трубою, яка суміщена із даховими зливами, жодних підтікань із покрівлі та карнизів - не має. Які саме інженерно-технічні заходи мають бути використані, в тому числі в даному випадку, мають вирішувати особи із спеціальними знаннями, в процесі проведення інженерно-технічної, або будівельної експертизи. Жодного висновку такого спеціаліста ОСОБА_2 не надала, клопотання про проведення експертизи також не надавала. А отже в даному випадку вважає вимогу не обгрунтованою та безпідставною, не доведеною належними доказами. Також, із фото, яке записано на CD-диску чітко видно, що дерева,які ростуть на її земельній ділянці-це карликова фруктова яблуня та шовковиця,які не затіняють земельну ділянку ОСОБА_2 . Отже вимоги в цій частині також вважає не доведеними, не обгрунтованими та безпідставними

Ухвалою 14.07.2022 відкрито провадження по справі.

01.08.2022 відповідачем ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву.

Ухвалою від 19.07.2022 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення порушень правил добросусідства.

Після задоволеня самовідводу, ухвалою Коропського районного суду від 19.09.2022 року, справу передано до Сосницького районного суду.

Ухвалою від 28 вересня 2022 року справу прийнято до розгляду Сосницьким районним судом.

Ухвалою від 08 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Додатково пояснила, що у березні 2022 року відповідачі поставили кролячі клітки та накидали гній під стіну її будинку. Вуличний туалет вони поставили в 2019 році. До звернення до суду з позовом відповідачі прибрали кролячі клітки та вуличний туалет,але залишилася вигрібна яма. Матеріальна шкода була спричинена тим ,що відповідачі прикріпили паркан до водостічної труби будинку та кидали гній під стіну будинку. Своїми діями вони також нанесли їй моральну шкоду, через що вона, як професійний психолог з березня по серпень не могла здійснювати свою професійну діяльність.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) адвокат Івлева Ю.С. позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Додатково пояснила, що земельна ділянка позивача межує з земельною ділянкою відповідачів. Раніше вони жили за принципами добросусідства. Не було паркану між суміжними земельними ділянками і відповідачі користувалися її земельною ділянкою. Потім біля стіни будинку позивача відповідачі поставили кролячі клітки та вуличний туалет. Викидали гній з кліток під стіну будинку позивача. Влітку 2022 була сварка і відповідач ОСОБА_3 вдарив позивачку. Поліція зафіксувала побиття, однак справу закрили. Відповідачі порушують межі земельної ділянки. На сьогодні порушення усунуті, а саме прийняті кролячі клітки та туалет, однак вигрібна яма залишилась. Тобто права позивача відновлені не повністю. ОСОБА_1 діями відповідачів нанесена матеріальна шкода, оскільки відповідачі кидали гній під стіну її будинкута до водостічної труби прикручували дротами паркан. Моральна шкода обгрунтовується тим, що після сварок з відповідачами позивач змушена була звертатись за допомогою до невропатолога, бо вона не могла нормально жити та працювати, мала розлад психологічного здоров"я. Протиправні дії відповідачів відносно позивача почались в березні 2022. Вона зазнала моральних страждань, бо їй погрожували відповідачі фізичною розправою, знищенням майна. Також ОСОБА_2 насміхалась з позивачки, як та відкидала гній від стіни будинку та знімала це на відео. Підтвердженням нанесення моральної шкоди позивачці є рапорт поліції, медичні довідки, фотофіксація гематом, а також довідки невропатолога. Стягнення з відповідачів половину вартості за встановлення паркану, вони обгрунтовують тим, що позивачка уклала договори на загальну суму 12260 грн. На підставі ст.22 ЦК України та ст.106,108 ЗК України відповідачі повинні повернути позивачу половину витрат на встановлення даного паркану. Домовленості про встановлення паркану між позивачем та відповідачами не було, як і не було обговорено його вартість, вид і т.д. У задоволенні зустрічних вимог просить відмовити, оскільки на будинку є стічні труби для відведення опадів. Відповідачі не подають будь-яких доказів, які ще дії повинна здійснити ОСОБА_1 задля унеможливлення попадання опадів на їх земельну ділянку.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним) ОСОБА_2 адвокат Зощенко В.В. позовні вимоги за первісним позовом не визнав, просить задовольнити зустрічні позовні вимоги. Додатково пояснив, що на момент подання первісного позову кролячі клітки були прибрані, туалет демонтовано,вигрібною ямою ніхто не користується. Паркан ніхто ОСОБА_1 не забороняв встановлювати, а тільки просили менше витоптувати земельну ділянку при його встановленні. Встановлення паркану жодним чином не погоджувалось з ОСОБА_2 , як не погоджувалось його розмір, вид, протяжність і т.д. Будь-яких протиправних дій у відношенні ОСОБА_1 не було,тому відсутні підстави для відкодування моральної шкоди.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Мироненко С.В. позовні вимоги не визнав. Додатково пояснив, що ОСОБА_3 не є належним відповідачем у даній справі, не користується земельною ділянкою, яка межує з земельною ділянкою ОСОБА_1 . Тому і нема ніяких правових підстав для задоволення первісного позову. Підстав для відшкодування моральної шкоди не має,оскільки відповідач ОСОБА_3 не вчиняв жодних неправомірних дій у відношення ОСОБА_1 .

Дослідивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити як за первісним, так і зустрічним позовом зі слідуючих підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У спірних правовідносинах за первісним позовом позивача ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 предметом доказування є :

-наявність або відсутність перешкод у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою, розташованою за адресою АДРЕСА_1 ;

-правові підстави для усунення таких перешкод відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

-наявність заподіяної відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріальної шкоди та правові підстави для її відшкодування;

-наявність моральної шкоди та правові підстави для її відшкодування відповідачами.

У спірних правовідносинах за зустрічним позовом позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 предметом доказування є:

-наявність чи відсутність порушення правил добросусідства;

-правові підстави для зобов"язання відповідача ОСОБА_1 усунути такі порушення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки за вказаною адресою.(а.с.10, 35).

Власником будинку, що знаходиться на суміжній земельній ділянці за адресою АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 (а.с.68).

З протоколу узгоджувальної комісії по розгляду заяв ОСОБА_1 від 08.06.2022 комісії Коропської селищної ради та акту обстеження земельної ділянки від 07.06.2022 вбачається комісією орієнтовно встановлені межі між суміжними земельними ділянками, роз"яснено, що для точного встановлення межових знаків необхідно звернутися до організації, яка має відповідну ліцензію. Щодо претензій ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо розміщення кролячих кліток, вуличного туалета з порушенням встановлених норм ,а також зустрічних претензій ОСОБА_2 до ОСОБА_1 щодо посаджених дерев з недотримання норм та неналежного облаштування водовідведення, що спричиняє потрапляння атмосферних опадів на її земельну ділянку комісія рекомендувала дотримуватися правил добросусідства передбачених статтями 91, 96, 103, 104, 105 Земельного кодексу України. (а.с.20-23).

Рішенням Коропської селищної ради від 14.07.2022 №2884 зобов"язано ОСОБА_2 перенести господарські споруди (кролячі клітки, вуличний туалет) на відстань згідно вимог передбачених пунктом 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019. Обом сторонам конфлікту: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 усунути порушення до 14.08.2022 року, дотримуватись правил добросусідства, передбачених статтями 91, 96, 103, 104, 105 Земельного кодексу України та зокрема, ОСОБА_1 планувати розміщення дерев згідно вимог пункту 6.1.41 ДБН України Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій». (а.с.90).

Статтею 152 ЗК України передбачено,що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Підставою для задоволення позову власника земельної ділянки є встановлення факту порушення прав власника і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

В судовому засіданні встановлено , що паркан між суміжними ділянками, одна з яких належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 ,а інша знаходиться у користуванні відповідача ОСОБА_2 був побудований позивачем ОСОБА_1 до зверненням з позовом до суду, а також були відповідно демонтовані в червні 2022 року встановлені з порушенням будівельних норм кролячі клітки та вуличний туалет відповідачем ОСОБА_2 .

Даний факт підтверджується поясненнями позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Івлевої Ю.С, наданими документами, які підтверджують встановлення паркану (а.с.33,37, 38, 93),показаннями свідка ОСОБА_5 ,яка підтвердила перенесення кролячих кліток та вуличного туалету на відстань визначену чинним законодавство, а також те, що при повторному обстежені земельних ділянок 05.09.2022 року претензій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо встановленого паркану та розміщення кролячих кліток та вуличного туалету не мали. Вигрібна яма, яка залишилася після перенесення туалету була прикрита та засипана землею.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні тільки пояснила, що їй не подобається як відповідачі прикрили вигрібну яму листом металу та прикидали землею.

Жодних доказів щодо використання вигрібної ями, яка залишилася після перенесення туалету позивачем не надано.

В обгрунтування позовних вимогщодо відшкодування матеріальної шкоди позивач ОСОБА_1 надала накладну №25 від 04.07.2022 року про придбання паркана на суму 7760 грн (а.с. 32),договір купівлі продажу №25 та №26 про придбання столярних виробів на суму 6820 грн та 940 грн відповідно,договір про надання послуг з установки паркану на суму 4500 та акт виконаних робіт №49 від 04.07.2022 року (а.с.33,37, 38, 93). Правовими підставами для відшкодування половини вартості встановленого паркану відповідачами відповідно до позовних вимог є положення ст.22 ЦК України,ст.106,108 Земельного кодексу України.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі,а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 106 ЗК України спосіб закріплення спільних меж між земельними ділянками визначається за згодою власників таких земельних ділянок. Витрати на встановлення спільних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними. Межовими знаками можуть бути природні чи штучні споруди і рубежі (річки, струмки, канали, лісосмуги, рослинні смуги, дерева, стежки, рівчаки, стіни, паркани, огорожа, шляхові споруди, бетонні або металеві стовпи, плити, моноліти, камені, інші споруди і рубежі), що збігаються із межею земельної ділянки або спеціально встановлюються на ній. Власник земельної ділянки, землекористувач має право вимагати від власника суміжної земельної ділянки сприяння у встановленні спільних меж, а також встановлення або відновлення межових знаків, у разі якщо вони відсутні, зникли, перемістилися або стали невиразними. У разі відсутності згоди власника суміжної земельної ділянки встановлення спільних меж здійснюється за рішенням суду.

Тобто, в даній правовій нормі мова йде про обов"язки визначення меж між земельними ділянками, які визначаються за згодою власників земельних ділянок.

В судовому засіданні встановлено, що домовленості про встановленння паркану в якості межового знаку між сторонами досягнуто не було, про що відповідно зазначає позивачка у позовній заяві та підтверджує відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву.

Положення даної статті не місять обов"язку суміжних землекористувачів на встановлення саме паркану в якості межового знаку.

Крім того, як позивач в судовому засіданні підтвердила, що між суміжними земельними ділянками був встановлений паркан відповідачем ОСОБА_2 . Однак позивачу ОСОБА_1 не подобався його естетичний вигляд.

Таким чином, витрати, які позивач ОСОБА_1 понесла на встановлення паркану не є підставою для відшкодування відповідно до норм ст.106 ЗК України ,а також не є реальними збитками ,понесеними позивачем на відновлення порушеного права (в розумінні статті 22 ЦК України),адже даний паркан встановлений позивачем без згоди суміжного землекористувача.

Показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (свідки допитані за клопотанням позивача) не підтверджуть факт неправомірних дій зі сторони відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо нанесення тілесних ушкоджень позивачу ОСОБА_1 , спричинені їй фізичного болю та страджань, пошкодження належного їй майна, приниженні честі, гідності, ділової репутації.

Показання свідка ОСОБА_6 не підтверджують факт неправомірних дій зі сторони відповідачів щодо перешкод у встановленні паркану чи нанесенні тілесних ушкоджень позивачу ОСОБА_1 відповідачами.

Так, свідок дав показання, що при встановленні паркану ОСОБА_3 викопав старі стовпчики, пояснивши, що вони належать ОСОБА_2 та висловлював претензії щодо витоптування городини при встановленні паркану. Були спори стосовно місця розташування паркану. ОСОБА_1 з цього приводу викликала поліцію.

Свідок ОСОБА_7 дав показання, що він як працівник поліції виїзджав за заявою ОСОБА_1 з приводу спору по встановленню паркану.Їй було рекомендовано звернутися до земельного відділу . За заявою ОСОБА_1 щодо нанесення їй тілесних ушкоджень відомості в ЄРДР не вносилися за відсутності даних , які б вказували на вчинення кримінального правопорушення.

Свідок ОСОБА_9 дав показання , що йому як дільничному інспектору поліції відомо,що заяви , які надходили від ОСОБА_1 були зареєстровані як звернення громадян. Він був присутній як працівники благоустрою ставили паркан ОСОБА_1 . Свідком конфліктних ситуацій між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 він не був.

Письмові заяви ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.15-16) не є допустими доказами, оскільки вони не допитувалися в судовому засіданні як свідки. Крім того, ці письмові пояснення не є належними та достовірними доказами,на підставі яких можна б було встановити дійсні обставини справи.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою загальною площею 0,1241 гектарів, кадастровий номер :01:001:0400, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 шляхом заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в перешкоджанні встановлення паркану зі сторони земельної ділянки, яка знаходиться у їх володінн, зобов`язання ОСОБА_2 перемістити господарські споруди (клітки, вулична вбиральня)та стягнення матеріальних збитків з ОСОБА_2 по встановленню паркану необхідно відмовити з наведених підстав.

Окрім цього суд зазначає, що власником будинку, що знаходиться на суміжній земельній ділянці з земельною ділянкою ОСОБА_1 є ОСОБА_2 одноособово, як спадкоємець (а.с.68). А відповідно до ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Жодних належних, допустих та достовірних доказів, що ОСОБА_3 є користувачем, або власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 позивачем не надано. Більше того, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 . (а.с.77)

Таким чином, ОСОБА_3 не є належним відповідачем в частині позовних вимог щодо зобов`язання його здійснювати перенесення тих чи інших споруд на земельній ділянці, на яку він не має жодних прав, а також відшкодування витрат ,понесених позивачем при встановлення паркану.

Стосовно стягнення моральної шкоди з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_12 зазначила, що підтвердженням винних дій відповідачів щодо спричинення фізичного болю та страждань, яких позивач понесла у зв"язку з ушкодженням здоров"я, якими спричинена моральна шкода позивачу є рапорт інспектора поліції, медичні довідки, фото фіксація гематом, довідка невропатолога, показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Однак, суд не може вважати дані докази належними та достатніми для встановлення винних дій відповідачів по відношенню до позивача, оскільки вказаний рапорт (а.с. 17) підтверджує тільки факт звернення до поліції позивача. Довідки медичних закладів (а.с.28-31) підтверджують тільки факти перебування на лікуванні позивача з діагнозом поперековий остехондроз з больовим синдромом, довідка від 01.06.2022 року та фотографії (а.с.18-19) підтверджує наявність у позивача ОСОБА_1 гематом у вигляді синців.

Дані докази, які і показання свідків жодним чином не підтверджують, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 завдали позивачу ОСОБА_1 тілесні ушкодження, що стали причиною її моральних страждань.

Крім того, позивач не надала суду жодних доказів щодо пошкодження належного їй майна , приниження її честі та гідності, погроз псування ділової репутації відповідачами у справі.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог про стягненню моральної шкоди необхідно відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Стосовно зустрічних позовних вимог, суд зазначає наступне.

В своїх зустрічних позовних вимогах ОСОБА_2 просить зокрема зобов`язати ОСОБА_1 у відповідності вимог Пункту 6.1.41 ДБН України Б.2.2-12:2019 "Планування і забудова територій" забезпечити виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівлі та карнизів будівлі через дві водостічні труби, розташованих з тильного боку житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 , між точками 1 та 2 відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 07.06.2022 року, на територію її суміжної ділянки та здійснити пересадку дерев відповідно до вимог цього ж пункту ДБН.

Дійсно, відповідності вимог Пункту 6.1.41 ДБН України Б.2.2-12:2019 "Планування і забудова територій" при розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м. При цьому, має бути забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємо-узгоджене водовідведення згідно з вимогами ДБН В.1.1-25. Для новї садибної та дачної забудови відстань від межі слід встановлювати не менше 3 м. Відстань від межі суміжної земельної ділянки до стовбурів дерев, які висаджуються, має бути від 4 м до 6 м в залежності від величини крони (але не менше 1/г діаметра крони дерева), а до кущів -1,0 м.

Так, з акту обстеження земельної ділянки від 07.06.2022 вбачається, що ОСОБА_2 має претензії до ОСОБА_1 щодо посаджених дерев з недотримання норм вздовж межі точок 3-4, які затіняють її город, а також,що вода з водостічної труби стікає до її городу. Жодних порушень пункту 6.1.41 ДБН України Б.2.2-12:2019 "Планування і забудова територій" з боку ОСОБА_1 стосовно незабезпечення нею необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівлі та карнизів на суміжні земельні ділянки, актом не зафіксовано. (а.с.23-24).

Сторонам рекомендовано тільки дотримуватись вимог даних будівельних норм, що зафіксовано у протоколі №1 узгоджувальної комісії від 08.06.2022 (а.с.20)

Окрім цього, рішенням Коропської селищної ради від 14.07.2022 №2884 вбачається, що обом сторонам конфлікту рекомендовано дотримуватись правил добросусідства, передбачених статтями 91, 96, 103, 104, 105 Земельного кодексу України. Жодних рекомендацій для неї стосовно проведення будь-яких інженерно-технічних заходів, що унеможливлять попаданню опадів з її будинку на земельну ділянку ОСОБА_2 не вказано. (а.с.90).

Як доказ порушення правил добросусідства відповідачем ОСОБА_1 наданого CD диску (а.с.70) вбачається, що на ньому міститься відеозапис того, як з стічної труби витікає вода. Тобто даний відеозапис підтверджує наявність стічних труб на будинку ОСОБА_1 .

Позивачем ОСОБА_2 не надано жодних доказів, що наявні на будинку відповідача ОСОБА_1 стічні труби, або будь-які інші інженерні споруди, в разі їх наявності, встановлені з порушенням будь яких, будівельних норм, і які ще інженерно-технічні заходи необхідно здійснити на усунення таких порушень.

Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо) (ч.1 ст.103 ЗК України).

Також, відповідно до статті 105 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Попри обов`язок суду надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, предмет та підстави позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися тільки позивачем, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу. Застосувати конкретну норму права за принципом jura novit curia («суд знає закони») суд має право лише в межах заявлених позивачем вимог, визначених ним предмета та підстав позову.

Таким чином, вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов"язання забезпечити пересадку дерев є безпідставними.

Статями 137,141 ЦПК України визначається порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу слід зазначити,що обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

Оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмовлено, то з неї необхідно стягнути на користь відповідача ОСОБА_3 4500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджена наданими договором на надання правової допомоги, ордером адвоката, актом наданих послуг адвоката та квитанцією про сплату послуг на суму 4500,00 грн (а.с.78-82).

Судом відмовлено у задоволенні як первісних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , так і зустрічних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , а витрати на професійну правничу допомогу підтверджені тільки в ОСОБА_2 на суму 6000 грн (а.с.132-137), то стягненню підлягає 3000 грн вказаних витрат з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 . Такий висновок суду грунтується на тому, що відповідно до договору на правову допомогу від 15 вересня 2022 року адвокат надавав юридичні послуги у цивільній справі як представник відповідача ,так і представник позивача за зустрічним позовом.

Судом враховано, що позивачем за первісним/відповідачем за зустрічним позовом не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу в заявленому відповідачами розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.91, 96, 103, 105 ,106 Земельного кодексу України, ст. 22, 23, 1166 ЦК України,ст.12,13, 15,76,77,78,80, 81,137,141, 259, 263-265ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користування земельною ділянкою та стягнення матеріальних і моральних збитків відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення порушень правил добросусідства відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 4500,00 грн витрат на надання професійної правничої допомоги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000,00 грн витрат на надання професійної правничої допомоги.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 , АДРЕСА_7 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлений 28.12.2022.

Суддя І.А.Смаль