ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/699/22
Провадження № 2/362/1489/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Берковської Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.10.2008 року який був укладений з ОСОБА_1 в сумі 35 121,78 грн. та сплачений судовий збір.

Вказуючи на те, що 18.10.2008 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 18.10.2008 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, однак, ОСОБА_1 , в свою чергу, умови договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не сплачує.

Заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 18.10.2008 р. становить у розмірі 35121,78 грн. (станом на 15.12.2021р.) , яка складається з наступного: 27986,23 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 7135,55 грн.- заборгованість за простроченими відсотками.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 74).

Представник позивача разом із позовною заявою подав до суду клопотання, в якому просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує (а.с.68).

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву в якій зазначено, що 27.05.2022 р. за правовою допомогою звернувся ОСОБА_1 , який 24.05.2022 р. отримав від Васильківського міськрайонного суду Київської області поштовий конверт з копією ухвали суду та позовної заяви з додатками.

Відтак, саме з 28.05.2022 р. відраховується встановлений ухвалою суду строк подання відзиву відповідачем, останнім днем подачі відзиву є 30.05.2022 р.

Так, позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 18.10.2008 р. у розмірі 35121,78 грн. (станом на 15.12.2021р.) , яка складається з наступного: 27986,23 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 7135,55 грн.- заборгованість за простроченими відсотками.

Також позивач просить стягнути судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 18.10.2008 р., згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого збільшувався до 27000,00 грн.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконав, в зв`язку з чим, станом на 15.12.2021 р. у нього виникла заборгованість за кредитом у вищевказаному розмірі, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умовами якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відтак, звернувшсь до позивача з метою отримання кредиту, ОСОБА_1 заповнив та підписав анкету-заяву від 18.10.2008 р., у якій міститься чітке зазначення про визначення базової процентної ставки за кредитом у розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості, без визначення щомісячної комісії.

Слід зазначити, що у даній заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, у тому числі процентів за прострочений кредит, що за своєю юридичною природою і є неустойкою. Так само і не передбачено збільшення процентної ставки за користування кредитом.

Позивач обґрунтовуючи право вимоги до відповідача, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором б/н від 18.10.2008 р. посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальнаголд» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг «ПриватБанку», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за простроченим кредитом, пені, штрафів тощо та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено і у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-1 бце 15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за простроченим кредитом, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитний договір, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг «ПриватБанку», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропоновані їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Щодо стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» процентів за простроченим кредитом, відсутні правові підстав для їх стягнення та вимоги є безпідставними через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті у анкеті-заяві від 18.10.2008 року, та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

«Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» ПриватБанку, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18.10.2008 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за простроченим кредитом, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Як вбачається з наданої позивачем довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , починаючи з 2008 р. розмір кредитного ліміту поступово збільшувався.

Так, 22.11.2017 р. розмір кредитного ліміту збільшено до 27000 грн., починаючи з 13.05.2019 р. кредитний ліміт зменшено до 0.00 грн.

Кредитний ліміт це максимальна сума кредиту, яку фінансова установа або інший фінансовий заклад чи кредитор надає боржнику по певній кредитній лінії.

Так, зазначаючи про розмір кредитного ліміту позивача 27000 грн., позивач просить стягнути з нього тіло кредиту в розмірі 27986,23 грн. Цілком логічно, що розмір заборгованості по тілу кредиту ні в якому разі не може перевищувати розміру отриманих позивачем кредитних коштів, ліміт яких встановлено в 27986,23 грн.

Відтак, слід критично ставитися до наданого позивачем розрахунку заборгованості та не приймати його до уваги.

Крім того, аналізуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, встановлено наступне.

Як зазначалось вище, починаючи з 13.05.2019 р. кредитний ліміт ОСОБА_1 зменшено до 0.00 грн і розмір заборгованості за кредитом на той час встановлений в 35145,79 грн.

Відтак, фіксуємо розмір заборгованості після зменшення кредитного ліміту до нуля, і встановлюємо, що станом на 18.05.2019 р. загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за зазначеним кредитним договором складає 35145,79 грн.

Оскільки кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн., цілком зрозуміло, що нових коштів ОСОБА_1 не отримував, а тому кошти, які він вносив на рахунок мали йти на погашення утвореного боргу та відсотків, визначених в анкеті-заяві від 18.10.2008 р. у розмірі 3% в місяць.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 в період з 18.05.2019 р. і до 08.04.2021 р. включно було внесено коштів на загальну суму 53798 грн.

Стороною відповідача виконано наближений розрахунок відсотків за вказаною сумою заборгованості виходячи з розміру 36% річних (3% в місяць * 12 місяців).

Так, станом на 18.05.2019 р. загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за зазначеним кредитним договором складає 35145,79 грн. В період з 18.05.2019 р. по 01.01.2020 р. внесено коштів в розмірі 14350 грн. Розмір відсотків за вказаний період складає 7938,04 грн. відтак, залишок боргу на кінець періоду - 28733,83 грн. (35145,79 грн. + 7938,04 грн. - 14350 грн. = 28733,83 грн).

З 01.01.2020 р. по 01.01.2021 р. сплачено коштів в розмірі 28988 грн. Розмір відсотків за вказаний період складає 10372,22 грн., залишок боргу на кінець періоду - 10118,05 грн. (28733,83 грн. +10372,22 грн. -28988 грн. = 10118,05 грн.).

З 01.01.2021 р. по 15.12.2021 р. сплачено 10960 грн. Розмір нарахованих відсотків складає 3482,83 грн., залишок боргу складає 2640, 88 грн. (10118,05 грн.+ 3482,83 грн.- 10960 грн. = 2640, 88 грн.)

При цьому, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості розмір боргу складає 35121,78 грн., тобто різниця в нарахованій заборгованості є занадто великою.

При цьому просить врахувати, що даний розрахунок не є точним, розмір боргу завищений не на користь відповідача (оскільки виконаний з розрахунку за рік, а не щомісячно, без врахування зниження суми боргу протягом року періодичним погашеннями на значні суми, сума заборгованості вже включала в себе незаконно нараховані відсотки за простроченим кредитом ), однак дає підстави зрозуміти, що навіть на підставі таких розрахунків, виставлена позивачем заборгованість є занадто завищеною. З метою отримання вірного розрахунку, подається додаткове клопотання про витребування у позивача належного розрахунку заборгованості.

Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачу нараховувались проценти в розмірі більше, ніж 3% в місяці, а також проценти за прострочений кредит ставкою до 82 % річних (колонка 10), розмір ставки змінюється.

Разом з тим, підписуючи заяву анкету від 18.10.2008 р. ОСОБА_1 взяв на себе обов`язок по сплаті 3% річних, інших видів зобов`язань не погоджував, як це вбачається зі змісту самої заяви. Відтак, збільшення процентної ставки, а також встановлення додаткової процентної ставки за простроченим кредитом відбулось з ініціативи позивача з посиланням на визначення підстав для цього в Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальнаголд» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

Однак, як зазначалось вище, такі дії не можуть залежить від волевиявлення і дій лише однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено і у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-1 бце 15) а тому слід вважати такими, що суперечать закону.

Враховуючи викладене, відповідач даний позов не визнає у повному обсязі, оскільки внесених відповідачем коштів в рахунок погашення заборгованості є достатньо для погашення заборгованості на умовах, погоджених ОСОБА_2 в анкеті-заяві від 18.10.2008 р., вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню (а.с. 80-86).

Відповідно до відповіді на відзив, представник позивача надає наступну відповідь, при оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільні: прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК України), яким підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користуванні платіжною карткою та Тарифами, Позичальник підтвердив свою згоду на те, що Заява Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифі складають між ним і Банком Договір про надання банківських послуг.

Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяв Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами.

Зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між Банком Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були нені всінеобхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві.

Тарифи - розмір винагороди за послуги Банку; є невід`ємною частиною Договору.

Перелік може змінюватися і доповнюватися, про що Власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Необхідно відзначити, що виконання Позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором.

З моменту оформлення кредитного договору пройшло 13 років, Позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може служити розрахунок заборгованості, виписка по рахунку.

Щодо ознайомлення Відповідача з умовами кредитування зазначаємо.

Позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 18-10-2008 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що Відповідач висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки Універсальна та особистим підписом засвідчила (в), що Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (лась) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді....

Також до матеріалів позовної заяви долучено Довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 30 днів пільгового періоду з якої чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3% (36% на вказано розміри комісій та штрафів тощо.

Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови.

Приймаючи до уваги те, що за ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутні підпису Відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що Заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами.

Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг.

Банком було надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну кар Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявні картки.

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається що позивач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»).

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведе операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції).

Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належним та допустимими доказами по справі.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

Враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті.

Підпису клієнта у примірнику Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку бути не може, оскільки сторони заключили договір про надання банківських послуг у формі договору приєднання особливістю якого є викладення умов стандартних формулярах (Умовах та Правилах), а укладення такого договору здійснюється лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому(ст634ЦПКУ).

Одночасно, Посилання Відповідача на постанову ВСУ по справі № 6-16цс1 вважаємо недоречною з огляду на наступне.

В зазначеній постанові ВСУ вказав: "Суд не встановив наявність належних допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника".

Однак, в даній справі Позивач надав докази, що Відповідача було ознайомлений саме із зазначеними Умовами та правилами надання банківських послуг та наказ Бані яким були затвердженні зазначені Умови та Правила надання банківських послуг.

Таким чином, твердження Відповідача, що в матеріалах справи відсутні докази ознайомленні відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг не відповідають дійсним обставинам справи.

Більш того, ухвалою ВСУ від 26.10.2016 року визнано посилання відповідача і постанову ВСУ по справі № 6-16цс15 безпідставними, оскільки ознайомлення останнього з умовами кредитування підтверджено підписанням анкети-заяви.

Стосовно правомірності зміни кредитного ліміту.

Умовами договору визначено (п.3.2), що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт.

Пунктом 3.3 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що дії частині зміни розміру кредитного ліміту здійснюється Банком самостійно, без попереднього повідомлення клієнта. Додатково повідомляємо, що встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документальної підтвердження.

Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту - як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через РОБ-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові.

При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка.

Щодо підключення Відповідачем послуг за сервісом "Миттєва розстрочка".

Звертаємо увагу, що протягом дії кредитного договору Відповідач неодноразово користувався послугами «Миттєва розстрочка», що вбачається з виписки по рахунку, які призвели до збільшення розміру тіла кредиту.

Згідно Умов і Правил надання банківських послуг Сервіс "Миттєва розстрочка" - послуга Банку, яка надається держателям платіжних карток "Універсальна" та «Універсальна Gold" на умовах терміновості, платності та зворотності Терміновість кредиту визначається кількістю платежів, яку вибрав клієнт, але не більше 24 платежів Платність визначається комісією за користування кредитом, яка сплачується одночасно з погашенням кредиту рівними частинами з кожним платежем Повернення визначається вимогою погасити кредит не більше ніж за вибрану клієнтом кількість платежів Кредит з використанням сервісу Миттєва розстрочка, повертається шляхом встановлення клієнтом регулярного платежу з картки клієнта в розмірі щомісячного платежу за кредитом і юдиться Банком на підставі договірного списання.

Згідно Умов та правил надання банківських послуг (надалі - Умов) Утримувач кредитної карти має право користуватися сервісом "Миттєва розстрочка" для отримання споживчого кредиту, якщо Утримувач погодився з умовами даного пункту та отримав кредитні кошти.

Згідно Умов рахунок, спеціального платіжного засобу є карта, відкривається індивідуально для кожного клієнта в момент авторизації операції по сервісу Миттєва розстрочка шляхом: а. введення і відправки ОТП-паролю; б. натискання клавіші, що озвучена як згода з умовами кредитного договору; в. введення логіна і пароля при авторизації в Приват24; г. натисканням клавіші "згоден" або "підтверджую" в ТСО, банкоматах ПриватБанку, при показі умов кредитного договору та після введення пін-коду кредитної карти; д. відправка SMS-команди chast2 на номер 10060; е. натисканням клавіші "згоден" або "підтверджую" в системі електронних платежів Liqpay, мобільному додатку Sender або Приват24 Sender; є. натисканням клавіші "згоден" при IVR обзвоні.

Відповідно до Умов Клієнт доручає Банку щомісячно перераховувати платежі на погашення заборгованості по карті в кількості і розмір, зазначеному в кредитному договорі, який є невід`ємною частиною цих Умов.

Згідно з Умов щомісячна комісія за користування сервісом «Миттєва розстрочка» вказана в розділі Умовах та правилах надання банківських послуг.

Згідно з Умов у разі списання регулярного платежу по сервісу «Миттєва розстрочка» з кредитних коштів, клієнт сплачує комісію карти в розмірі 4% від суми платежу Комісія картки регулюється Умовами та правилами надання банківських послуг.

Отже, як вбачається з виписки по рахункам, в 24.10.2018 р. Відповідач скористався послугами "Миттєва розстрочка" 6 разів, а також послуга "Митті розстрочка" була оформлена 19.12.2018 року.

Однак, скориставшись даною послугою, у Відповідача виникло зобов`язанні рамках сервісу "Миттєва розстрочка", зі здійсненням регулярних платежів для погашення перенесеної заборгованості.

Крім того зазначаємо, що послуги, які пов`язані з платіжною карткою надаються при умові володіння особистою інформацією Клієнта Саме тому Банк постійно акцентує увагу про нерозголошення такої інформації.

З виписки по рахункам вбачається, що Відповідач активно користувався послугами банку, здійснював погашення заборгованості, протягом тривалого часу, в то числі після підключення до послуги "Миттєва розстрочка".

Оскільки послуга "Миттєва розстрочка" не є окремим кредитним договором, тільки додатковою послугою для власників кредитних карт підписання окреме кредитного договору не вимагається.

Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, Відповідач належним чином умови Договору не виконує, чим порушує свої договірні зобов`язання. Зазначене призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на сьогоднішній день не погашена.

Щодо наданого банком розрахунку заборгованості.

Слід зауважити, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу, було надано.

Тому було надано виписку по рахунку.

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Із виписки вбачається, що Відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами.

Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.

Стосовно наданого Відповідачем власного розрахунку заборгованості слід зауважити, що Відповідач не має спеціальних знань, та належної освіти в даній сфері для комплексного проведення розрахунку заборгованості за кредитом.

Більш того, зауважуємо, що згідно ст. 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо суд призначає експертизу у справі, Відповідачем не доведено, що останній має спеціальні знання для здійснена такого розрахунку заборгованості.

Судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості Відповідача за кредитним договором не проводилась, а тому підстави вважати наданий Банком розрахунок заборгованості неналежним відсутні.

Необхідно звернути увагу суду, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях ануітет, тощо.

Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту.

Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

Звертаємо увагу, що розрахунок заборгованості здійснюється за допомогою автоматизованого програмного комплексу, та провадиться за всім кредитним договором.

Відповідач станом на 15.12.2021 року має заборгованість 35121.78 грн., складається з наступного: 27986.23 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 000,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 27986.23 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 000,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 7135,55 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 000,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0.00 грн. - нарахована пеня; 0.00 грн. - нараховано комісії;

Зазначаємо, що Банком не заявлено вимог про стягнення неустойки, а заперечення Відповідача стосовно нарахування штрафу та пені не повинні прийматися судом до уваги.

Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими.

Прострочене тіло кредиту це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено Відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі.

Прострочені відсотки -це нараховані відсотки за користування кредитним лімітом, які на конкретну дату мали бути погашені Відповідачем, але не погашені, погашені частково не у повному обсязі.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредиту заборгованості за договором.

Враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна йти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином юов`язання не виконані та кредитором не прийняті.

Щодо порядку погашення заборгованості зазначаємо.

Згідно Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів для погашення заборгованості по кредитним картам для клієнтів передбачений пільговий період, що діє за умови погашення боргу до 25 числа наступного місяця з дати виникнення заборгованості.

Пільговий період кредитування це установлений банком період з моменту виникнення заборгованості по кредиту, протягом якого нарахування процентів за користування кредитом проводиться за процентною ставкою 0.01% річних.

У разі не погашення заборгованості на протязі пільгового періоду за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360/365 календарних днів на рік.

Тарифи розмір винагороди за послуги банку, є невід`ємною частиною договору. Перелік може змінюватися та доповнюватися, про що клієнт повідомляється у відповідності з цими умовами.

Строк та порядок погашення кредиту здійснюється шляхом внесення щомісячних мінімальних обов`язкових платежів.

Розмір та строки внесення щомісячних мінімальних обов`язкових платежів визначені в Тарифах, а саме: розмір щомісячного мінімального платежу складає 7% від суми заборгованості, 2 не менше 50 грн. та не більше решти заборгованості; строк внесення щомісячного платежу до 25 числа місяця наступного за звітним.

Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами і частину заборгованості по кредиту.

У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченою.

Прострочений кредит - це кредитні кошти, які були надані клієнту та не були повернені у строк, передбачений договором.

У разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн. Клієнт сплачує банку пеню згідно Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів.

Стосовно черговості погашення заборгованості повторно зазначають.

Згідно умов кредитного договору, кошти, отримані від Клієнта для погашення заборгованості за кредитом, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання і зобов`язання за Договором у повному обсязі, насамперед, направляються для погашення: прострочених процентів за користування кредитом, далі - простроченої до повернення суми кредиту (тіла кредиту), далі - процентів до сплати по кредиту, далі - тіла кредиту до оплати, далі - проценти від суми неповернутого в строк кредиту згідно Цього Договору, далі - пені згідно цього Договору.

При цьому Сторони узгодили, що у разі виникнення за кредитною карткою несанкціонованого овердрафту, що є перевищенням суми операції, здійсненої за рахунком, над сумою встановленого Банком кредитного ліміту, що обумовленій Договором із Банком і не є прогнозованим за розміром та часом виникнення, черговість визначена Договором змінюється наступним чином: в першу чергу сплачуються відсотки за користування несанкціонований овердрафтом, в другу чергу тіло несанкціонованого овердрафту, далі - прострочені проценти за користування кредитом, далі - прострочена до повернення суми кредиту (тіла кредиту), далі - проценти до сплати по кредиту, далі - тіло кредиту до оплати, далі - проценти від суми неповернутого в строк кредиту згідно Цього Договору, далі - пеня.

Також, сторони узгодили, що в разі порушення Клієнтом зобов`язань з погашень заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень на підставі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашені кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі.

Отже, Банком розподіляються кошти у відповідності до умов кредитного договору.

Щодо порядку нарахування відсотків за кредитом постановлюють.

Розрахунок нарахування відсотків з урахуванням коефіцієнта на тіло/прострочене тіло кредита за період.

Нарахування за відповідною ставкою проводиться на максимальний залишок відповідної заборгованості по тілу/простроченому тілу кредита за період: Наприклад: 4600,35*2,5%*2* 12/365* 1 *=7,56, де - 4600,35 складова заборгованості; -2,5 - % ставка в міс. (по даній складовій заборгованості).; - 2 - коефіцієнт; - 12 - кількість місяців у році; - 365 - базіс (кількість днів у році 365/366; для VIP базіс 360 днів); -1 - кількість днів.

*перед множенням на кількість днів проводиться математичне округлення.

Щодо підвищення процентної ставки.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 3 % в місяць або 36% на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку.

Необхідно зазначити, що підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати (дата зазначається в наказі), що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявному боргу.

Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг та Відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами.

Зокрема згідно кредитного договору, Банк має право проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування карткового рахунку, про що інформує клієнта шляхом надання виписки по картковому рахунку. При підключенні Держателя до системи INTERNET-banking (Приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс.

Таким чином, розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку.

Відповідно до Договору в обов`язки клієнта входить отримувати виписки про картрахунку і проведені операції по картрахунку.

Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Держателя виконання своїх зобов`язань за договором.

Як бачимо, умови про порядок внесення змін до Тарифів по кредиту були закладені з самого початку, тобто Відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди, під час підпис договору Відповідача влаштовували умови вищевказаного договору про що свідчить підпис.

Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт зобов`язаний у разі незгоди зі змінами Умов та Правил надання банківських послуг та/або Тарифів Банку надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед Банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карток, виданих Власнику і його Довіреним особам.

Стосовно надання підтверджень відправлення повідомлень про зміну розміру відсоткової ставки пояснюємо, що в Банку діє електронний документообіг та вказані відомості зберігаються в архіві не більше трьох років. Таким чином, надати підтвердження відправлення повідомлень не вбачається можливим.

У разі нормалізації ситуації, банком буде розглядатися питання про зниження ставок.

Стосовно нарахування комісії за річне обслуговування за картками «Універсальна GOLD».

Клієнту була оформлена і видана кредитна картка «Універсальна GOLD», яка має ряд переваг перед іншими кредитними картами (напр. можливість поповнення в режимі on-line, випуску додаткових карток з персональними налаштуваннями використання коштів і т.д.). Відповідно до Тарифів з якими був ознайомлений Позичальник, що підтверджуєтьсяпідписом у заяві на отримання кредиту, Власником карти сплачується комісія за річне обслуговування за картками «Універсальна GOLD».

Звертаємо увагу суду, що тарифами банку з обслуговування кредитної картки Універсальна GOLD» передбачено, що щорічна комісія за обслуговування складає 500 грн.з 01.06.2012 року щомісячна комісія за обслуговування (з 01.04.2013 року членський внесок за участь в Goldклубі) - 20 грн./місяць.

Зазначаємо, що відповідно до виписки вбачається нарахування комісії за обслуговування кредитної картки «Універсальна GOLD» у розмірі 20 грн., а саме: «01.2019 Комісія за обслуговування (членський внесок) за 12.2019 UAH -20,00».

Отже, згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не прийматись судом до уваги.

Враховуючи викладене, просили суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі (а.с.103-110).

17.08.2022 року до суду від представника відповідача Стукалової І.В. надійшла заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, в який зазначає, що відповідачем відповідь на відзив і до даного часу не отримано, за наданими позивачем матеріалами, а саме тренінгом відправлення почти адресату ОСОБА_1 - інформація відсутня.

Про наявність поданого виключно суду відповіді на відзив сторона відповідача дізналась 16.08.2022 р., ознайомившись з матеріалами справи.

Як вбачається з доданих до відповіді на відзив матеріалів, остання подана позивачем 15.06.2022 р., тобто з пропуском строку, встановленого ЦПК та ухвалою суду для подання відповіді на відзив.

Представником позивача подано клопотання про продовження процесуального строку на подання відповіді на відзив у справі 362/699/22 у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби на строк дії карантину.

При цьому, посилання відповідача на запроваджений в країні карантин є неактуальним і таким, що не заслуговує на увагу.

Так, карантин вже не перешкоджає вчиненню процесуальних дій та розгляду справ, тому що з 22 травня 2020 року Кабмін дозволив регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні та з 25 травня 2020 року дозволені перевезення пасажирів метрополітенами.

Відповідне положення міститься у постанові КГС ВС від 16 липня 2020 року у справі № 924/369/19.

Так, постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 2020 року у справі № 211 з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУШ-19 з 12 березня 2020 року по 31 липня 2020 року (в редакції на момент ухвалення рішення) на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів № 343 відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

Постановою Кабінету Міністрів №392 запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22 травня 2020 року регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25 травня 2020 року перевезення пасажирів метрополітенами. Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав, в тому числі і права на подачу відповіді на відзив.

В той же час судова колегія звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції, статті 2 Господарського процесуального кодексу одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, посилання позивача на карантинні заходи, запроваджені постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236, як на підставу пропуску ним процесуального строку, є безпідставним , оскільки не встановлено жодних об`єктивних обмежень, які б могли стати перепоною для позивача подати відповідь на відзив у строк, визначений судом на підставі ст. 179 ЦПК України. У свою чергу позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження зворотного. Крім цього, клопотання позивача про продовження процесуального строку свідчить про недобросовісне виконання своїх обов`язків, оскільки позивач, юридична особа, зі значним штатом професійних юристів, мав достатній строк для подання відповіді на відзив, а зазначені причини не можуть вважатися поважними, інших доказів поважності пропуску строку не надано, відтак вважаю доцільним відмовити позивачу у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання відповіді на відзиву та не приймати його до уваги.

Разом з тим, дослідивши зміст поданого відзиву, звертає увагу на наступне.

Позивач наполягає на стягненні з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 18.10.2008 р. у розмірі 35121,78 грн. (станом на 15.12.2021р.), яка складається з наступного: 27986,23 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 7135,55 грн.- заборгованість за простроченими відсотками.

Також позивач просить стягнути судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Вважає, що підписання ОСОБА_2 заяви-анкети № б/н від 18.10.2008 р., є погодженням всіх умов, правил та тарифів, встановлених Банком, в тому числі і на збільшення процентною ставки і на користування послугою «Миттєва Розстрочка».

Вказує, що відповідачем не спростовано наданого позивачем розрахунку заборгованості, не проведено економічної експертизи, у зв`язку з чим наданий позивачем розрахунок є належним і допустимим доказом.

Так, дійсно, ОСОБА_1 заповнив та підписав анкету-заяву від 18.10.2008 р., у якій міститься чітке зазначення про визначення базової процентної ставки за кредитом у розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості, без визначення щомісячної комісії.

Разом з тим, підписуючи заяву анкету від 18.10.2008 р. ОСОБА_1 взяв на себе обов`язок по сплаті 3% річних, інших видів зобов`язань не погоджував, як це вбачається зі змісту самої заяви. Відтак, збільшення процентної ставки а також встановлення додаткової процентної ставки за простроченим кредитом відбулось з ініціативи позивача з посиланням на визначення підстав для цього в Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальнаголд» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

Однак, як зазначалось у відзиві з посиланням на відповідну судовою практику Верховного суду так і Європейського суду з прав людини, такі дії не можуть залежить від волевиявлення і дій лише однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено і у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-1 бце 15) а тому слід вважати такими, що суперечать закону.

Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву- анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг «ПриватБанку», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено і у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-1 бце 15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитний договір, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Також, слід врахувати, що ОСОБА_1 , як пересічний споживач банківських послуг з урахуванням свого молодого віку, недосвідченості, звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не міг ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що виконаний дрібним шрифтом, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023- ХІІ про повідомлення ОСОБА_1 як споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Таким чином, нарахування позивачем пені та штрафів, що не передбачені умовами підписаної відповідачем анкети-заяви від 18.10.2008 р. не відповідає вимогам закону.

За таких обставин, виключно такі умови кредитування, що зазначені в анкеті- заяві від 18.10.2008 р. підписав і погодив ОСОБА_1 , підписуючи вказану анкету. Відтак законних, правих і обґрунтованих підстав для стягнення інших нарахувань, окрім тіла кредиту і відсотків у розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості за кредитом - немає.

Будучи добросовісним споживач, ОСОБА_1 виконував умови вказаного договору, періодично поповнюючи картку, а тому виставлена Банком сума боргу стала для нього несподіванкою.

Оскільки ні відповідач, ні його представник не є спеціалістами на не володіють спеціальними знаннями в економічній сфері, а тому позбавлені були можливості надати деталізований розрахунок заборгованості, виходячи зі змісту погодженої і підписаної відповідачем анкети-заяв від 18.10.2008 р.

У зв`язку з чим просили суд витребувати у позивача такий розрахунок, який буде відповідати вимогам належності і допустимості доказів, незважаючи на не проведення у справі економічної експертизи, як про те стверджує позивач.

Так, за клопотанням представника позивача, ухвалою Васильківського міськрайонного суду від 03.06.2022 року було ухвалено: «Витребувати у Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» належним чином завірені документи, а саме: розрахунок заборгованості за кредитним договором укладеним на підставі заяви № б/н від 18.10.2008 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , розрахований на підставі: змісту договору а саме нарахування лише процентної ставки 3% на місяць на залишок заборгованості лише за кредитом (а не за процентами), із зазначенням окремої колонки по заборгованості по тілу кредиту, окремо заборгованості по відсоткам».

На виконання зазначеної ухвали суду, позивачем надано відповідний розрахунок, розрахований у відповідності до умов кредитного договору № б/н від 18.10.2008 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 з нарахування процентної ставки 3% на місяць на залишок заборгованості за кредитом , за результатами якого встановлено наявність у ОСОБА_1 загального залишку заборгованості за наданим кредитом - 509,99 грн., заборгованості за відсотками - 17,91 грн., всього заборгованість - 527,90 грн.

Вказаний розрахунок, виконаний позивачем у відповідній банківській програмі - є належним і допустимим доказом у справі, а тому доцільності у призначені економічної експертизи сторона відповідача не вбачає.

Тобто, за результатами належного розрахунку боргу було встановлено наявність у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі

527.90 грн. Саме такий розмір заборгованості визнається відповідачем і буде ним сплачений.

Враховуючи викладене, відповідач даний позов визнає частково, на суму 527.90 грн., в решті заявлених вимог вважає його безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню (а.с.169-173).

05.09.2022 року до суду від представника відповідача ОСОБА_3 надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких сторони у справі (їх представники) скористались процесуальними правами і відповідно подали відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив.

Разом з тим, ретельно ознайомившись з матеріалами справи, було з`ясовано, що представником відповідача помилково сприйнято наданий позивачем розрахунок заборгованості станом на 2015 рік на витребуваний судом розрахунок боргу. І саме виходячи з відомостей розрахунку за 2015 р. побудовано зміст заперечень на відповідь на відзив.

Так, за клопотанням представника відповідача, ухвалою Васильківського міськрайонного суду від 03.06.2022 р. було ухвалено: «Витребувати у Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» належним чином завірені документи, а саме: розрахунок заборгованості за кредитним договором укладеним на підставі заяви № б/н від 18.10.2008 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , розрахований на підставі змісту договору а саме нарахування лише процентної ставки 3% на місяць на залишок заборгованості лише за кредитом (а не за процентами), із зазначенням окремої колонки по заборгованості по тілу кредиту, окремо заборгованості по відсоткам».

Однак, позивач повідомив суд про неможливість виконання ухвали суду та надання відповідного, витребуваного судом розрахунку з технічних причин.

Така позиція позивача на думку відповідача є безвідповідальною, спрямовано на перешкоджання встановлення істини у справі, оскільки саме позивач, як банківська, фінансова установа, має всі вихідні даті та відповідні бухгалтерські програми для виконання відповідного розрахунку заборгованості за певними вихідними даними.

Позивач стверджує, що відповідачем не заявлялось клопотання про проведення відповідної економічної експертизи, розуміючи при цьому, що забезпечення проведення (оплати) такої експертизи стало б непосильним тягарем для відповідача у зв`язку дороговартістю такої експертизи, крім того, проведення експертизи суттєво затягне розгляд справи.

У зв`язку з зазначеним, стороною відповідача особисто виконано розрахунок заборгованості (який додається до даних пояснень), виходячи з наступних вихідних даних.

Аналізуючи надані позивачем матеріали, встановлено що починаючи з 13.05.2019 р. кредитний ліміт ОСОБА_1 зменшено до 0.00 грн і розмір заборгованості за кредитом на той час встановлений в 35145,79 грн.

З метою спрощення виконання розрахунку, стороною відповідача обирається саме вказаний період, коли нові кредитні кошти ОСОБА_1 вже не отримував.

Відтак, фіксуємо розмір заборгованості після зменшення кредитного ліміту до нуля, і встановлюємо, що станом на 18.05.2019 р. загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за зазначеним кредитним договором складає 35145,79 грн.

Оскільки кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн., цілком зрозуміло, що нових коштів ОСОБА_1 не отримував, а тому кошти, які він вносив на рахунок мали йти на погашення утвореного боргу та відсотків, визначених в анкеті-заяві від 18.10.2008 р. у розмірі 3% в місяць.

При виконанні розрахунку нараховуються лише відсотки, погоджені сторонами в анкеті-заяві від 18.10.2008 р. у розмірі 3% в місяць. Інші види нарахувань (неустойка у вигляді пені, штрафів, тощо) не нараховуються з правових підстав, що детально обгрунтовані у поданих стороною відповідача відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, тому, з метою незавантаження матеріалів справи, повторно не зазначаються.

Відтак, розрахунок боргу виконується починаючи з 18.05.2019 р. виходячи з розміру боргу на початок періоду в розмірі 35145,79 грн. з помісячним нарахуванням 3% у місця, як це передбачено умовами заяви-анкети від 18.10.2008 р. та відповідним мінусуванням погашених відповідачем сум.

Як вбачається з виконаного розрахунку, після чергового зарахування ОСОБА_1 18.02.2021 р. коштів в рахунок погашення боргу в розмірі 4860 грн., він з надлишком погасив борг, у зв`язку чим виникла переплата на суму 2107,69 грн. яка після додаткової сплати 08.04.2021 р. суми в 2000 грн. збільшилась до 4107,69 грн.

Відтак, жодного боргу у відповідача ОСОБА_1 перед АТ «КБ «ПриватБанк» за кредитним договором б/н від 18.10.2008 р. не існує, при цьому навіть наявна переплата боргу, яка здійснювалась шляхом автоматичного зарахування коштів ОСОБА_1 в рахунок погашення неіснуючого боргу.

За таких обставин, вважає поданий позивачем позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості (а.с.178-182).

13.09.2022 року до суду від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшли пояснення по справі, відповідно до яких, що Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами про надання банківських послуг.

Необхідно зауважити, що ЗУ Про захист прав споживачів не поширюється на спірні правовідносини.

Так вищевказаний Закон визначає поняття споживчого кредиту, а саме споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

В даному ж випадку грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Тобто Відповідач не правомірно в даному випадку посилається на вищевказаний Закон.

Окрім того, в Анкеті-Заяві зазначено: "Я ознайомився (-лась) і згоден (-на) з Умовами та правилами. Своїм підписом я підтверджую факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку.."'

Таким чином, підписавши Анкету-Заяву Відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. Погашаючи заборгованість по кредиту Відповідач прийняв умови договору та погодився з ними.

Зауважують, що надані додатки до позовної заяви засвідчені належним чином. Всі подані документи є належними та допустимими доказами у справі, а твердження Відповідача не відповідають дійсності.

Також, зазначають, що питання відповідності поданої позовної заяви з додатками вимогам чинного законодавства, відноситься виключно до компетенції суду. Доказом належного оформлення матеріалів позовної заяви є ухвала про відкриття провадження по справі.

Щодо ознайомлення Відповідача з умовами кредитування повторно зазначають.

Позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 18-10-2008 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що Відповідач висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки Універсальна та особистим підписом засвідчила (в), що Я згоден (на) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (лась) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді....

Також до матеріалів позовної заяви долучено Довідку про умови кредитуй використанням кредитки Універсальна, 30 днів пільгового періоду з якої вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3% (36% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо.

Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови.

Приймаючи до уваги те, що за ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису Відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що Заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами.

Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг.

Банком було надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну і Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»).

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції).

Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

Повторно зазначаємо, що посилання Відповідача на постанову ВСУ по справі 6-16цс15 вважаємо недоречною з огляду на наступне.

В зазначеній постанові ВСУ вказав: "Суд не встановив наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів віг підписуючи заяву позичальника".

Однак, в даній справі Позивач надав докази, що Відповідача було озна саме із зазначеними Умовами та правилами надання банківських послуг та нак; яким були затвердженні зазначені Умови та Правила надання банківських послуг.

Таким чином, твердження Відповідача, що в матеріалах справи відсутні докази ознайомленні відповідача з Умовами та Правилами надання банківських по відповідають дійсним обставинам справи.

Більш того, ухвалою ВСУ від 26.10.2016 року визнано посилання відповідача постанову ВСУ по справі № 6-16цс15 безпідставними, оскільки ознайомлення осі з умовами кредитування підтверджено підписанням анкети-заяви.

Щодо наданого банком розрахунку заборгованості повторно зазначають.

Слід зауважити, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу було надано тому було надано виписку по рахунку.

Банківська виписка має Статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. №578/5 (далі Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Із виписки вбачається, що Відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами.

Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.

Щодо обов`язку Клієнта самостійно знайомитися зі станом свого карткового рахунку.

При укладанні договору вся необхідна інформація про умови кредитування та сукупну вартість кредиту була доведена до відома позичальника у вигляді другого примірника договору.

Для зручності клієнтів у ПриватБанк організована: Цілодобова служба клієнтської підтримки ; Цілодобовий онлайн чат, розміщений на сайті www.privatbank.ua; Інтернет-банк Приват24 www.privat24.ua; Термінали самообслуговування, адреси розміщення яких можна подивитися на сайті www.privatbank.ua; Смс-канал - послуга MobileBanking.

Також, при необхідності отримання інформації (у тому числі виписок, довідок про розмір заборгованості та інше), клієнти ПАТ КБ "ПриватБанк" мають можливість ознайомитися з нею в обслуговуючому відділенні ПАТ КБ "ПриватБанк".

Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обов`язок клієнта стежити за витрачанням коштів в рамках платіжного ліміту, саме тому заперечення відповідача в частині не знання наявності та суми заборгованості являються необгрунтованими.

Звертають увагу, що розрахунок заборгованості здійснюється за допомогою автоматизованого програмного комплексу, та провадиться за всім кредитним договором.

Відповідач станом на 15.12.2021 року має заборгованість 35121.78 складається з наступного: 27986.23 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 000,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 27986.23 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 000,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 7135,55 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 000,00 ірн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прос кредит згідно ст.625; 0.00 грн. - нарахована пеня; 0.00 грн. - нараховано комісії;

Зазначають, що Банком не заявлено вимог про стягнення неустойки заперечення Відповідача стосовно нарахування штрафу та пені не повинні прийматися судом до уваги.

Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язана Клієнта вважаються простроченими.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором.

Враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належиш чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті.

Щодо підвищення процентної ставки повторно зазначаємо.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 3 % в місяць або 36% на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку.

Необхідно зазначити, що підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати (дата зазначається в наказі), що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявному боргу.

Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг та Відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами.

Зокрема згідно кредитного договору, Банк має право проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування карткового рахунку, про що інформує клієнта шляхом надання виписки по картковому рахунку. При підключенні Держателя до системи INTERNET-banking (Приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс.

Таким чином, розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку.

Відповідно до Договору в обов`язки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по карграхунку.

Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Держателя від виконання своїх зобов`язань за договором.

Як бачимо, умови про порядок внесення змін до Тарифів по кредиту були закладені з самого початку, тобто Відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди, під час підписання договору Відповідача влаштовували умови вищевказаного договору про що свідчить його підпис.

Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт зобов`язаний у разінезгоди зі змінами Умов та Правил надання банківських послуг та/або Тарифів Банку надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору і погасити заборгованість що виникла перед Банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протяг 30 днів з моменту повернення Карток, виданих Власнику і його Довіреним особам.

Стосовно надання підтверджень відправлення повідомлень про зміну розміру відсоткової ставки пояснюємо, що в Банку діє електронний документообіг відомості зберігаються в архіві не більше трьох років. Таким чино підтвердження відправлення повідомлень не вбачається можливим.

У разі нормалізації ситуації, банком буде розглядатися питання про зниження ставок.

Стосовно нарахування комісії за річне обслуговування за картками «Універсальна GOLD» повторно зазначаємо.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором при договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При оформленні кредитної картки «Універсальна GOLD» Позичальником було підписано заяву на отримання кредиту, яким підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між ним і Банком договір про надання Банківських послуг. Тарифи - розмір винагороди за послуги Банку; є невід`ємною частиною Договору. Перелік може зміняться і доповняться, про що Власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил.

Клієнту була оформлена і видана кредитна картка «Універсальна GOLD», яка має ряд переваг перед іншими кредитними картами (напр.., можливість поповнення в режимі on-line, випуску додаткових карток з персональними налаштуваннями використання коштів і т.д.). Відповідно до Тарифів з якими був ознайомлений Позичальник, що підтверджується підписом у заяві на отримання кредиту, Власником карти сплачується комісія за річне обслуговування за картками «Універсальна GOLD».

Звертаємо увагу суду, що тарифами банку з обслуговування кредитної картки «Універсальна GOLD» передбачено, що щорічна комісія за обслуговування складає 500 грн. З 01.06.2012 року щомісячна комісія за обслуговування (з 01.04.2013 року членський внесок за участь в Gold клубі) - 20 грн./місяць.

Зазначаємо, що відповідно до виписки вбачається нарахування комісії за обслуговування кредитної картки «Універсальна GOLD» у розмірі 20 грн., а саме: «10.01.2019 Комісія за обслуговування (членський внесок) за 12.2019 UAH -20,00».

Отже, згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги.

Враховуючи викладене, просили суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі (а.с.192-197).

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи відзив, додаткові пояснення, відповідача, пояснення позивача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом установлено, що 18.10.2008 року складена Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписанням якої ОСОБА_1 відповідно до ст. 634 ЦК України у повному обсязі приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, які разом із тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, що розташовані у рекламному буклеті, становлять договір про надання банківських послуг (а.с. 47).

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с.48-54).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 15 грудня 2021 року становить 35 121,78 грн., яка складається з:2 7 986,23 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7 135,55 заборгованість за простроченими відсотками (а.с.5-18).

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. А згідно з ч. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положенням статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника процентна ставка не зазначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, пеню, штраф (фіксована частина) штраф (процентна складова).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 18.10.2008 року, посилався на «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які розміщені на сайті: https://privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» розумів і як зазначив у відзиві відповідач ОСОБА_1 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанку», а також те, що вказані документи на момент отримання ОСОБА_1 кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18.10.2008 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (03.02.2022 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_1 . Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанку», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Зазначена позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61,). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123).

ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36).

Щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» штрафів за порушення строків платежів, а саме: заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 7 135,55 грн., суд не вбачає наявності правових підстав для стягнення та вважає вимоги безпідставними через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 18.10.2008 року, та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Суд вважає, що «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» ПриватБанку розміщені на сайті: https://privatbank.ua, не містять підпису ОСОБА_1 , тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18.10.2008 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XI «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 , АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 18.10.2008 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із тим, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).

Однак, суд не може погодитися з розміром заборгованості, який визначений банком та заявлений до стягнення, оскільки при перевірці обставин справи судом було здійснено розрахунок грошових коштів, які були використані відповідачем та які були внесені позивачем на банківську карту, який є відмінним від заявленого розміру позивачем. З урахуванням того, що відповідач не був ознайомлений з умовами та правилами, а також з розміром відсотків за користування кредитними коштами та ставками пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, то суд не враховує заявлені банком суми до автоматичного списання відсотків, комісії, пені тощо, оскільки такі дії банку є неправомірними та не відповідають загальним положенням цивільного законодавства України.

Так, відповідачем було здійснено розрахунків на загальну суму 35 145,79 грн., а внесено на карту після чергового погашення боргу 18.02.2021 року грошових коштів у розмірі 4 860 грн, яка після додаткової сплати 08.04.2021 року в розмірі 2000 грн. збільшилась до 4 107,69 грн. таким чином відповідачем було переплачено 2107,69 грн, що свідчить про відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед банком.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, статтями 4, 11, 12, 13, 76-81, 89, 141, 274-279, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01.11.2022 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко