Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
"17" травня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Гончарука В.П.
з секретарем Гриценко О.І.,
В судове засідання сторони по справі не з`явлись про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.
В судовому засіданні встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року, в задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору дійсним та стягнення заборгованості за договором оренди - відмовлено.
Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї,що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
В силу вимог положень ЦПК України, зокрема ст.141 вказаного Кодексу, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Із змісту заяви про ухвалення додаткового рішення вбачається, що при ухваленні рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року по справі суд не вирішив питання, щодо стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 судових втрат на правову допомогу адвоката.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, повязані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.
В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача було подано копію ордеру адвоката Вітровчак Оксани Олександрівни КС № 918758 від 11.10.2021 року про надання правничої допомоги позивачу у Дніпровському районному суді м. Києва адвокатом, Додаток №1 від 31.06.2021 року до Договору про надання адвокатських послуг № 769/1 від 30.06.2021 року Тарифи та надання правової допомоги, копію договору про надання адвокатських послуг № 769/1 від 30.06.2021 року укладений між відповідачем ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Курс -8».
Фактична сплата Відповідачем ОСОБА_1 коштів за надану правничу допомогу підтверджується копіями квитанцій долучених до матеріалів заяви про ухвалення додткового рішення у справі та актом звірки взаємних розрахунків між відповідачем ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Курс -8».
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.48 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 було укладено з адвокатським об?єднанням договір про надання правничої допомоги і додаток до нього, в якому сторони обумовили види послуг правової допомоги, їх вартість, порядок розрахунку, склали акт приймання-передачі правової допомоги, в якому наведено детальний опис наданих послуг та здійснених витрат в процесі надання професійної правничої (правової) допомоги адвокатським об`єднанням в справі, а представник відповідача, в свою чергу, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів в суді зробив заяву про розмір судових витрат по справі та протягом п`яти днів після прийняття рішення звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення та надав докази на підтвердження розміру судових витрат.
Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати відповідача ОСОБА_1 на правову допомогу на загальну суму 21 800,00 гривень, суд дійшов висновку про задоволення даної вимоги.
Керуючись, ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 21 800,00 грн.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 454,00 грн.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового судового рішення складено 17 травня 2022 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_3 (ФОП ІКПП НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), адреса: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ), адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя