Справа № 296/5882/21
У Х В А Л А

Іменем України

26 грудня 2022 рокум. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Драча Ю.І.

при секретарі судового засідання Алексеєнко В.В.,

за участю приватного виконавця Дідківського А.С.

боржника ОСОБА_1

заінтересованої особи та представника заінтересованої особи Калініна Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі подання приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Дідківського Андрія Савелійовича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Дідківського Андрія Савелійовича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Подання обґрунтовано тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Дідківськоим А.С. за заявою ТОВ «К І ПАРТНЕР» постановою від 03.11.2022 року відкрито виконавче провадження номер за АСВП 70229580 з примусового виконання виконавчого листа № 296/5882/21 виданого 20.10.2022 Корольовським районним судом м.Житомира про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «К І ПАРТНЕР» заборгованості за кредитним договором № 014/5904/3/18133 від 19.06.2008 року в розмірі 396698,52 грн. постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, однак повернулась назад за закінченням терміну зберігання.

Також зазначив, що під час перевірки майнового стану встановлено, що у боржника відсутні кошти на рахунках та майно на яке можна звернути стягнення. 09.12.2022 на електрону адресу приватного виконавця надійшло повідомлення від стягувана про опис та арешт майна боржника за адресою завченою у виконавчому документі а саме АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що нежитлове приміщення цокольного поверху за адресою АДРЕСА_2 складається з нежитлових приміщень, а саме приміщень цокольного поверху №1,2,3,4,5,6,7, зареєстровано па праві спільної часткової власності за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки, платника податків: НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

09.12.2022 в результаті проведених виконавчих дій, приватним виконавцем за участю боржника та понятих зафіксовано факт не допуску боржником виконавця до приміщення за адресою АДРЕСА_1 для перевірки наявності рухомого майна боржника за вказаною адресою. Під час проведення виконавчих дій, боржник чинив перешкоди у вході до приміщення, вхідні двері в приміщення замкнув на замок та на вимогу приватного виконавця не відчиняв. Крім цього боржник під час здійснення перешкод залучав до цього інших фізичних осіб (які поводили себе грубо та агресивно), анкетні дані яких встановити не вдалось, що може свідчити про попередню спланованість його протиправних дій.

Під час виходу за вказаною адресою також був присутній діючий співвласник приміщення ОСОБА_4 (який одночасно є представником іншого співвласника ОСОБА_3 ) з пояснень останнього, приватному виконавцю стало відомо, що діючи власник не має доступу до офісного приміщення, рухоме майно, яке знаходиться в ньому належить боржнику, оскільки останній не звільнив приміщення після продажу на торгах. Тому є достатньо підстав вважати, що все майно яке знаходиться у вказаному офісі належить ОСОБА_1 та підлягає опису і арешту.

Власник приміщення, яке знаходиться за АДРЕСА_2 не заперечив проти примусового входу в середину офісу для проведення виконавчих дій.

Враховуючи викладене, у виконавця виникла необхідність у зверненні до суду з- даним поданням.

Приватний виконавець в судовому засідання клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Боржник в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, зазначив, що жодних перешкод з його сторони вчинено не було та приватний виконавець може в будь- який час потрапити до зазначеного приміщення.

Заінтересована особа ОСОБА_4 , який є співвласником майна та представником за довіреністю іншого співвласника ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку приватного виконавця, боржника, заінтересовану особу, судом встановлено наступне.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27.04.2022 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "К і Партнер" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 396698,52 грн.

На виконання вказаного рішення суду 20.10.2022 року Корольовським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист, який був звернений до виконання та приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Дідківським А.С. 03.11.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 70229580.

Згідно ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Пунктом 13 частини 3 статті 18 Закону «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла. У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, виконавцем в обґрунтування необхідності примусового проникнення до житла зазначено про безрезультатність вжитих ним заходів щодо перевірки майнового стану боржника та недопущення його до нежитлових приміщень для опису майна, однак виконавцем не надано доказів, що боржник перешкоджав вільному доступу приватного виконавця до майна. Разом з цим, у судовому засіданні боржник та співвласник майна зазначили що не заперечують щодо доступу приватного виконавця до нежитлових приміщень цокольного поверху № 1,2,3,4,5,6,7 за адресою: АДРЕСА_2 .

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що подання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 258-261, 263, 268, 352-355, 439 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Дідківського Андрія Савелійовича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 27.12.2022.

Суддя Ю. І. Драч