Справа №717/125/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.,

при секретарі: Гончарові А.М.

розглянув в залі суду смт. Кельменці за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк „ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача: Балагурак Вероніка Василівна

Представник позивача надіслала до суду позовну заяву у якій просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь АТ КБ „ПРИВАТБАНК заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.07.2011 року у розмірі 5219 гривень 28 копійок, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача додала до позовної заяви клопотання у якому просить розглянути позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачка ОСОБА_1 клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не подала.

Представник позивача подала разом з позовною заявою клопотання про витребування доказів, а саме просила витребувати довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою місця проживання ОСОБА_2 станом на 07 лютого 2019 року та копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 09 лютого 2022 року зобов`язано Кельменецьку селищну раду Дністровського району Чернівецької області надіслати до 01 березня 2022 року Кельменецькому районному суду Чернівецької області довідку про склад сім`ї ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новоселиця Дністровського району Чернівецької області та довідку про склад його сім`ї та осіб які місце проживання яких було зареєстровано разом із ОСОБА_2 на момент його смерті. Зобов`язано Кельменецьку державну нотаріальну контору надіслати до 01 березня 2022 року Кельменецькому районному суду Чернівецької області копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачем до суду не подано.

Будь-яких заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Листом від 24 березня 2022 року позивачу роз`яснено право на подання доказів щодо наявності спадкового майна після смерті ОСОБА_2 .

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ „ПриватБанк, яке в подальшому реорганізоване в акціонерне товариство комерційний банк „ПРИВАТБАНК та ОСОБА_2 07 липня 2011 року був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується листом старости с. Новоселиця №170 від 01 березня 2022 року.

Станом на дату смерті заборгованості позичальника перед акціонерним товариством комерційний банк „ПРИВАТБАНК за кредитним договором від 07 липня 2011 року, становить 5219 гривень 28 копійок, яка складається із заборгованості за тілом кредита.

З вимогою про повернення кредитної заборгованості банк за життя ОСОБА_2 останнього не звертався.

05 квітня 2021 року банком була направлена претензія до Кельменецької державної нотаріальної контори, на яку 21 квітня 2021 року надіслано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємців за законом, які прийняли спадщину немає, а свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ „ПРИВАТБАНК.

03 серпня 2021 року позивачем до ОСОБА_1 було направлено лист-претензію про погашення кредитної заборгованості, яку залишено без виконання (арк.спр.59).

Як слідує з матеріалів спадкової справи, Кельменецькою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 на підставі претензії АТ КБ „ПРИВАТБАНК. З питань оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 до вказаної нотаріальної контори ніхто із спадкоємців за законом та заповітом не звертався.

Згідно довідки виданої старостою с. Новоселиця Кельменецької селищної ради №170 від 01 березня 2022 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним була зареєстрована дружина ОСОБА_1 крім того, спадкоємцем за заповітом є дочка ОСОБА_3 (арк. спр. 84).

Позивач, вказуючи на ухилення відповідачки від виконання своїх зобов`язань по задоволенню вимог кредитора, звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України) щодо договірних правовідносин та спадкування, а правовідносини, що виникли між банком і боржником, який помер, після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника, що вирішуються в порядку положень ст. 1282 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно до змісту ст. ст. 526, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою

Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (ч. 1 ст. 1282 ЦК України).

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку, визначеному ст. 1282 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Як визначено ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Згідно принципу диспозитивності, визначеному у ст. 13 ЦК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Приймаючи до уваги положення наведених норм, суд зазначає, що при вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи.

За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верхового Суду України „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Оскільки позичальник ОСОБА_2 помер, то відповідати перед позивачем на підставі ст. ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця мають спадкоємці у межах вартості майна одержаного у спадщину.

Як зазначалось вище спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведена Кельменецькою державною нотаріальною конторою на підставі претензії АТ КБ „ПРИВАТБАНК. З питань оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 до вказаної нотаріальної контори ніхто із спадкоємців за законом та заповітом не звертався.

Позивач в своїй позовній заяві як на підставу для задоволення позову посилається на те, що спадкоємцем у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачка. На підтвердження даної обставини позивач посилається на копії паспортів позичальника та відповідачки, де зазначено що місце проживання ОСОБА_2 з 16 червня 2011 року було зареєстровано в АДРЕСА_1 . У паспорті ОСОБА_1 зазначено, що вона зареєстрована за адресою с. Новоселиця. Також у паспорті ОСОБА_1 зазначено , що нею зареєстровано шлюб із ОСОБА_2 . Факт реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 також підтверджується листом старости с. Новоселиця №170 від 01 березня 2022 року.

Однак, на переконання суду, сам факт реєстрації місця проживання відповідачки за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вона є єдиним спадкоємцем та прийняла після померлого спадщину. Крім того, суд вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що станом на 07 лютого 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який не був розірваний, а відповідно ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 .

При цьому, посилання позивача на ті обставини, що так як відповідачка не подала заяву про відмову від прийняття спадщини, тому вона є такою, що прийняла спадщину, і має відповідати за кредитними зобов`язаннями спадкодавця, судом відхиляються, так як вони є безпідставними та необґрунтованими, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин, а саме щодо того що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 та щодо наявності спадкового майна, яке належало ОСОБА_2 ..

Таким чином, позивачем не доведено факту, що саме відповідачка є спадкоємцем після смерті позичальника ОСОБА_2 , та не надано доказів фактичного прийняття відповідачкою спадщини після смерті позичальника.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Як було зазначено вище, при вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням на спадкоємця обов`язку сплатити заборгованість, не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця будь-якого спадкового майна, яке б входило до складу спадкової маси після померлого ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, його переліку та вартості, що унеможливлює стягнення, оскільки, як уже зазначалось, спадкоємець зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Позивачу було роз`яснено його право надати такі докази.

Клопотання про витребування таких доказів позивач суду не заявляв.

Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить висновку, що правові підстави для стягнення із відповідачки, як спадкоємця померлого ОСОБА_2 , на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором, відсутні, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи, що позов не підлягає задоволенню, судові витрати відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача та відповідачами не відшкодовуються.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1218,1219, 1222, 1261, 1268, 1281, 1282 ЦК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 206, 209, 258, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позові акціонерного товариства комерційний банк „ПРИВАТБАНК, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, яке розташоване в м. Київ, вулиця Грушевського будинок 1Д, до ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 19 травня 2022 року.

Надіслати сторонам копії рішення протягом двох днів з дня його складання.

Суддя: