Ухвала

19 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 212/10429/19

провадження № 61-10078ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у справі за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті ради в інтересах дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , треті особи: комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР, Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, орган опіки та піклування виконавчого комітету Металургійної районної в місті ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про скасування та визнання незаконним рішення про відібрання дітей та повернення відібраних дітей,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Верховного Суду засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2022 року касаційну скаргу представника заявника залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання вимог вказаної ухвали представник заявника надіслав уточнену редакцію касаційної скарги, проте вимоги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 03 листопада 2022 року, не виконані.

Представником заявника не вказано підстави касаційного оскарження згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України, про що було зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14 листопада 2022 року.

Посилання у касаційній скарзі лише на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, без зазначення на обґрунтування випадків, визначених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Оскільки в уточненій редакції касаційної скарги відсутні конкретні підстави касаційного оскарження, наявність яких є обов`язковою вимогою до змісту касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали Верховного Суду від 03 листопада 2022 року представником заявника не виконано, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження та є підставою для визнання касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 неподаною та повернення її заявнику.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено,

що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. Не усунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення особі, яка подала касаційну скаргу.

Отже вимоги ухвали Верховного Суду від 03 листопада 2022 року в якій, зокрема, роз`яснено положення статей 389, 392 ЦПК України, у повній мірі заявником не виконані (не вказано у касаційній скарзі підставу (підстави), з якої (яких) подано касаційну скаргу, що визначені у частині другій статті 389 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини шостої статті 393 ЦПК України про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню

з нею, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у справі за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті ради в інтересах дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , треті особи: комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР, Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, орган опіки та піклування виконавчого комітету Металургійної районної в місті ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про скасування та визнання незаконним рішення про відібрання дітей та повернення відібраних дітей вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта