САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1861/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28.12.2022 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретареві Мовшовичі Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 та про виселення,

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2022 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із вказаним позовом. З урахуванням заяви про зміну предмета спору, представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.07.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником всіх прав та обов`язків якого виступає АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №ML-300/0358/2007, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 615000,00 швейцарських франків з цільовим використанням кредиту на купівлю нерухомого майна з датою остаточного повернення кредиту 11.07.2031 року. 11.07.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником всіх прав та обов`язків якого виступає АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки №PCL 300/0358/2007/1, який було укладено з метою забезпечення виконання зобов`язань, які виникли із Кредитного договору. Згідно із положенням Договору іпотеки предметом іпотеки виступає житловий будинок літ. А загальною площею 142,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2015 року у справі №206/4980/15-ц було констатовано порушення ОСОБА_2 зобов`язань за Кредитним договором та Договором іпотеки та вирішено, зокрема: в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед АТ «ОТП Банк» за Кредитним договором №ML-300/0358/2007 від 11.07.2007 року в розмірі 657064,87 швейцарських франків звернути стягнення на предмет іпотеки, який за іпотечним договором №PCL 300/0358/2007/1 від 11.07.2007 року складається із земельної ділянки площею 0,0965 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та житлового будинку, що знаходиться за тією ж адресою. Постановою Верховного Суд від 03.10.2018 року у справі №206/4980/15-ц заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2015 року залишено в силі. В ході підготовки банку до звернення стягнення на предмет іпотеки стало відомо, що за адресою місцезнаходження предмету іпотеки проживають сторонні особи, які не є позичальниками та іпотекодавцями за Кредитним договором та Договором іпотеки. Згідно листа Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 14.06.2022 року встановлено, що за адресою місцязнаходження предмету іпотеки проживає ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою місцязнаходження предмету іпотеки з 14.10.2011 року. При цьому, АТ «ОТП Банк» не надавало жодної згоди на реєстрацію за адресою місцязнаходження предмету іпотеки. Враховуючи те, що Кредитний договір та Договір іпотеки були укладені 11.07.2007 року, а ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою місцязнаходження предмету іпотеки з 14.10.2011 року, тобто його реєстрація відбулась після укладення Кредитного договору та Договору іпотеки без письмового погодження зі сторони АТ «ОТП Банк», що вказує на порушення ОСОБА_2 умов Кредитного договору та Договору іпотеки та свідчить про те, що ОСОБА_1 не має будь-яких підставі для того, щоб бути зареєстрованим та користуватись нерухомим майном, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Просить суд виселити без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_1 з житлового будинку загальною площею 142,2 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

19 вересня 2022 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

06 грудня 2022 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки невідомі.

Від відповідача відзиву на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки невідомі.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію представника позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступні підстави.

Судом встановлено, що 11.07.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником всіх прав та обов`язків якого виступає АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №ML-300/0358/2007, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 615000,00 швейцарських франків з цільовим використанням кредиту на купівлю нерухомого майна з датою остаточного повернення кредиту 11.07.2031 року (а.с.9-16).

11.07.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником всіх прав та обов`язків якого виступає АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки №PCL 300/0358/2007/1, який було укладено з метою забезпечення виконання зобов`язань, які виникли із Кредитного договору. Згідно із положенням Договору іпотеки предметом іпотеки виступає житловий будинок літ. А загальною площею 142,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17-22).

Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2015 року у справі №206/4980/15-ц було встановлено порушення ОСОБА_2 зобов`язань за Кредитним договором та Договором іпотеки та вирішено, зокрема: в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед АТ «ОТП Банк» за Кредитним договором №ML-300/0358/2007 від 11.07.2007 року в розмірі 657064,87 швейцарських франків звернути стягнення на предмет іпотеки, який за іпотечним договором №PCL 300/0358/2007/1 від 11.07.2007 року складається із земельної ділянки площею 0,0965 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та житлового будинку, що знаходиться за тією ж адресою (а.с.23-26).

Постановою Верховного Суд від 03.10.2018 року у справі №206/4980/15-ц заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2015 року залишено в силі (а.с.27-36).

У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно листа Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 14.06.2022 року встановлено, що за адресою місцязнаходження предмету іпотеки з 14.10.2011 року зареєстрований ОСОБА_1 (а.с.37).

Задовольняючи позовні вимоги суд виходи з наступних висновків.

Відповідно до ст.1 Протоколу 1 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод та ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У питанні виселення осіб з майна, яке є предметом іпотеки, необхідно окремо зупинитись на положеннях Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».

Вказаним законом були внесені деякі зміни до Закону України «Про іпотеку».

Так, відповідно до абз.1 п.52 Розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Згідно з абз.2 п.52 Розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» положення абзацу першого цього пункту не поширюються на нерухоме майно (нерухомість), оформлене в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язань за договорами, укладеними після дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», або за договорами, до яких після дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч.3 ст.40 Закону України «Про іпотеку» особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя.

Згідно з прецедентною практикою: такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідно ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб пов`язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі Постанова Верховного Суду від 03.05.2022 року у справі №303/2976/19; законодавцем імперативно встановлено необхідність з`ясування підстав вселення особи у спірне житлове приміщення, оскільки виселенню без надання іншого житлового приміщення підлягає особа лише у випадку встановлення самовільного зайняття житлового приміщення Постанова Верховного Суду від 13.10.2021 року у справі №756/7158/17.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав

Відповідно до ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Будь-якого дозволу від АТ «ОТП Банк» на проживання відповідача в спірному будинку не надавалось, станом на момент укладення Кредитного договору та Договору іпотеки іпотекодавцем гарантувалось, що будь-які права будь-яких інших осіб на предмет іпотеки відсутні, що підтверджується п.5.1. ст.5 Договору іпотеки.

Оскільки, відповідач не пов`язаний із АТ «ОТП Банк» будь-якими цивільними відносинами, у тому числі у межах кредитних та іпотечних правовідносин, то відповідний мораторій не застосовується по відношенню до нього у межах встановлених обставин.

Загальними положеннями Закону України «Про іпотеку» (статті 1-17) чітко визначений склад учасників та зміст іпотечних правовідносин, до яких відповідач не має будь-якого відношення.

Кредитний договір та Договір іпотеки були укладені 11.07.2007 року, а відповідач ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою місцязнаходження предмету іпотеки з 14.10.2011 року, тобто його реєстрація відбулась після укладення Кредитного договору та Договору іпотеки без письмового погодження зі сторони АТ «ОТП Банк», що вказує на порушення ОСОБА_2 умов Кредитного договору та Договору іпотеки.

Факт користування сторонніми особами предметом іпотеки є незаконним та порушує права позивача, оскільки таке користування перешкоджає зверненню стягнення на предмет іпотеки і призводить до фактичної неможливості реалізації предмету іпотеки.

Відповідач фактично самоправно зайняв предмет іпотеки не маючи будь-яких підстав для того, щоб бути зареєстрованим та користуватись нерухомим майном, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим застосуванню підлягає ч.3 ст.116 Житлового кодексу України, відповідно до якої осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

За встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що обставини на які посилається представник позивача в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 12405,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 319, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП Банк» (м. Київ, вул. Жилянська, буд.43, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та про виселення задовольнити.

Виселити без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_1 з житлового будинку загальною площею 142,2 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 12405,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев