Справа № 191/2217/22
Провадження № 2/191/715/22
13 грудня 2022 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Окладнікової О.І.,
за участі секретаря судового засідання Заламай О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки,
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані наступним.
ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 7,1600 га, яка розташована на території Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
17 квітня 2018 року між позивачем та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки на зазначену вище земельну ділянку. Умовами договору передбачено, що він укладений строком на 10 ( десять) років. Державна реєстрація договору оренди земельної ділянки була проведена 10.05.2018 року, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.
Договір оренди земельної ділянки площею 7,1600 га зареєстрований за №26121367.
Умовами договору оренди передбачено, що орендна плата складає 9463 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят три) грн. на рік ( пункт 5.1 договору оренди). Також, пунктом 5.2 договору передбачено періодичність внесення орендної плати - один раз на рік.
Відповідно до п.5.5 договору, на будь-яку суму орендної плати , яка не була сплачена у строки, визначені цим договором, нараховуються річні проценти за ставкою 0,01% несплаченої суми за кожний наступний день, доки суму простроченої орендної плати не буде сплачено повністю.
Відповідно до п.5.6., передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.
Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про сплату орендної плати, але відповідач відмовлявся це робити.
Внаслідок систематичного порушення умов договору оренди в частині порядку і строків внесення орендної плати, з врахуванням росту споживчих цін - позивач, як власник земельної ділянки не отримував те, на що розраховував при укладенні договору оренди землі.
Ухвалою суду від 13.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Справа була призначена до слухання в судові засідання на 06.10.2022 року, 27.10.2022 року, 17.11.2022 року та 13.12.2022 року. Також ухвалою про відкриття провадження у відповідача були оригінали документів:
- відомості (розписки, видаткові касові ордери, інші документи), що підтверджують отримання ОСОБА_1 грошових коштів за договором оренди земельної ділянки №27 від 17 квітня 2018 року за кожний рік окремо;
- інформацію щодо сплачених податків за договором оренди земельної ділянки №27 від 17 квітня 2018 року за кожний рік окремо.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просила задовольнити, проти заочного розгляду не заперечують.
Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, причину неявки та своїх зауважень суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі в частині витребування письмових доказів жодних документів на адресу суду не надійшло.
Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.
Обов`язок доказування, відповідно до ст.12 ЦПК України, покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
В силу положень ст. 90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки, наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Як вбачається зі змісту ст. 25 Закону України «Про оренду землі», орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
За ствердженням позивача відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені умовами Договору, та не виплатив позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою у 2019, 2020 та 2021 роках.
Відповідач не спростував такі твердження позивача і не надав суду докази про виплату йому у 2019, 2020 та 2021 роках орендної плати.
Повно та всебічно встановивши обставини справи, оцінивши всі надані позивачем докази і проаналізувавши його доводи за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про те, що відповідач систематично не виконував обов`язку зі сплати орендної плати за договором оренди землі, а саме не сплатив ОСОБА_1 орендну плату у 2019, 2020 та 2021 роках.
Пунктом 5.1. Договору оренди земельної ділянки визначено, розрахунковий розмір орендної плати за оренду 7,1600 га земель по договору встановлений у грошовому еквіваленті становить 9463 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 88 коп. (без урахування індексації) та становить не менше земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не більше 12 відсотків нормативної грошової оцінки. При цьому податковим агентом виступає орендар. Також, пунктом 5.2 договору передбачено періодичність внесення орендної плати - один раз на рік.
Щодо позовних вимог позивача про стягнення на його користь витрат по сплаті судового збору суд зазначає таке.
У зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат по сплаті судового збору з відповідача в сумі 992,40 грн., так як фактично позивачем сплачена ця сума при пред`явлені позову.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Керуючись ст.ст.12,13,81, 133, 141, 229,264,265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Повне рішення складено 19.12.2022 року.

Суддя О.І. Окладнікова