Справа № 466/8138/22
Провадження № 2/466/2332/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 листопада 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свиті А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Старка Назарія Романовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи: Сокальського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

встановив:

18 жовтня 2022 року адвокат Старко Назарі Романович, який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , з участю третьої особи: Сокальського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у якій просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 серпня 2021 по 30 вересня 2022 року у сумі 37363,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.01.2013 (актовий запис № 1), що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно серії НОМЕР_1 . Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 24.01.2020 року шлюб між ними розірвано.

Від вказаного шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Хлівчанською сільською радою Сокальського району Львівської області складено відповідний актовий запис № 15 від 08.10.2013, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 08.10.2013, виданим Хлівчанською сільською радою Сокальського району Львівської області.

Зазначає, що після розірвання шлюбу дитина почала проживати з позивачем, її рідним батьком, оскільки мати залишила постійне місце проживання та виїхала на місце постійного проживання у Республіку Польщу.

Шевченківським районним судом м. Львова за заявою позивача видано судовий наказ від 22.05.2020 року по справі № 466/3425/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

На примусове виконання вказаного судового наказу від 22.05.2020 № 466/3425/20, виданого Шевченківським районним судом м. Львова, державним виконавцем Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Безносяк Н.С. відкрито виконавче провадження, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 62891092 від 27.08.2020.

З розрахунку Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 30.09.2022 у ВП № 62891092 вбачається, що аліментні зобов`язання ОСОБА_2 виконувалися не в повному обсязі, внаслідок чого щомісячно, починаючи з дня присудження аліментів по 30.09.2022 включно мало місце прострочення сплати аліментів в тому чи іншому розмірі, що призвело до виникнення заборгованості у сумі 41701,75 грн.

Крім того, просить суд врахувати ту обставину, що в лютому та квітні 2022 на картковий рахунок ОСОБА_1 надходили від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 2687,48 грн. та 1650,48 грн. в рахунок сплати аліментів, які не відображені у розрахунку заборгованості Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) проте враховані при розрахунку пені.

Таким чином, відповідачці нарахована сума зі сплати аліментів відповідно до вищезазначеного виконавчого документа станом на 30.09.2022 за період виникнення заборгованості (з травня 2020 по вересень 2022 року) в сумі 75189,49, а відповідачкою сплачено 37825,70 грн. Розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 30.09.2022 становить 37363,79 грн. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Старко Н.Р. в судове засідання не з`явилися, однак представником позивача подано до суду заяву, в якій позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглядати справу у відсутності сторони позивача, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про місце, час та дату судового засідання, відзиву на позовну заяву до суду не подавала.

Представник третьої особи - Сокальського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату судового засідання.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 24.01.2020 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 08 жовтня 2013 року Хлівчанською сільською радою Сокальського району Львівської області у сторін народилась дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Шевченківським районним судом м. Львова за заявою позивача видано судовий наказ від 22 травня 2020 року по справі № 466/3425/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Так, виходячи зі змісту розрахунку заборгованості по аліментах державного виконавця Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Стемковського Б.А., заборгованість ОСОБА_2 41701,75 грн.

Проте, як зазначено у позовній заяві, відповідачем ОСОБА_2 на картковий рахунок позивача ОСОБА_1 було перераховано на картковий рахунок грошові кошти в розмірі 2687,48 та 1650,48 грн. в рахунок сплати аліментів. Таким чином заборгованість відповідачки ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить суму у розмірі 37363,79 грн.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові витрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконане або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Як роз`яснено в абзаці 1 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 р., передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до положень ч.1ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15-ц, правило про стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Таким чином, згідно наданого позивачем розрахунку, всього за період з 01 серпня 2021 року по 30 вересня 2022 нараховано 41701,75 грн. заборгованості по сплаті аліментів, однак відповідачем сплачено 2687,48 та 1650,48 грн.

Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів у розмірі 37363,79 грн., оскільки було сплачено 2687,48 та 1650,48 грн (менше 100% розміру заборгованості по аліментам).

Згідно з прецендентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченогостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, відповідач зобов`язана сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) мати несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України.

Таким чином, суд вважає доведеною ту обставину, що відповідач була обізнана про свій обов`язок сплачувати аліменти, однак не вжила усіх заходів для виконання такого обов`язку в повному обсязі, не сплатила визначені вищевказаним рішенням суду в рахунок сплати аліментів на утримання своєї дитини, крім того в ході судового розгляду не надала беззаперечних, належних та допустимих доказів того, що заборгованість утворилась з незалежних від неї причин.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов є підставний та обґрунтований і підлягає до задоволення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.13,76,81,82,83,89,95,141,263-265,268,274, 289, 354ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позовні вимоги адвоката Старка Назарія Романовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживаючої за адресою: Львівська область, Сокальський район, с. Тяглів, з участю третьої особи: Сокальського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), місцезнаходження: Львівська область, м. Сокаль, вул. Міцкевича, 5 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживаючої за адресою: Львівська область, Сокальський район, с. Тяглів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 серпня 2021 по 30 вересня 2022 року у сумі 37363 (тридцять сім тисяч триста шістдесят три) грн.,79 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживаючої за адресою: Львівська область, Сокальський район, с. Тяглів в доход держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн.,40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя Р. Б. Єзерський