Справа № 530/292/14-ц
Номер провадження 6/530/12/22

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2022 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Должко С.Р., секретарі Стрілець Л.Г., розглянувши матеріали цивільної справи за поданням

старшого державного виконавця Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного межрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) про оголошення розшуку боржника: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Зіньківського районного ВДВС Північно-Східного межрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) звернувся до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 .

З подання вбачається, що з 05.03.2014 року на виконанні Зіньківського районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) перебуває виконавче провадження 42375153 з виконання виконавчого листа №530/292/14-ц виданого 21.02.2014 року Зіньківським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісяця в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07.02.2014 і до досягнення дитиною повноліття.

16.05.2014 року державним виконавцем було встановлено, що боржник працює в СТОВ "Благовість".

20.08.2018 року зроблено довідку-розрахунок, де станом на 01.02.2018 року борг становить 49031,54 грн..

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 116899135 від 13.03.2018 накладено арешту на все нерухоме майно.

З 2014 року по 2017 рік відрахування боржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів проводилися з місця роботи, СТОВ "Благовість".

15.05.2018 року зроблено повторну довідку-розрахунок, де борг станом на 30.04.2018 року становить 7341,09 грн..

13.03.2018 р. державним вионавцем було винесено постанову про тимчасові обмеження у праві виїзду за межі України.

13.03.2018 року державним виконавцем винесено обмеження у праві полювання, по станову про тимчасові обмеження у праві користування зброєю, постанову про тимчасові обмеження у праві користування трансротними засобами, постанову про тимчасові обмеження у праві виїзду за кордон.

27.01.2021 року - борг становить 27962,50 грн..

19.10.2022 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на кошти та рахунки боржника.

25.11.2022 зроблено довідку-розрахунок, станом на 01.11.2022 борг становить 87146,00 грн..

25.11.2022 винесено постанову про накладення на боржника штрафу за несплату аліментів понад 2 роки.

Суд зачитавши подання, заслухавши представника заявника та стігувача, дослідивши наявні матеріали справи приходить до висновку.

За приписами ч. 5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України».

Відповідно до приписів ст. 129 Конституції України «однією із основних засад судочинства є обов`язковість рішення суду».

Згідно до преамбули Закону України «Про виконавче провадження» цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»: «Виконавець зобов"язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії…»

Положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за № 3477-IV, Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року та практику Європейського суду з прав людини визнано джерелом права в Україні та покладено на суди обов`язок при здійсненні судочинства застосовувати у своїх рішеннях тлумачення Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, які надані Європейським судом з прав людини.

Так в рішенні Європейського суду «Пономарьов проти України» заява №3236/03, 03 квітня 2008 року зазначено, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Півень проти України» заява №56849/00, 29 червня 2004 року, суд дійшов висновку, що відповідно до українського законодавства саме на державній виконавчій службі лежить обов"язок належно, у повному обсязі і без затримок виконувати рішення суду, що передбачає вжиття всіх необхідних заходів, які передбачені законом і повинні привести до виконання рішення.

З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем не вжиті всі заходи щодо своєчасного, повного та неупередженого виконання рішення суду, зокрема, встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника. Не надано відомості про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, викликів боржнику та відомості про їх отримання ОСОБА_1 .. Заявником, а саме старшим державним виконавцем Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного межрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) надано акт державного виконавця про відвідсутість боржника ОСОБА_1 за місцем проживання датований 23.11.2022, а виконавче провадження відкрито 05.03.2014 року. Крім того, акт складений одноособово без свідків. Не додано відомості щодо джерел доходу боржника. Зі слів ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_1 проживає в Котелевському районі.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження",У разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Відповідно до частини першої статті 438 Цивільно-процесуального кодексу України «Розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача».

Враховуючи викладене, а також те, що державним виконавцем не вжито всіх задохів для встановлення місця проживання (перебування) боржника, суд вважає, що подання державного виконавця не обґрунтоване і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного межрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) про оголошення розшуку боржника: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області С.Р.Должко