Справа № 505/1565/18
Провадження № 2/505/247/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2022 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Павловської Г.В,

при секретарі - Шевчук С.В.

за участю представника відповідача адвоката Врона А.В.

у відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк»

у відсутності відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Подільську Одеської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 11.06.2008 року у розмірі 71227 грн. 84 коп. та судових витрат у розмірі 1762 грн. 00 коп., -

встановив:

Позивач Акціонерне товариство КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 11.06.2008 року у розмірі 71 227 грн. 84 коп. та судових витрат у розмірі 1762 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 , відповідно до укладеного договору б/н від 11.06.2008 року, отримала кредит у розмірі 2600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов`язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк".

17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.3.2 та п.3.3 Умов та Правил надання банківський послуг, де зазначено, що Клієнт дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2018 року має заборгованість в сумі 71227,84 грн., яка складається з наступного: 6330.94 грн. заборгованість за кредитом; 54345,45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 6683.46 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. штраф (фіксована частина), 3367.99 штраф (процентна складова).

Ухвалою суду від 31.07.2020 року по вказаній справі відкрито провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення по справі не заперечують.

04.10.2021 року представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Врона А.В. надав відзив на позовну заяву, який зареєстрований в канцелярії Котовського міськрайонного суду Одеської області за вх.№13781. Зазначив, що з позовними вимогами представника ПАТ КБ «Приватбанк» вони не згодні, вважають, що позовні вимоги є безпідставними та не повинні бути задоволені судом, виходячи з наступного.

Так, 11.06.2008 р. - ОСОБА_1 уклала договір з метою отримати платіжну карту ПАТ КБ «Приватбанк» «Універсальна» без встановлення кредитного ліміту.

Позивач вказує на заяву від 11.06.2008 року як доказ того, що відповідачка отримала кредит у розмірі 2600 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, та що підписавши дану заяву ОСОБА_1 таким чином погодилася з тим, що «Правила користування платіжною карткою», «Тарифи банку» та «Умови та правил надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті: https://privatbank.ua/terms/, є невід`ємною частиною спірного договору.

Дослідивши вищезазначену копію заяви вбачається, що зміст даної заяви був змінений, шляхом друку тексту поверх вже існуючого.

Таким чином, є підстави вважати, що стороною позивача було протиправно доповнено зміст даної заяви, шляхом додрукування умов отримання та розміру кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту, які дана заява не містила станом на момент підписання її відповідачем (11.06.2008 р.), з огляду на вищезазначене вбачається, що даний документ є підробленим.

Позивачем не було надано жодного допустимого та достовірного доказу на підтвердження того, що відповідач погодилася на отримання кредиту, а також позивачем не було надано платіжного доручення, яке би підтверджувало факт отримання відповідачем| зазначених кредитних коштів.

Позивач стверджує, що «Правила користування платіжною карткою», «Тарифи банку» та «Умови та правил надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/, є невід`ємною частиною спірного договору.

Проте, вищевказані «Правила користування платіжною карткою», «Тарифи банку» та «Умови та правил надання банківських послуг» відповідач не підписувала та не була ознайомлена з ними під час підписання заяви-анкети від 11.06.2008 р., а сама заява-анкета, яка була безпосередньо підписана відповідачем не містить прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків сторін, а також щодо встановлення кредитного ліміту за платіжною карткою.

Отже, надані позивачем «Правила користування платіжною карткою», «Тарифи банку» та «Умови та правила надання банківських послуг», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору.

У заяві позичальника від 11 червня 2008 року процентна ставка не зазначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці «Правила користування платіжною карткою», «Тарифи банку» та «Умови та правил надання банківських послуг» розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, шо вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі не містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Також, відсутні будь-які підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 ПАТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-ХП про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Представник відповідача зазначив, що позивачем було пропущено строк на звернення з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Так, 11.06.2008 р. - ОСОБА_1 уклала договір з метою отримати платіжну карту ПАТ КБ «Приватбанк» «Універсальна» з строком дії карти 3 роки.

Відповідно до заяви-анкети від 11.06.2008 року строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії карти. Таким чином, строк дії карти та кредитного ліміту закінчився у червні 2012 році.

Відповідно до наданої позивачем виписки за договором від 11.06.2008 щодо банківських операцій вбачається, що остання банківська операція була здійснена відповідачем 02.10.2009 року, таким чином право позивача на стягнення з відповідача заборгованості виникло з листопада 2009 року, проте до суду позивач звернувся лише 16.05.2018 року.

Також представник відповідачки зазначив, що про існування зазначеного судового спору відповідач не знала та жодних повідомлень від суду поштовим зв`язком не отримувала, надати до суду у встановлений термін відзив можливості фактично не було.

Про існування даного судового спору їй та її представнику стало відому з веб-порталу Судова влада України, у зв`язку з чим було подано заяву про ознайомлення, з матеріалами справи від 14.09.2021 р.

23.09.2021 р. ним було здійснено повне ознайомлення з матеріалами справи

З огляду на вищевикладене, вважають, що відповідачем було пропущено строк на подання відзиву з поважних причин.

Тому, просив поновити ОСОБА_1 строки на подання відзиву на позовну заяву та у задоволенні позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом відмовити у повному обсязі.

20.10.2021 року від представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь на відзив, яка зареєстрована в канцелярії Котовського міськрайонного суду Одеської області за вх.№14767. представник позивача зазначив, що між сторонами були здійснені всі необхідні дії, задля придбання, припинення або зміну цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч.1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого вступають Заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві.

Тарифи - розмір винагороди за послуги Банку є невід`ємною частиною Договору. Перелік може змінюватися і доповнюватися, про що Власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Необхідно відзначити, що виконання Позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 12 років, Позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може служити розрахунок заборгованості, виписка по рахунку.

Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 11.06.2008 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки Універсальна та особистим підписом засвідчила, що Я згодна з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді....

Також до матеріалів позовної заяви долучено Довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду власноруч підписана Відповідачем, з якої чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30,00% на рік) вказано розміри комісій та штрафів тощо.

Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови.

Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку.

Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг.

Банком надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»).

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції).

Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

Банком надано до суду виписку по картрахунку, яка є підтвердженням, що Відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувалась грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримала кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що Відповідач частково сплачував заборгованість за договором.

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки Відповідача баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції).

З матеріалів справи не вбачається, а Відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо строків позовної давності представник позивача зазначив, що згідно умов договору, а саме: п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг» договір діє впродовж 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі вказаного строку одна із сторін не проінформує іншу про припинення дії кредитного договору, він автоматично лонгується на такий же строк. У зв`язку з цим, оскільки кредитний договір чинний та продовжує свою дію, обставини на які відповідач посилається не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду, тому просив задовольнити вимоги Банку у повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.03.2022 року долучено до матеріалів справи письмові докази та змінено назву позивача з «Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»» на назву «Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк».

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до укладеного договору б/н від 11.06.2008 року, отримала кредит у розмірі 2600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг», які згідно до заяви отримані Відповідачем для ознайомлення в письмовій формі.

Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 2600.00 грн., що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а Відповідачу надано у користування кредитну картку (номер та строк дії отриманої кредитної картки зазначено у довідці про отримані картки). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 7000,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Вважаючи, що з часу отримання кредиту відповідач належним чином не виконувала грошове зобов`язання, Банк розрахував заборгованість за договором кредитування та станом на 30.04.2018 року сума боргу становить 71227,84 грн., яка складається з наступного: 6330.94 грн. заборгованість за кредитом; 54345,45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 6683.46 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. штраф (фіксована частина), 3367.99 штраф (процентна складова).

Однак, як вбачається з виписки за договором №б/н станом на 24.04.2020 року останній платіж за кредитним договором відповідач здійснила 02.10.2009 року та наступна проплата мала відбутись 30.10.2009 року, яку відповідач не здійснила (а.с.10). Дія картки продовжена не була, будь яких операцій з 30.10.2009 року відповідач не вчиняла.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ОСОБА_1 і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Крім того, при дослідженні анкети заяви від 11.06.2008 року, на яку вказує позивач як на доказ, вбачається, що зміст даної заяви був змінений, шляхом друку тексту поверх вже існуючого. Тому не зрозуміло, які умови містила дана анкета-заява при підписанні її позичальником ОСОБА_1 .

Згідно ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтнресу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14 грудня 2016 року №712/918/14-ц.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частина 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» вказує на те, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, встановленим є те, що останній платіж відповідачем ОСОБА_1 було здійснено в жовтні 2009р., що стверджується наданим позивачем розрахунком, приєднаним до матеріалів справи, отже з жовтня 2009 року у позивача виникло право на звернення до суду, оскільки були порушені позичальником умови договору. Саме, з жовтня 2009 року у позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду із зазначеним позовом, лише у травні 2018 року, тобто зі спливом строку позовної давності.

Згідно з ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно дост.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до правових висновків ВСУ, викладених у постановахвід 19.03.2014 року по справі №6-14цс14 та від 30.09.2015 року по справі №6-154цс15, які були підтримані Великою палатою ВС у постанові від 28.03.2018 року по справі №444/9519/12, якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування, згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України, починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Аналізуючи Умови та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку,що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст.257 ЦК) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст.261 ЦК).

За висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14, за договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Аналіз зазначених норм цивільного права визначає, що за щомісячними платежами перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій, такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27квітня 2020 року у справі № 3-269гс16.

У Постанові Верховного Суду від 08 листопада 2020 року у справі № 6-2891цс18 вказано, що відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою».

Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк дії картки до останнього дня 04.2012 року, а тому строк повернення кредиту в повному обсязі спливає 30.04.2012 року.

Позивач же звернувся до суду з позовом 23.05.2018 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Керуючись ст.ст. 81, 89, 263265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 11.06.2008 року у розмірі 71 227 (сімдесят одна тисяча двісті двадцять сім) грн. 84 коп. та судових витрат у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Су д д я Г.В. Павловська

Повне судове рішення складено та підписано 15 листопада 2022 року.