Справа № 308/1057/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 грудня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді : Джуги С.Д.,

суддів: Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 серпня 2022 року в частині стягнення аліментів у складі судді Голяни О.В., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

26 січня 2022 року ОСОБА_3 звернулася із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що 26.06.2008 року між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №301. В шлюбі у сторін народилося двоє дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя протягом останніх років між нею та відповідачем поступово погіршилось через надмірне зловживання відповідачем спиртними напоями, непорозуміння між ними носить тривалий характер, намагання досягти примирення виявилось безрезультатним. Подальше збереження шлюбу є недоцільним і таким, що суперечить її інтересам, а також інтересам їхніх дітей. Кожен з них проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Їх спільні діти перебувають на її повному утриманні; відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

За вказаних обставин позивач просила: 1) розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем ОСОБА_1 , зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №301; 2) стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 6 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 серпня 2022 року заявлений позов задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 26.06.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №301.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 3 000,00 (три тисячі) грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким стягувати з нього аліменти на користь позивача на утримання дітей у розмірі по 1372 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на час розгляду справи в суді першої інстанції апелянт мав підробіток, а тому визнав та погодився сплачувати аліменти у розмірі по 3000 грн. на кожну дитину (в сумі 6000 грн.). Однак, вже в кінці серпня (після ухвалення рішення) у зв`язку з втратою підробітку, неможливістю працевлаштування та погіршення стану здоров`я він немає можливості сплачувати визначену суму аліментів, що призведе до виникнення в нього заборгованості, що тягне за собою ряд санкцій, в тому числі нарахування пені, а тому задля запобігання вказаних негативних наслідків, вважає за належне сплачувати аліменти у розмірі по 1372 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Апелянт звертає увагу та просить врахувати його незадовільний стан здоров`я, зокрема, що з 28.01.2022 по 22.02.2022 він перебував на стаціонарному лікуванні; 27.03.2019 до 01.04.2020 йому було надано третю групу інвалідності загального захворювання; з 07.09.2022 (після ухвалення рішення) знаходиться на стаціонарному лікуванні у відділенні ортопедії-травматології КНП «УРКЛ»

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволеної позовної вимоги про розірвання шлюбу апелянтом не оскаржено, тому апеляційний суд у відповідності до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Визначаючи розмір аліментів в сумі по 3 000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції виходив з доводів відповідача щодо фінансової можливості сплачувати аліменти в розмірі по 3 000 грн. щомісячно на кожну дитину, інтересів дітей, відсутності у відповідача інших осіб на утриманні.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд.

Матеріалами справи встановлено, що 26.06.2008 року між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №301.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які фактично проживають разом з матір`ю ОСОБА_3 у м.Варшава, Польща.

Відповідач ОСОБА_1 проживає с.Холмець Ужгородського району Закарпатської області.

Ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

При цьому, діти сторін проживають разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дітей.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Так, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 6 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у суді першої інстанції апелянтом (відповідачем) частково визнано позов в частині стягнення аліментів, зокрема, як вбачається з журналу судового засідання та прослуханого звукозапису судового засідання, ОСОБА_1 зазначив, що визнає та погоджується сплачувати аліменти у розмірі по 3000 грн. на кожну дитину.

Відтак, суд першої інстанції враховуючи доводи відповідача щодо фінансової можливості сплачувати аліменти в розмірі по 3 000 грн. щомісячно на кожну дитину, інтересів дітей, відсутності у відповідача інших осіб на утриманні та відсутності доказів про можливість відповідача сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі (по 6000 грн. на кожну дитину), визначив суму аліментів у розмірі, який визнав сам апелянт (відповідач), зокрема, у розмірі по 3 000 грн. щомісячно на кожну дитину.

Визначений судом розмір аліментів по 3 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Доводи апелянта про необхідність визначення розміру аліментів по 1372 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з посиланням на те, що після ухвалення рішення у зв`язку з втратою підробітку, неможливістю працевлаштування та погіршення стану здоров`я він немає можливості сплачувати визначену суму аліментів, не беруться до уваги, оскільки, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції.

Такі висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній в постанові від 27 червня 2018 року у справі №756/1529/15-ц.

Як зазначалось вище, на час розгляду справи в суді першої інстанції апелянт зазначав, що має підробіток та готовий сплачувати аліменти в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що 27.03.2019 апелянту ОСОБА_1 було надано третю групу інвалідності загального захворювання не заслуговують на увагу, оскільки інвалідність у апелянта була визначена лише до 01.04.2020. Відтак, як на час подачі позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції рішення, апелянт не мав групи інвалідності. При цьому, жодних доказів, які б підтверджували незадовільний стан здоров`я ОСОБА_1 в суді першої інстанції такий не подавав.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки на час ухвалення цього рішення (10 серпня 2022 року) їх не існувало.

При цьому, діти сторін проживають разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дітей.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 серпня 2022 року в частині стягнення аліментів - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 29 грудня 2022 року.

Головуючий :

Судді: