Справа № 138/362/22
Провадження №:6/138/22/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю: секретаря Політанської Т.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, накладеного ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022 суд вирішив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання нею своїх зобов`язань за виконавчим написом № 71 від 27.01.2020, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко Мариною Олександрівною, про стягнення грошових коштів в сумі 245 250,00 грн. на користь ОСОБА_2 .

15.04.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 мотивована тим, що в неї дійсно були кошти в період з 2019 по 2020 рік. Однак, з 2020 року почалась епідемія COVID-19 і вона втратила роботу. Заявник зазначає, що вона не ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим написом № 71 виданим 27.10.2020. При цьому відсутність у неї коштів та будь-якого майна не свідчить про небажання виконувати зобов`язання, а навпаки підтверджує неможливість виконання зобов`язання. Крім того, 24.02.2022 россія почала повномасштабну війну проти України. Заявник проживає в передмісті Києва, і через вказані обставини була вимушена покинути своє місце проживання. Також зазначила, що мала намір на час війни виїхати до Республіки Польща, однак через накладене обмеження не може цього зробити. Враховуючи викладене, а також те, що в діях заявника відсутній умисел щодо ухилення від виконання зобов`язання, а також зважаючи на те, що Україна перебуває в стані війни, те, що вона позбавлена можливості повернутись до постійного місця проживання, позбавлена доходу, а тому заявник просить суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримала. Також зазначила, що має вищу освіту, однак не працевлаштована. В Республіку Польщу вона хоче виїхати з метою вивезення туди своїх племінників. Також зазначила, що хоче знайти там роботу і за цей кошт повернути борг ОСОБА_2 .

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився. Про час та місце проведення судового розгляду повідомлений завчасно та належним чином.

Стягувач в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву в якій повідомив, що наразі перебуває в Збройних силах України. Просив відмовити в задоволенні вказаної вище заяви, оскільки боржник не виконує свого зобов`язання. Крім того, вона пообіцяла йому повернути хоча б 4 000,00 доларів США, однак і цього не виконала. Якщо вона виконає свою обіцянку по поверненню частини боргу він не буде заперечувати проти скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та її виїзду з метою подальшого поступового погашення боргу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, враховуючи таке.

Суд встановив, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельниченко О.В. перебуває виконавче провадження № 61129139 щодо примусового виконання виконавчого напису № 71 виданого 27.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко М.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 245 250,00 грн., які було передано ОСОБА_2 ОСОБА_1 на підставі договору позики від 04.09.2017.

Постановою приватного виконавця Мельниченка О.В. від 03.02.2020 відкрито виконавче провадження за вказаним вище виконавчим написом.

Боржник не виконала своє зобов`язання, а тому ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022, за поданням приватного виконавця, суд вирішив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання нею своїх зобов`язань за виконавчим написом № 71 від 27.01.2020, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко Мариною Олександрівною, про стягнення грошових коштів в сумі 245 250,00 грн. на користь ОСОБА_2

Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Порядок здійснення права на виїзд за кордон осіб, які є громадянами України, а також випадки тимчасового обмеження права на виїзд за кордон регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим законом.

У п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Як встановлено в судовому засіданні підставою для обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 було те, що вона зобов`язання за виконавчим написом від 27.01.2020 не виконувала, знала про наявність виконавчого провадження, однак жодних дій щодо погашення заборгованості не вчиняла.

Відповідно до ч. 5-8 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Звертаючись до суду з даною заявою ОСОБА_1 зазначила, що дійсно в період з 2019 року по 2020 рік в неї був рух грошей на карткових рахунках, оскільки вона була працевлаштована. При цьому, заявник зазначає, що оскільки виконавче провадження відкрито лише 03.02.2020, вказана обставина не могла бути підставою для обмеження її у праві виїзду за кордон.

Разом з тим, суд вважає такий довід заявника безпідставним, оскільки грошові кошти в позику ОСОБА_1 отримала ще 2017 року і знала про свій обов`язок щодо їх повернення, однак доказів виконання такого зобов`язання суду не надала.

Також, як зазначив стягувач в своїй заяві, заявник зобов`язалась повернути йому 4000,00 доларів США в рахунок сплати боргу.

В судовому засіданні під час розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України заявник підтвердила вказану вище обставину, щодо обіцянки повернути стягувачу частину суми боргу та те, що такі кошти вона ще не повернула.

За клопотанням заявника суд оголосив перерву в розгляді її заяви з метою вирішення питання щодо сплати частини боргу на умовах згаданої домовленості. Разом з тим, боржник не вчинила жодних дій щодо повернення стягувачу вказаної вище суми, яка є навіть меншою ніж половина усієї суми заборгованості.

Крім того, заявник вказує, що повернутись до постійного місця проживання в передмістя Києва вона не може, оскільки з 24.02.2022 Україна перебуває в стані війни з росією.

Разом з тим, при вирішенні заяви суд зважає на те, що зареєстроване місце проживання заявника знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і на даній території не ведуться активні бойові дії та відсутня евакуація населення.

Враховуючи викладене, а також те, що заявник вже протягом п`яти років, з моменту отримання позики не вчинила жодних дій щодо виконання зобов`язання, те, що стягувач перебуває в Збройних силах України і фактично погодився на скасування тимчасового обмеження у виїзжі за межі України ОСОБА_1 в разі повернення хоча б частини суми боргу, однак вона і цієї суми не повернула, а відтак суд вважає, що порівнюючи обставини в яких на момент розгляду заяви перебуває стягувач та заявник, обставини на підставі яких ОСОБА_1 була обмежена у праві виїзду за кордон, не змінились, нових вагомих обставин заявник не навела, а відтак в задоволенні її заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, накладеного ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022 слід відмовити.

Керуючись ст. 260, 441 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, накладеного ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 16.05.2022.

Суддя: Т.Б.Київська