Справа № 466/9300/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«18» травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Глинської Д.Б.

за участі секретаря Хрупи Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату судового наказу по справі №466/9300/14-ц за заявою публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2021 року на адресу суду поступила заява приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату судового наказу по справі №466/9300/14-ц за заявою публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за спожиту електричну енергію.

В обґрунтування даної заяви покликається на те, що судовий наказ №466/9300/14-ц, який був виданий 29 грудня 2014 року Шевченківським районним судом м. Львова був пред`явлений до виконання у Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Однак, був втрачений. Станом на 08.12.2021 будь які оплати на погашення боргу за цим виконавчим документом відсутні, виконавчі дії не здійснюються.

В судовому засіданні представник ПрАТ «Львівобленерго» Середницький В.М. заяву підтримав та просив її задовольнити.

Боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання, яке було призначене 18 травня 2022 року о 11:30 год. не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про місце, час та дату розгляду справи.

Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання, яке було призначене 18 травня 2022 року о 11:30 год. не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, час та дату розгляду справи. 12 січня 2022 року у канцелярію суду поступило клопотання за підписом начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Савойника Р., з якого вбачається, що він просить провести засідання без участі представника.

Заслухавши пояснення представника ПрАТ «Львівобленерго» Середницького В.М., дослідивши заяву та матеріали справи, суд вважає, що заява про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України зазначено, що у випадку втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

29 грудня 2014 року Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Львівобленерго» у розмірі 2142, 37 грн. та судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 12 квітня 2018 року було відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №466/9300/14- ц, виданого 29 грудня 2014 року Шевченківським районним судом м. Львова.

Як вбачається з листа №В-14/37915 Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 19.08.2019 державним виконавцем 19 червня 2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Процесуальні питання, які вирішуються судом у зв`язку з виконанням судових рішень у цивільних справах врегульовані у Розділі VI ЦПК України.

Підставами для видачі дубліката виконавчого листа є, насамперед, доведеність втрати оригіналу виконавчого листа.

При цьому дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25 вересня 2015 року за № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Отже, з системно - логічного аналізу вищевикладеного слідує, що видача дубліката виконавчого листа не є обов`язком суду. Під час вирішення такого питання суд має визначити стан виконання судового рішення, тобто встановити, чи воно вже виконано, або що строк для пред`явлення виконавчого листа не закінчився, крім того, суд має перевірити підстави, покладені в обґрунтування заяви про видачу дубліката виконавчого листа, зокрема, обставини, які підтверджують факти втрати виконавчого листа.

Суду необхідно перевірити, чи оригінал виконавчого листа дійсно втрачено, щоб він у цей момент не перебував у виконавчому провадженні. Суд повинен запобігти ситуації, коли недобросовісний стягувач за одним судовим рішенням ініціює два виконавчі провадження - за оригіналом і дублікатом виконавчого листа.

Таким чином, суду повинні бути надані документи, які підтверджують втрату виконавчого листа, у тому числі і про проведення службового розслідування по факту втрати оригіналу виконавчого листа та результат його проведення.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент видачі судом виконавчого листа № 466/9300/14-ц були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Разом із тим, частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені у вказаних правових нормах, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 23 Закону № 606-XIV у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (частина друга статті 23 Закону № 606-XIV).

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (частина третя статті 23 Закону № 606-XIV).

Аналогічні приписи містяться у частинах четвертій, п`ятій статті 12 Закону № 1404-VIII.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Львівобленерго» неодноразово пред`являло судовий наказ № 466/9300/14-ц, виданий Шевченківським районним судом м. Львова, до виконання, після чого державний виконавець відкривав виконавче провадження, а в подальшому, здійснивши ряд виконавчих дій, своєю постановою повертав виконавчий документ стягувачу без виконання у зв`язку з неможливістю виконати рішення суду, оскільки у боржника не виявлено майно, на яке можливо звернути стягнення в межах суми боргу.

Таке повернення мало місце, зокрема, у 2016 році та 19 червня 2018 року, чим, у відповідності до пункту 1 частини першої, частин другої, третьої статті 23 Закону № 606-XIV, частин четвертій, п`ятій статті 12 Закону № 1404-VIII строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривався, тобто поновлювався.

Як вбачається із матеріалів справи виконавчий лист №466/9300/14-ц, виданий Шевченківським районним судом м. Львова 29.12.2014, був повернутий стягувачеві 19 червня 2018 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

У серпні 2019 року Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області на клопотання ПАТ «Львівобленерго» повідомив стягувача про винесення вищевказаної постанови від 19.06.2019, що зазначено у листі №В-14/87915 від 19.08.2019.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ПрАТ «Львівобленерго» не додано до заяви доказів поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Жодних дій щодо виконання судового наказу з 2018 року ПрАТ «Львівобленерго» не вчинялось. За таких обставин відсутні підстави для поновлення ПрАТ «Львівобленерго» строку для пред`явлення виконавчого листа №466/9300/14-ц до виконання.

Із заявою представник стягувача звернувся до суду лише 17 грудня 2021 року, тобто після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа №466/9300/14-ц до виконання. За таких обставин відсутні підстави для видачі дубліката виконавчого листа №466/9300/14-ц.

З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви немає, оскільки вона є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 258-260, Перехідними положеннями Розділу ХІІІ ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд

П О С Т А Н О В И В:

у задоволені заяви приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату судового наказу по справі №466/9300/14-ц за заявою публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за спожиту електричну енергію-відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18 травня 2022 року.

Суддя Д. Б. Глинська