Справа № 466/7660/22
Провадження № 2-н/466/2052/22
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд іншому суду

29 грудня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б. ознайомившись із заявою Львівського комунального підприємства «Балатон - 409» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за житлово комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В :

Львівське комунальне підприємство «Балатон - 409» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за житлово комунальні послуги.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06 грудня 2022 року вищевказана справа передана для розгляду за територіальною підсудністю у Шевченківський районний суд м. Львова.

Оглянувши заяву Львівського комунального підприємства «Балатон - 409» про видачу судового наказу, вважаю, що таку слід скерувати на розгляд Залізничного районного суду м. Львова за підсудністю, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 162 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України Шевченківським районним судом м. Львова здійснено запит про надання відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб - боржника.

Як вбачається із відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Львівській області від 20 жовтня 2022 року (поступило до суду 25 жовтня 2022 року) боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в ч.1 ст.17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ЦПК України якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Тобто, загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

Правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено ст. 532 Цивільного кодексу України, відповідно до яких місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Зокрема, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

При цьому, правила ст. 532 Цивільного кодексу України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, п. 4 ч. 1 ст. 532 Цивільного кодексу України) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Отже, стягнення заборгованості по оплаті за житлово комунальні послуги не містить прив`язки до певного конкретного місця, оскільки така заборгованість, за наявності достатніх правових підстав для її стягнення, може буди здійснена боржником в добровільному порядку, або буде виконана у примусовому порядку.

Необхідно зауважити, що виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності.

Оскільки у цивільному процесі велика кількість справ стосується прямо або побіжно нерухомого майна, таке широке тлумачення категорії спорів, що відносяться до виключної підсудності справ, предметом яких є стягнення заборгованості по оплаті за житлово комунальні послуги, по суті нівелює положення статті 30 ЦПК України як такої, що регулює виключну підсудність справ, до якої мають відноситися лише певні категорії справ.

Враховуючи викладене, до спорів, що виникають з приводу нерухомого майна і до яких слід застосовувати правила виключної підсудності, відносяться спори, вимоги за якими безпосередньо стосуються об`єкта нерухомого майна.

Правила виключної підсудності не поширюються на спір щодо стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги, а тому у даному випадку необхідно застосувати норму ч.1 ст.27 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно з ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин, вважаю, що заява Львівського комунального підприємства «Балатон - 409» про видачу судового наказу не підсудна Шевченківському районному суду м. Львова, а тому її необхідно передати на розгляд за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 160-162, 165 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

справу №466/7660/22 (провадження №2-н/466/2052/22) за заявою Львівського комунального підприємства «Балатон - 409» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за житлово комунальні послуги передати на розгляд за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д. Б. Глинська