Справа № 466/3791/22 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/2539/22 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 06 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну (зменшення) розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присуджених до стягнення з позивача на користь відповідачки рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08 червня 2015 року, з 1/5 частки заробітку (доходу) платника аліментів до 1/10 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 2 прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку, встановленого законом, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що у позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 у незареєстрованому шлюбі між ним та ОСОБА_5 народилася донька ОСОБА_6 . Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2017 року ухвалено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання згаданої доньки у розмірі 1/5 частки його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 17 березня 2017 року частково задоволено позов батьків позивача, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , про стягнення з нього щомісячно аліментів на їх утримання, а саме - на кожного по 1/15 частини із всіх видів його доходу, довічно.

Також зазначалося, що 19.06.2019 року між позивачем та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб, а відтак у позивача змінився сімейний стан.

Крім цього, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19.05.2021 року змінено розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь матері, ОСОБА_8 , а саме: збільшено розмір аліментів до 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили, та довічно.

Зазначалося, що з часу ухвалення судом рішення від 08.06.2015 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10 у розмірі 1/5 частини із всіх видів доходу позивача минув значний період часу, у нього народилась донька від іншої жінки, з якою він зареєстрував шлюб, а також він здійснює виплату аліментів на утримання батьків, що вплинуло на його майновий стан, оскільки сумарний розмір аліментів, які підлягають до стягнення з нього згідно вищезгаданих судових рішень, становить 67 % від його доходів, що перевищує, встановлений частиною 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» максимально допустимий розмір усіх відрахувань від заробітної плати.

Зазначалося, що доходи позивача у 2022 році зменшилися, а відтак сплата аліментів у вищезгаданому розмірі для нього є великим тягарем, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом про зменшення розміру аліментів (а.с. 1-6).

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 82-84).

Дане рішення оскаржив позивач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального права.

Вважає, що судом не дано належної оцінки тому, що з часу ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у нього «значно погіршився майновий стан» (а.с. 82-84).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77).

Як стверджується матеріалами справи, рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 08 червня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та (зокрема) ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина згаданих сторін, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку ОСОБА_1 : починаючи з 08 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

Як встановлено судом, вищезгадане рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 08 червня 2015 року оскаржували в апеляційному порядку, як позивачка ОСОБА_3 , так і відповідач ОСОБА_1 , оскільки обоє були незадоволеними цим рішенням в частині розміру присуджених до стягнення аліментів: ОСОБА_3 цей розмір вважала таким, що підлягає до збільшення, а ОСОБА_1 просив його зменшити до 1/10 частини його заробітку.

Однак, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 07 липня 2015 року обидві апеляційні скарги було відхилено, а рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 08 червня 2015 року залишено без змін.

Як стверджується змістом рішення Личаківського районного суду міста Львова від 16 лютого 2017 року та рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 19 травня 2021 року, ОСОБА_1 в особі своїх представників погоджувався зі стягненням з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та на утримання мами, ОСОБА_8 : також у розмірі по 1/5 частині з усіх його видів заробітку на кожного з них (а.с. 10, 13-14).

Вищезгаданих рішень суду ОСОБА_1 в апеляційному порядку не оскаржував.

Станом на час ухвалення оскаржуваного рішення (так і на час його апеляційного оскарження) будь-які докази про те, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовами про перегляд розміру аліментів, присуджених до стягнення з нього цими рішеннями (в сторону їх зменшення), у матеріалах справи відсутні.

Так само, як не оскаржував в апеляційному порядку і рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 23 листопада 2021 року, яким йому було відмовлено у задоволенні аналогічного позову до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10 (а.с. 15-17).

Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений (зокрема) за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника аліментів або їх одержувача.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Системний аналіз вище наведених норм матеріального і процесуального права свідчить про те, що (виходячи з предмета даного спору, а саме зменшення розміру аліментів) саме на позивача ОСОБА_1 покладається обов`язок доказування фактів про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника аліментів (самого позивача) або їх одержувачів (відповідачки ОСОБА_3 ) у період, який пройшов після ухвалення судом останнього з вищезгаданих рішень, тобто після 23 листопада 2021 року.

В той же час, позивачем ОСОБА_1 станом на час ухвалення оскаржуваного рішення не було подано до суду будь-яких доказів, які б свідчили про такі зміни матеріального і сімейного стану сторін спору або погіршення (поліпшення) їх стану здоров`я, які б могли слугувати підставою для зміни розміру аліментів в сторону їх зменшення.

15 грудня 2022 року на адресу суду поступило Клопотання апелянта про долучення (до матеріалів справи) письмових доказів, а саме: копії заочного рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 26 жовтня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про зміну (зменшення) розміру аліментів, які були присуджені вищезгаданим рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2017 року до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання малолітньої ОСОБА_6 у розмірі 1/5 частки його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вищезгаданимзаочним рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 26 жовтня 2022 року (яке набрало законної сили лише 01 грудня 2022 року) зменшено розмір аліментів, які підлягають до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання малолітньої ОСОБА_6 , до 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 2 (два) прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 104-110).

На переконання колегії суддів, вищезгадане заочне рішення від 26 жовтня 2022 року не може слугувати правовою підставою для перегляду оскаржуваного рішення від 06 вересня 2022 року, оскільки:

-як вбачається з описової частини заочного рішення від 26 жовтня 2022 року, представник в інтересах ОСОБА_1 до суду з позовом до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів звернулася ще 21.10.2021 року, однак в аналогічній позовній заяві до ОСОБА_3 (поданій нею ж до суду в червні 2022 року) про цю обставину нічого не згадується і (як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення) суду на день ухвалення оскаржуваного рішення про цю обставину також відомо не було;

-про вищенаведену обставину також нічого не згадується і в доводах апеляційної скарги;

-заочне рішення від 26 жовтня 2022 року було ухваленим та набрало законної сили вже після ухвалення оскаржуваного рішення від 06 вересня 2022 року.

З урахуванням вищенаведених обставин заочне рішення від 26 жовтня 2022 рокуможе бути лише підставою для обґрунтування чергового звернення ОСОБА_1 до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності, які існували на момент ухвалення оскаржуваного рішення, та ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 06 вересня 2022 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 29 грудня 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.