УХВАЛА

Іменем України

21.12.2022 Справа №607/17957/22 Провадження № 2-з/607/138/2022

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі судді Марциновської І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір Іван Теодорович про визнання договору недійсним,

УСТАНОВИВ:

09.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І.Т. про визнання договору недійсним.

20.12.2022 до відкриття провадження у справі позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що предметом даного позову є визнання недійсним укладеного 29.06.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовніром І.Т. договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що на даний час існує загроза того, що вказана вище квартира може бути відчужена ОСОБА_4 третім особам, що позбавить позивача можливості поновити порушене право у вибраний ним спосіб. При цьому у разі невжиття заходів забезпечення позову для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докладати значних зусиль та витрат, оскільки необхідно буде звертатись до суду ще з одним позовом, оплачувати судові витрати, правову допомогу адвоката тощо. За таких підстав відповідно до ст. 150 ЦПК України позивач просить заборонити ОСОБА_3 відчужувати майно, яке належить відповідачу на праві власності, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши доводи позивача, викладені у заяві, та дослідивши додані до неї документи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України. Так, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Також відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Суд встановив, що предметом позову ОСОБА_1 є визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 29.06.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовніром І.Т.

Указане свідчить про наявність зв`язку між предметом спору і заходом забезпечення позову у вигляді заборони відчуження спірного нерухомого майна.

Суд вважає, що саме такий захід забезпечення позову співмірний заявленим позовним вимогам та спроможний забезпечити виконання судового рішення у разі задоволення позову, не покладатиме надмірний тягар на власника майна та не буде порушувати його прав на володіння та користування спірною квартирою.

Водночас незастосування такого заходу забезпечення позову створює реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання рішення суду, а також може ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача.

Відтак суд вважає співмірним та справедливим, а також таким, що відповідатиме реальному захисту прав та інтересів позивача, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони власнику ОСОБА_3 відчужувати вказане вище нерухоме майно.

При цьому у постанові від 14.06.2021, прийнятій у справі № 308/8567/20, Верховний Суд визначив, що заяви про забезпечення позову, подані одночасно із поданням позовної заяви, у разі відповідності їх змісту та форми вимогам, встановленим статтею 151 ЦПК України, та підсудності таких заяв суду, до якого вони подані згідно вимог частини першої статті 152 ЦПК України, мають бути розглянуті по суті у строк, передбачений частиною першою статті 153 ЦПК України, незалежно від відкриття провадження у справі за позовною заявою, поданою одночасно із заявою про забезпечення позову.

Також заявник до заяви про забезпечення позову подав клопотання про незастосування зустрічного забезпечення. Оскільки станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення у цій справі.

Керуючись ст. 149-154, 157, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір Іван Теодорович про визнання договору недійсним задовольнити повністю.

Заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна, а саме: квартири загальною площею 66,9 кв. м, житловою площею 35,6 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 52, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити позивачу ОСОБА_1 та його представнику адвокату Ходюк К.М., відповідачу ОСОБА_2 , приватному нотаріусу Тернопільського міського нотаріального округу Жовніру І.Т. - до відома, а відповідачу ОСОБА_3 , Тернопільському відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), відділу державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації - до виконання.

Роз`яснити, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 (три) роки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Стягувач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

СуддяІ. В. Марциновська