Провадження № 2/742/121/22
Єдиний унікальний № 742/3129/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Ільченка О.І.,

при секретарі Богуш Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Бич Володимир Миколайович, про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим позовом, у якому просила визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та - Ѕ частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0226, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , звернулася до виконкому Дідовецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, де посвідчила відповідний заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося заповіла по Ѕ частині ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначені у заповіті спадкоємці звернулися до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. із відповідними заявами ОСОБА_1 про прийняття спадщини, а ОСОБА_5 - про відмову від належної їй частини спадщини на користь ОСОБА_1 .

Вказані заяви були прийняті нотаріусом та відкрита спадкова справа.

Проте, постановою від 30 липня 2021 року у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено, посилаючись на ті обставини, що спадкоємцем не було надано правовстановлюючих документів на відповідну частину нерухомого майна, а саме - житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки такий було зареєстровано за ОСОБА_6 , який також помер, та після його смерті відкрита спадкова справа в іншого нотаріуса, та останній не встиг за життя вчинити дії по оформленню всіх належних документів.

Вказані обставини позбавляють позивачку можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на відповідну частину житлового будинку АДРЕСА_1 , право на Ѕ частину в якому за життя належало ОСОБА_4 , як у спільному сумісному майні подружжя, та на яке відкрилася спадщина після її смерті, що є підставою для звернення із відповідним позовом до суду.

07.09.2021 було встановлено, що 19.03.2013 за ОСОБА_6 було зареєстровано право власності на земельну ділянку, прощею 1384 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Нормативно грошова оцінка вказаної земельної ділянки станом на день звернення до суду становить 17735,45 грн, що підтверджується витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 08.09.2021.

Фактично, ОСОБА_4 на момент її смерті належала Ѕ частина у будинку та земельній ділянці, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак позивачка має право вимагати визнання за нею права власності на вказану частину, як спадкоємиця за заповітом.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували у шлюбі, який зареєстрували 25.06.1967 року.

У період шлюбу подружжям було збудовано житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 , яке було видане Дідовецькою сільською радою Прилуцького району Чернігівської області 28.03.1988. У подальшому, 05.04.2013 було видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку, на якій вказаний будинок знаходиться. Тобто, відповідно до вимог ст. 60 СК України вказаний будинок та земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до заповіту ОСОБА_4 , що був посвідчений секретарем виконкому Дідовецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області 31 жовтня 2017 року, остання зробила відповідне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося заповіла по Ѕ частині ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . ОСОБА_5 скористалася своїм правом на відмову від належної їй Ѕ частини спадщини на користь ОСОБА_1 , про що подала відповідну письмову заяву нотаріусу.

У той же час, і ОСОБА_4 , і інший співвласник вказаних будинку та земельної ділянки, на якого були видані відповідні свідоцтва про право власності ОСОБА_6 , померли, а тому ОСОБА_1 має законне право вимоги визнання за нею права власності на спадщину.

04.10.2021 до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшов відзив від відповідачів, згідно з яким вони повністю заперечують проти задоволення позову, мотивуючи це тим, що єдиним власником житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , був виключно ОСОБА_6 , а ОСОБА_1 не має ніякого відношення до спадкового майна (а.п.68-74).

11.10.2021 до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначає, що ОСОБА_6 подав до нотаріуса письмову заяву, якою відмовився від отримання обов`язкової частки у спадщині та свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, а також підтвердив ознайомлення зі змістом заповіту ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , підтвердивши при цьому, що спадкове майно є особистим майном спадкодавця (а.п.108-111).

21.10.2021 до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від відповідачів надійшло заперечення на відзив, згідно з яким вони вважають доводи відповідачки нікчемними та заперечують проти задоволення позову (а.п.115-125).

Позивачка та її представниця у судове засідання не з`явилися, проте остання подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала та просила провести розгляд без її участі (а.п.154).

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, проте подали до суду заяви, згідно з якими заперечили проти задоволення позовних вимог та просили провести розгляд справи без їх участі (а.п.150, 152).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, 25.06.1967 ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 (а.п.7, 57-58).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 від 22.06.2018, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.п.6), що підтверджується також повним витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.п.59).

Згідно копії свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_3 від 10.03.2021, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.п.37).

Відповідно до копії довідки №402 від 07.06.2021, виданої Дідовецьким старостинським округом №2 Сухополов`янської сільської ради, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.8).

З копії довідки №368 від 22.06.2021, виданої Дідовецьким старостинським округом №2 Сухополов`янської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.41).

Згідно копії довідки №1598 від 30.07.2021, виданої КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_6 (а.п.9).

Наявність спірного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується копією технічного паспорта (а.п.11-13) та копією звіту про незалежну оцінку майна (а.п.10).

Наявність спірної земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0226 підтверджується інформаційною довідкою №156839951 від 07.09.2021, в якій зазначено, що право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_6 (а.п.63) та копією Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.п.64).

З копії листа Управління у Прилуцькому районі головного управління держгеокадастру у Чернігівській області вбачається, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не реєструвалися (а.п.65).

31.10.2017 ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла усе своє майно по Ѕ частині ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.п.15, 103-104, 106).

16.11.2018 приватному нотаріусу Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. ОСОБА_1 було подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.п.98).

Відповідно до копії заяви від 16.11.2018, ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 (а.п.16, 99).

Згідно копії заяви від 13.12.2018, ОСОБА_6 зазначає, що спадкове майно після смерті ОСОБА_4 є її особистим майном. На одержання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя він не претендує, від отримання обов`язкової частки у спадщині він відмовляється (а.п.100).

Постановою приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. від 30.07.2021, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки нею не були надані правовстановлюючі документи (а.п.14).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що за життя ОСОБА_6 було складено заповіт (а.п.40).

Згідно з копією дублікату заповіту від 11.07.2018, ОСОБА_6 заповів усе своє майно по Ѕ частині ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.п.54-55).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_4 від 07.03.1968, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.п.43). Після укладення шлюбу, прізвище ОСОБА_7 було змінено на ОСОБА_8 (а.п.44).

Згідно копії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_5 від 20.02.1973, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.п.49).

22.06.2021 ОСОБА_2 була подана заява приватному нотаріусу Бич В.М. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 (а.п.36) та у спадковому реєстрі було зареєстровано спадкову справу №67860541 (а.п.39).

22.06.2021 ОСОБА_3 була подана заява приватному нотаріусу Бич В.М. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 (а.п.48).

Згідно копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №65972640 від 11.08.2021, після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , приватним нотаріусом Бич В.М. була заведена спадкова справа (а.п.8).

Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зі змісту ст.370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст, 392 ЦК України ).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1220 цього Кодексу спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.1 ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Із роз`яснень, викладених у п. 21 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за №7 від 16 квітня 2004 року, вбачається, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, слід виходити з розміру його частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Відповідно до ч.1 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст.89 ЗК України від 25.10.2001 №2768-ІІІ, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ст.125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.158 ЗК України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

З урахуванням зазначеного слідує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження№ 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадженн я№ 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Так, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували у шлюбі, який зареєстрували 25.06.1967, та у період шлюбу подружжям було збудовано житловий будинок АДРЕСА_1 , тобто, відповідно до вимог ст.60 СК України вказаний будинок та земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя. В той же час, і ОСОБА_4 , і інший співвласник вказаних будинку та земельної ділянки, на якого були видані відповідні свідоцтва про право власності - ОСОБА_6 , померли, а тому ОСОБА_1 , якій ОСОБА_4 заповіла своє майно, має законне право вимоги визнання за нею права власності на спадщину.

На підставі наведеного, керуючись ст.2, 12, 13, 81,141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_5 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Бич Володимир Миколайович (адреса: вул.Київська, буд.273, м.Прилуки, Чернігівська область, 17500), про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0226, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір сплачений нею при подачі позову в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 к.

Судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 к., сплачений ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) при подачі позову, компенсувати їй за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.02.2022.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО