Номер провадження: 22-ц/813/812/22
Справа № 523/9425/19
Головуючий у першій інстанції Шепітко І.Г.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Державного реєстратора Мельник Тетяни Іванівни Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг», ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Одеська міська рада, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання договорів купівлі-продажу недійсними,

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, в подальшому подала заяву про збільшення позовних вимог (т.1, а.с.46) та просила: визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46716634 від 03.05.2019 року 14:33:45, державного реєстратора Мельник Тетяни Іванівни Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг», Одеської області; визнати недійсними два договори купівлі-продажу від 20.06.2019 року, реєстраційні номери 1146 та 1147 посвідчені приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною, згідно яких ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_5 купила по 1/2 частки житловий будинок АДРЕСА_1 (т.1, а.с.2-9).

18 червня 2019 року разом з позовною заявою позивач, через свого представника, звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 24-25).

25 червня 2019 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Шепітко І.Г.) накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 38-38 зворот).

24 грудня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направили до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25.06.2019 року про забезпечення позову. Апелянти повідомляють, що родина апелянтів проживає в будинку АДРЕСА_1 з 1964 року та зареєстровані в даному будинку. Апелянти зазначили, що не були залучені до розгляду даної цивільної справи, а про порушення їхніх прав дізналися при зверненні до державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявами про отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 . Апелянти вказали, що 14 грудня 2021 року отримали постанову державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначено, що при проведенні державним нотаріусом перевірки відповідно до вимог п.п.4.15 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку встановлено, що в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні записи про обтяження майна, власник ОСОБА_5 , а саме: за реєстраційним номером: 32334629, тип обтяження: арешт нерухомого майна, підстава обтяження: ухвала суду, серія та номер: 523/9425/19, видана 25.06.2019 року, видавник: Суворовський районний суд м. Одеси, суб`єкт обтяження: особа в інтересах якої встановлено обтяження: ОСОБА_3 . З огляду на це, апелянти просили розглянути їх апеляційну скаргу разом з апеляційною скаргою учасників справи - відповідачів, та скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року про забезпечення позову (т. 3, а.с. 90-92).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці та тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Апелянти подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Інші учасники провадження про час, місце та порядок проведення судового засідання повідомлені належним чином.

23.11.2021 представник ОСОБА_5 адвокат Кудрік К.І. подав заяву, якою просив задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_5 , скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, постановити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення. Також представник просив розглядати справу за відсутності апелянта та її представника.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що сторони були забезпечені повним обсягом процесуальних прав на подання до суду клопотань, в тому числі про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, розгляд справи без участі сторін, пояснень по суті справи тощо. Разом з тим, в процесі розгляду справи в суді апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції сторони до суду не подавали. Справа знаходиться в провадженні апеляційного суду більше року. Апеляційний суд зауважує, що учасники провадження мають здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки відповідно до вимог процесуального законодавства, не допускати зловживання процесуальними правами та сприяти своєчасному та ефективному розгляду справи. Вказане безпосередньо стосується сторони, яка ініціювала судовий процес як на відповідній стадії (апеляційний розгляд), так і в цілому (звернення до суду з позовом).

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що матеріали справи містять достатньо доказів для розгляду справи по суті, оскільки в контексті ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а представник позивача не навів жодних поважних обставин, які б свідчили про неможливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції (враховуючи, що позивач користується професійною правовою допомогою) чи про необхідність явки до судового засідання (чим пояснювалася б категоричність небажання участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції), апеляційний суд вирішив розглядати справу за відсутності учасників провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вид забезпечення позову в межах заявленого позову є співмірним заявленим позивачем вимогам, а тому суд вирішив задовольнити заяву.

Апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу, звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справ

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_3 є власником 3/5 (три п`ятих) частини житлового будинку АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 жовтня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Швидкою М. Г., що підтверджується: Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (т. 1, а. с. 12), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1, а. с. 12-14).

Житловий будинок з поштовою адресою АДРЕСА_3 якого на праві спільної часткової власності належить позивачу ОСОБА_3 та житловий будинок з поштовою адресою АДРЕСА_4 , право власності на який було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_6 на підставі рішення державного реєстратора Мельник Т. І. індексний номер: 46716634 від 03.05.2019 року є одним об`єктом житлової нерухомості, тобто є одним будинком, який був поділений на частки в 3/5 та 2/5.

Державний реєстратор Мельник Т. І. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46716634 від 03.05.2019 14:33:45 на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про те, що власницею житлового будинку АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_4 на підставі довідки № 3030119, виданої 22.04.2019 року, видавник: ТОВ «АБТІ» та технічного паспорту б/н, виданого 22.04.2019 року видавник: ТОВ «АБТІ». Вказані обставини, також, підтверджуються документами реєстраційної справи № 101 на житловий будинок АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 80-97).

20.06.2019 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали договори купівлі-продажу вказаного будинку, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною, реєстраційні номери: 1146 та 1147, згідно яких ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_5 купила по 1/2 частки житловий будинок АДРЕСА_1 (т. 2, а.с. 6-110).

Оцінка апеляційного суду

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За ч. 8 цієї статті у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування (п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

За обставинами даної справи об`єкт, щодо якого були вжиті заходи забезпечення позову, безпосередньо являвся предметом спору між сторонами в цій справі. Відповідно, в позивача були розумні сумніви щодо фактичного збереження даного майна, ймовірності його подальшого відчуження з врахуванням поведінки відповідача та належного виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Отже, враховуючи обставини справи, обґрунтування позивача та положення діючого процесуального законодавства, в суду першої інстанції були наявні підстави для висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

З врахуванням наведеного, оскільки відповідні доводи апеляційної скарги не спростували висновку суду першої інстанції щодо вирішення процесуального питання, апеляційний суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги. При цьому, враховуючи стадію розгляду та обставини даної справи апеляційний суд зауважує, що апелянти мають право звернутись до суду першої інстанції з окремим позовом про скасування арешту. Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишає без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький