Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Сікора М. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія»), ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що 22.08.17 приблизно о 08 год. 00 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зіткнулися автомобіль «Вольво», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіль «Рено», н.з. НОМЕР_2 , під його керуванням.

Відповідно до постанови апеляційного суду Миколаївської області від 05.04.18 винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Він звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування.

17.05.18 йому було виплачено страхове відшкодування у розмірі 39 303 грн. 80 коп.

Сума страхового відшкодування була визначена страховою компанією, виходячи з того, що належний йому автомобіль визнано фізично знищеним. У зв`язку з цим, йому було відшкодовано різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, що склало 39 303 грн. 80 коп. (135 233 грн. 80 коп. (вартість автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди) - 95 930 грн. (вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди)).

Разом з тим, при визначенні розміру страхового відшкодування страховиком невірно було визначено ринкову вартість автомобіля.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 036 від 11.06.18, виконаного судовим експертом-автотоварознавцем Почтаренком О.Г. вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 182 890 грн.; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля становить 171 897 грн.; ринкова вартість автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди становить 171 897 грн.; ринкова вартість пошкодженого автомобіля становить 92 571 грн.

19.06.18 він направив на адресу страхової компанії досудову вимогу, до якої додав оригінал зазначеного висновку та в якій просив відповідача здійснити доплату страхового відшкодування у розмірі 41 222 грн. 20 коп. (недоплачена сума страхового відшкодування 40 022 грн. 20 коп. та 1 200 грн. - витрат на проведення експертизи).

Ним отримано відповідь від страхової компанії, відповідно до якої йому було відмовлено у здійсненні доплати страхового відшкодування, оскільки експерт безпідставно використав середню вартість інтернет-ресурсу, яку неправомірно зменшив на торгівельну знижку (7%) та коефіцієнт Гк (процент коригування ринкової вартості в залежності від пробігу).

Посилаючись на те, що страховиком незаконно було йому відмовлено у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі, просив стягнути зі страховика на його користь 40 022 грн. 20 коп. невиплаченого страхового відшкодування та 1 200 грн. - витрат на проведення експертизи.

Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням належного йому автомобіля.

Посилаючись на зазначені обставини, просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У відзиві на позов представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», заперечуючи проти позову, вказав на наступне.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснено виплату страхового відшкодування позивачу у встановленому Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку та відповідно до умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

22.08.17 сталася дорожньо-транспортна пригода.

22.08.17 до страхової компанії від позивача надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

22.08.17 на виконання п. 34.2 ст. 34 зазначеного Закону представником ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснено огляд пошкодженого автомобіля «Renault Trafic», н.з. НОМЕР_2 та складено Акт огляду транспортного засобу.

Згідно з Висновком за результатами автотоварознавчого дослідження № 057/17, проведеного на замовлення страховика, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Trafic», н.з. НОМЕР_2 складає 212 694 грн. 12 коп.

Ринкова вартість зазначеного транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди складає 135 233 грн. 80 коп.

Оскільки витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу «Renault Trafic» (212 694 грн.12 коп.) перевищують його вартість до дорожньо-транспортної пригоди (135 233 грн. 80 коп.), ремонт такого транспортного засобу є економічно необґрунтованим, а тому в силу п. 30.1. ст. 30 зазначеного вище Закону транспортний засіб «Renault Trafic», н.з. НОМЕР_2 вважається фізично знищеним.

Відповідно до п. 30.2 ст. 30 Закону, якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі Звітом № 3640 з визначення ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу «Renault Trafic», н.з. НОМЕР_2 ринкова вартість транспортного засобу у пошкодженому стані (після ДТП) складає 95 930 грн.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» належним чином виконало взяті на себе обов`язки за Полісом № АК/5124730, виплатило страхове відшкодування у розмірі 39 303 грн. 80 коп., а, отже, відсутні підстави для задоволення позову.

Одночасно, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» заперечує проти прийняття до уваги Висновку № 036, на який посилається позивач, оскільки у позивача не виникло право на проведення власного автотоварознавчого дослідження, так як представник страховика оглянув пошкоджений транспортний засіб позивача у визначений законом строк та вчинив усі передбачені законом дії після отримання повідомлення про настання страхового випадку.

Проте, позивач не врахував як зазначені вище положення Закону, так і те, що страховиком дотримано вимоги спеціального Закону в частині процедури визначення розміру збитку та строку виплати страхового відшкодування, і, діючи усупереч п. 34.3. ст. 34 Закону самостійно обрав експерта для визначення розміру шкоди, не маючи на це правових підстав.

В силу норм зазначеного Закону потерпілий має право обрати аварійного комісара та провести експертне дослідження для визначення розміру шкоди самостійно, лише за умови порушення страховиком зобов`язань, зокрема, за умови якщо протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП, страховик не направить свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу.

Крім того, огляд пошкодженого транспортного засобу, який передував складанню Висновку 036 експертного автотоварознавчого дослідження (проведеного на замовлення позивача), був здійснений без участі представника страхової компанії. Матеріали справи не містять відомостей про повідомлення позивачем страховика про час та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу.

Посилаючись на зазначені обставини, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, у якій він вказав на те, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 22.08.17 приблизно о 08 год. 00 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зіткнулися автомобіль «Вольво», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіль «Рено», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови апеляційного суду Миколаївської області від 05.04.18 винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 (а.с. 16).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Вольво», н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_2 , була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (а.с. 56).

22.08.17 ОСОБА_1 повідомив страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 57).

22.08.17 представником страховика за участю ОСОБА_1 було проведено огляд автомобіля - «Рено», н.з. НОМЕР_2 (а.с. 58).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 057/17 від 14.09.17, проведеного на замовлення ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Trafic», н.з. НОМЕР_2 складає 212 694 грн. 12 коп.

Ринкова вартість зазначеного транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди складає 135 233 грн. 80 коп. (а.с. 59-78).

Відповідно до висновку визначення ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу - «Renault Trafic», н.з. НОМЕР_2 № 3640 ринкова вартість транспортного засобу складає 95 930 грн. (а.с. 78-81).

17.05.18 ОСОБА_1 було виплачено 39 303 грн. 80 коп. страхового відшкодування (а.с. 83).

Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно зі ст. 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 вказував на те, що після отримання суми страхового відшкодування, він, не погоджуючись із сумою виплати самостійно замовив експертне дослідження для встановлення розміру завданої йому пошкодженням автомобіля шкоди.

Та згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 036 від 11.06.18 вартість відновлювального ремонту належного йому автомобіля складає 182 890 грн., вартість матеріального збитку - 171 897 грн., ринкова вартість на момент дорожньо-транспортної пригод складає 171 897 грн., ринкова вартість пошкодженого автомобіля - 92 571 грн. (а.с. 22-31).

Таким чином, просив стягнути зі страхової компанії на його користь 40 022 грн. 20 коп. недовиплаченого страхового відшкодування.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» вказав на те, що витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу «Renault Trafic» (212 694 грн.12 коп.) перевищують його вартість до дорожньо-транспортної пригоди (135 233 грн. 80 коп.), ремонт такого транспортного засобу є економічно необґрунтованим, а тому в силу п. 30.1. ст. 30 Закону транспортний засіб «Renault Trafic», н.з. НОМЕР_2 було визнано фізично знищеним, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 було виплачено 39 303 грн. 80 коп. страхового відшкодування (різниця вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди 135 грн. 233 грн. 80 коп. та вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди 95 930 грн.).

Пунктами 34.1 - 34.3. ст. 34 Закону передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Як вбачається, з наданих учасниками справи письмових доказів, відповідачем були виконані вимоги ст. 34 Закону щодо направлення представника страховика для огляду пошкодженого транспортного засобу та обрання експерта для визначення розміру шкоди та виплачено страхове відшкодування позивачу на підставі експертиз, проведених на замовлення страховика.

В силу норм Закону страхових відшкодовує оцінену шкоду, страховиком було визначено розмір страхового відшкодування - 39 303 грн. 80 коп., на підставі оцінки розміру шкоди, проведеної експертом на замовлення страховика, який хоча і не перевищує ліміту відповідальності, проте визначений відповідно до Закону та умов договору страхування.

Одночасно суд не приймає до уваги висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 036 від 11.06.18, який було замовлено позивачем після сплати йому страховиком страхового відшкодування та відповідно до якого огляд автомобіля позивача було проведено у порушення вимог наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» без повідомлення страховика.

Так як, страховиком були виконані норми Закону щодо визначення розміру страхового відшкодування та здійснення його виплати, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 недовиплаченого страхового відшкодування у розмірі 40 022 грн. 20 коп.

Не підлягає стягненню зі страхової компанії і сума у розмірі 1 200 грн. - витрат на проведення експертизи, оскільки в силу норм ст. 34 Закону витрати на проведення експертизи відшкодовуються страховиком, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, у зв`язку з чим, потерпілий самостійно обрав експерта для визначення розміру шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частинами 2 - 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оскільки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 зазнав душевних страждань, пов`язаних з пошкодженням майна, суд, враховуючи характер та тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 2, 4, 12, 13, 48, 76-82, 223, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 22, 29, 30, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 23, 1167 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук