справа № 208/8266/15-ц
№ провадження 6/208/92/22
УХВАЛА

Іменем України

28 липня 2022 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., за участю секретаря судового засідання Задьори В.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» «про видачу дублікату виконавчого документу у цивільній справі № 208/8266/15-ц та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу на примусове виконання», -

встановив:

В провадженні Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа № 208/8266/15-ц за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості».

29 вересня 2021 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулось з заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в якій просить суд видати дублікат виконавчого документу у цивільній справі № 208/8266/15-ц за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500945746 від 10.06.2014 року та поновити строк для пред`явлення виконавчого документу на примусове виконання.

Заяву обґрунтовує тим, що 22 грудня 2015 року рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 208/8266/15-ц було задоволено позовні вимоги ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500945746 від 10 червня 2014 р. у розмірі - 97244,31 грн. та відшкодування витрат на оплату судового збору в розмірі - 1458,66 грн. На виконання вищевказаного судового рішення було видано виконавчий лист.

03.03.2021 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було замінено сторону виконавчого провадження з виконання судового рішення у справі № 208/8266/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - стягувача Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb.minjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржника ОСОБА_1 - відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі держаної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі від ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), що у свою чергу є довготривалою процедурою, яка включає в себе, поміж іншого, процедуру звірки за Актами прийому-передачі переданої документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, у т.ч. оригіналів виконавчих листів та аналіз строку на їх пред`явлення, що також стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На підтвердження викладених у заяві обставин відсутності виконавчих листів та у якості підтвердження того, що вказаний виконавчий лист не передавався надають Акт перевірки матеріалів кредитної справи та просять визнати причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа № 208/8266/15-ц до виконання поважними, поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа № 208/8266/15-ц та видати дублікат виконавчого листа № 208/8266/15-ц виданого на підставі рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.12.2015 р. у цивільній справі № 208/8266/15-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500945746 від 10.06.2014 р.

Сторони в судове засідання не з`явились. Про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Від заявника надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Неявка учасників справи та заінтересованих осіб не є перешкодою для розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з положеннями ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 22 грудня 2015 року Заводський районний суд м. Дніпродзержинська ухвалив заочне рішення по справі № 208/8266/15-ц, яким на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 500473219 від 01.04.2014 р., у розмірі - 97244,31 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі - 1458,66 грн. (а.с.31).

На виконання вищевказаного рішення видано два виконавчі листи № 208/8266/15-ц, які отримав 15.04.2016 р. представник ПАТ «Альфа-Банк», про що власноруч написав заяву (а.с. 35) які було передано на виконання до Заводського ВДВС міста Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області де було відкрито 01.09.2016 року виконавче провадження № 52280427 та ВП № 52280856 про примусове виконання де боржником вказано ОСОБА_1 , а стягувачем ПАТ «Альфа-Банк», де в графі стан ВП вказано «завершено».

03.03.2021 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було замінено сторону виконавчого провадження з виконання судового рішення у справі № 208/8266/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - стягувача Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (а.с.96-97).

Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України обставини, якою передбачено, що встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановити їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Частиною 1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції, рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 306/192/14-ц.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

По справі встановлено, що 21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір Факторингу № 1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за договором кредиту № 500473219 від 01.04.2014р. (а.с.75).

Як вбачається з матеріалів справи 26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» було укладено Договір Факторингу № 2019-1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за договором кредиту № 500473219 від 01.04.2014р. (а.с.61-71).

Крім того 16.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» і ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за договором кредиту № 500473219 від 01.04.2014р. (а.с.48-57).

03.03.2021 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було замінено сторону виконавчого провадження з виконання судового рішення у справі № 208/8266/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - стягувача Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (а.с.96-97).

Як вбачається з витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb.minjust.gov.ua, станом на час пошуку 14.09.2021 рік за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржника ОСОБА_1 , було Заводським ВДВС міста Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито 01.09.2016 року два виконавчі провадження ВП № 52280427 та ВП № 52280856 про примусове виконання де боржником вказано ОСОБА_1 , стягувачем ПАТ «Альфа-Банк», а в графі стан ВП вказано «завершено».

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата дійшла висновку, що втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавчому документі зазначаються строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 2 ст. 433 ЦПК України).

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby V. Gгеесе) від 19 березня 1997 року, зазначено, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Зазначене конституційне положення кореспондується з частиною першою статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Системний аналіз даної норми дає підстави дійти висновку про те, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставин втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.

Під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є він чинним та чи не було його скасовано, або чи виконано рішення повністю або частково, та чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного стягнення; також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ.

Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документу повинно бути додано довідки органів зв`язку або державного виконавця.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі N 474/783/17 (провадження N 61-29св17), від 10.10.2018 у справі N 2-504/11 (провадження N 61-41846св18), від 22.10.2018 у справі N 2-824/2009 (провадження N 61-5388св18), від 03.06.2020 у справі N 2-461/09 (провадження N 61-2812св19).

За змістом ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення від 12 липня 2007 року у справі "Stankov v. Bulgaria").

Оцінюючи процесуальну поведінку заявника, суд має виходити з того, чи відповідають його дії критеріям добросовісності у реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків, чи є поведінка сторони відповідальною та зваженою.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із заяви Генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» та матеріалів справи не вбачається достатніх підстав для її задоволення.

Товариство, яке є юридичною особою зобов`язано забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС.

ТОВ «Вердикт Капітал» до заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не надало жодного доказу його втрати, а саме підтвердження того, що виконавчий документ був втрачений при пересилці, оскільки до заяви додано лише Акт від 14.09.2021 року про втрату виконавчого документу, складений робітниками ТОВ «Вердикт Капітал», які є зацікавленими особами, але не додано жодної довідки органів зв`язку, державного або приватного виконавця про їх втрату.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник також не надав.

Як вбачається з матеріалів справи: у виконання заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.12.2015 року у справі № 208/8266/15-ц було видано виконавчі листи, на підставі яких Заводським ВДВС міста Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області було відкрито 01.09.2016 року два виконавчі провадження ВП № 52280427 та ВП № 52280856 про примусове виконання де боржником вказано ОСОБА_1 , стягувачем ПАТ «Альфа-Банк», а в графі стан ВП вказано «завершено»..

Таким чином з наданого витягу вбачається, що листи перебували на виконанні, було відкрито виконавче провадження, яке закрито, але щодо підстав завершення виконавчих проваджень про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , заявником взагалі ніякої інформації не надано.

Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. ТОВ «Вердикт Капітал», звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення, не навів обґрунтованих підстав для поновлення строку та не надав відповідних доказів.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

Відповідно до висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі N 2-836/11 (провадження N 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання.

Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

За наведеного, у зв`язку з відмовою в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відсутні й правові підстави щодо видачі дубліката виконавчого документа.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258,260,261,353, 442, п.п. 17.4 п. 17 Перехідних положень ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні заяви заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» «про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу на примусове виконання та видачу дублікату виконавчого документу у цивільній справі № 208/8266/15-ц за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500945746 від 10.06.2014 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Івченко Т. П.