Справа № 344/5567/22
Провадження № 2/344/2248/22
У Х В А Л А

19 травня 2022 року м.Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Шамотайло О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх витлати, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 13.05.2022 року звернулася до суду з позовом про стягнення із Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування невиплаченої заробітної плати у розмірі 33606,86 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 284, 09 грн., компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх витлати в сумі 3800,34 грн. та відшкодування заподіяної їй відповідачем моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 175, 177 ЦПК України.

Разом з тим, вивчення позовної заяви дає підстави для висновку, що така подана з порушенням вимог ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.184ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду.

Згідно з ч.4 ст.177ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь невиплачену заробітну плату, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх витлати та відшкодування моральної шкоди.

При цьому позивачем не сплачено судового збору, натомість вона посилається на те, що звільнена від сплати такого на підставі п.1 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим, відповідно до п.1 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції закону на час подання позову)від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову лише за вимогу про стягнення заборгованості із заробітної плати.

За змістом статей 94, 116, 117Кодексу законівпро працюУкраїни та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці», середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, то така оплачується судовим збором, оскільки пільг щодо цієї вимоги ст.5 Закону України «Про судовий збір» не передбачає.

Таким чином, позивачу слід було, проте не сплачено судовий збір, за три вимоги майнового характеру стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх витлати та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до підпункту 1 п.1 ч.2 ст.4Закону України«Про судовийзбір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить один відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, враховуючи встановлений розмір прожитковий мінімум для працездатних осіб на 2022 рік, складає 992,40 грн.

Враховуючи наведене, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 2977,20 (992,40 +992,40+992,40) грн.

Крім того , відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення вищевказаної норми, в позовній заяві невірно зазначено прізвище позивача « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 », як вказано в документах долучених до матеріалів справи. Тому суд вважає за необхідне запропонувати позивачу подати суду уточнену позовну заяву із зазначенням вірного прізвища позивача відповідно до кількості відповідачів.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення вказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 177, 185, 259-261 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх витлати, відшкодування моральної шкоди, залишити без руху.

Позивач має право протягом строку, який не перевищує десяти днів з дня вручення йому ухвали, усунути недоліки позовної заяви. Якщо позивач усуне зазначені недоліки позовної заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: О.В.Шамотайло