Провадження № 2/742/813/22
Єдиний унікальний № 742/1354/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2022 року м.Прилуки Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судових засідань Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Прилуцької районної державної адміністрації, служба у справах дітей Прилуцької міської ради та служба у справах дітей Сухополов?янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визначення місця проживання дитини,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Прилуцької районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 04 вересня 2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. В шлюбі народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час син мешкає разом з позивачем за однією адресою. З кінця січня 2022 року подружні відносини між сторонами було фактично припинено. Неповнолітній син з моменту розірвання подружніх стосунків почав повідомляти, що відповідач під час їх спільного проживання та його відсутності вдома не виконувала покладені СК України, матеріально не піклується про нього, зі слів сина спілкувалася у грубій та некоректній формі, а вихованням дитини взагалі не займається. У зв`язку з цим, позивач був змушений забрати сина за місцем свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 , де він мешкає з лютого 2022 року на даний час. Позивач проживає з матір`ю в приватному будинку, має стабільний заробіток, спиртними напоями не зловживає, не палить. Відповідачка своїм життєвим прикладом негативно впливає на дитину, відмовляється із сином нормально спілкуватися та будувати відносини, конфліктує з членами родини у присутності малолітнього, що у свою чергу негативно впливає на психічний стан та здоров`я дитини. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду та прохає визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 27 червня 2022 року дану справу передано на розгляд судді Фетісовій Н.В.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 червня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області. Зобов`язано третіх осіб надати належним чином оформлені письмові висновки щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Призначено підготовче засідання на 01серпня 2022 року.
01 серпня 2022 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей Сухополов?янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, відкладено підготовчу судове засідання до 15 вересня 2022 року.
15 вересня 2022 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із відпусткою головуючої судді, справу було відкладено до 01 листопада 2022 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 листопада 2022 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 28 листопада 2022 року.
Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, згідно поданої, через канцелярію суду, заяви від 08 липня 2022 року та 31 жовтня 2022 року обставини зазначені в позові підтвердила, а також повідомила, що їх малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком, вражає, що йому краще буде з батьком, оскільки не має змоги його матеріально утримувати, піклуватися про його фізичний розвиток, але має бажання брати участь в його вихованні. Сторони узгодили між собою час її відвідання та періодичного проживання спільної дитини із нею. Позовні вимоги визнала повністю, без покладення на неї судових витрат, а також просила провести підготовче судове засідання та судовий розгляд справи без її участі.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Служба у справах дітей Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без їх участі, з рішенням суду будуть згодні.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору служба у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився. Згідно поданих заяв від 15 серпня 2022 року та 10 листопада 2022 року просять провести судове засідання без їхньої участі. При винесенні рішення по справі просять врахувати виключно інтереси дитини та висновок органу опіки та піклування, сформований за місцем проживання дитини, оскільки, відповідно до п.72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 «Працівник служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини проводить бесіду з батьками та відвідує дитину за місцем проживання, про що складає акт обстеження умов проживання… Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування…». Додатково повідомили, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку служби у справах дітей міської ради не перебуває і не перебував, відомості стосовно проблем у його родині до служби не надходили.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору служба у справах дітей Сухополов?янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, згідно письмових заяв від 03 серпня 2022 року та 01 листопада 2022 року просить розгляд справи проводити без їх участі. При прийнятті рішення просить врахувати раніше надані документи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що з 04 вересня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі.
Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно довідки Дідовецького старостинського округу №2 Сухополов?янської сільської ради №282 від 17 червня 2022 року виданої жителю АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає без реєстрації), про те, що має наступний склад сім`ї: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає без реєстрації). Дитина проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні.
Згідно копії договору купівлі-продажу від 09 квітня 1991 року житловий будинок по АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_5 .
Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 25 жовтня 2002 року, 25.10.2002 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шлюб було розірвано.
Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи №395 від 14 березня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до інформаційного листа Служби у справах дітей Сухополов?янської сільської ради Чернігівської області від 27.07.2022 за №01-07/127, служба інформує, що ОСОБА_1 18 липня 2022 року звернувся із заявою до служби у справах дітей Сухополов?янської сільської ради, в якій просив надати висновок про визначення місця проживання дитини разом з ним. Мати дитини ОСОБА_2 у заяві, наданій службі у справах дітей Сухополов?яської сільської ради від 08 липня 2022 року, зазначила, що спір про місце проживання дитини відсутній, оскільки вона не заперечує щодо проживання малолітнього сина з батьком. В довідці, наданій старостою Дідовецького старостинського округу №2 Шуляк І.М. від 17 червня 2022 року №282, підтверджено, що малолітній ОСОБА_3 дійсно проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Проаналізувавши подані до служби у справах дітей документи, вбачається, що відсутні будь-які докази, що підтверджують наявність спору між батьками про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Розглянувши надані документи та встановивши, що спір про визначення місця проживання дитини між батьками відсутній, Служба вважає недоцільним надання висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно копії заяви від 08 липня 2022 року ОСОБА_2 вказала, що не заперечує проти того, щоб її малолітній син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з її чоловіком (призначено судове засідання про розірвання шлюбу на 14.07.2022). Вважає, що на даний час її дитині краще буде якщо він буде проживати з батьком, оскільки вона не має змоги його матеріально утримувати, піклуватися про фізичний стан, але має бажання брати участь у вихованні дитини.
Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції Україниє нормами прямої дії.
Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Пунктами 1,2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
За правилами ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно ч.1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
За ч.1, 2 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Тлумачення ч.1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
При визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог ст.3 Конвенції про права дитини.
Враховуючи вимогист. 51 Конституції України, ст.3, 9, 18 Конвенції про права дитини, ст. 7 СК України, а також положення прецедентної практики Європейського суду з прав людини, при вирішенні справи, зокрема, про визначення місця проживання дитини встановлення обставин, які, на думку суду, забезпечують найкращі інтереси дитини та зазначення указаних обставин у відповідному рішенні є обов`язком суду.
Як на підставу своїх вимог про визначення місця проживання дитини позивач, вказує, що неповнолітній син з моменту розірвання подружніх стосунків почав повідомляти що відповідачка під час їх спільного проживання та його відсутності вдома не виконувала покладені СК України, матеріально не піклувалась про нього, зі слів сина спілкувалась з ним у грубій та некоректній формі, а вихованням дитини взагалі не займається. Відповідачка своїм життєвим прикладом негативно впливає на дитину, відмовляється із сином нормально спілкуватися та будувати відносини, конфліктує з членами родини у присутності малолітнього, що у свою чергу негативно впливає на психічний стан та здоров`я дитини.
Проте позивач не надав жодного доказу на підтвердження наявного спору між сторонами про визначення місця проживання малолітнього сина. Навпаки, в матеріалах цивільної справи наявна заява відповідача про визнання позовних вимог, в якій зазначає, що сторони повністю узгодили між собою час її відвідання та періодичного проживання спільної дитини з нею.
Аналогічне підтверджується і відповідним висновком органу опіки та піклування.
Аналіз національного законодавства вказує на те, що втручання суду у вирішення питання щодо місця проживання дитини має відбуватись у крайніх випадках, за наявності спору між батьками, задля сторонньої оцінки обставин, що визначені ч.2 ст. 161 СК України.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод та інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.
В судовому засіданні встановлено, що між сторонами відсутній предмет спору по суті заявлених позовних вимог, так як мати не заперечувала та не заперечує проти проживання дитини з батьком.
Отже, позивачем не надано суду доказів наявності спору між ним та матір`ю дитини щодо місця проживання дитини. Крім того, про відсутність такого спору між сторонами відповідач вказала у заяві про визнання позову. Підстави зазначені позивачем у позовній заяві та встановлені під час розгляду справи в суді для визначення місця проживання дитини разом з ним, суд розцінює як намагання вирішити на свою користь інший спір.
Обставини, на які посилається позивач що відповідачка своїм життєвим прикладом негативно впливає на дитину не доводить факт наявності спору між батьками про місце проживання дитини.
Таким чином, суд вважає, що спір між сторонами щодо місця проживання дитини відсутній, підстав для судового захисту прав дитини шляхом визначення її місця проживання з батьком суд не вбачає та приходить до висновку про відмову у задоволенні даного позову.
Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
На підставі викладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Прилуцької районної державної адміністрації, служба у справах дітей Прилуцької міської ради та служба у справах дітей Сухополов?янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визначення місця проживання дитини відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Служба у справах дітей Прилуцької районної державної адміністрації, місцезнаходження: 17500, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Київська, буд. 220.

Третя особа: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області, місцезнаходження: 17500, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Незалежності, буд. 82.

Третя особа: Служба у справах дітей Сухополов?янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, місцезнаходження: 17542, Чернігівська область, Прилуцький район, с. Сухополова, вул. Чернігівська, буд. 32.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА