Справа № 572/213/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - Ведяніної Т. О.

при секретарі - Шевні І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу № 572/213/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та зняття з реєстрації

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08 липня 2020 року. На час купівлі квартири був зареєстрований, але не проживав ніколи у ній відповідач по справі ОСОБА_2 . Оскільки відповідач був відсутній у м.Сарни на час купівлі квартири, його не було знято з реєстрації. На адний час позивач виявив бажання зняти з реєстрації ОСОБА_2 , однак без присутності останнього йому у цьому відмовляють. Відповідач по справі не є членом його сім`ї, не перебуває з ним у договірних відносинах, дозволу на користування квартирою він йому не надавав. Через реєстрацію у належній йому на праві власності квартири, позивач обмежений у користуванні квартирою, вимушений оплачувати більші платежі.

25 лютого 2020 року ухвалою Сарненського районного суду по справі було відкрите провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 26 червня 2020 року розгляд справи призначено до судового розгляду.

16 листопада 2020 року ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області було задоволено клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі до вирішення справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа- приватний нотаріус Сарненського районного нотаріального округу Овдіюк Д.І. про визнання недійсним договору відчуження.

29 липня 2021 року ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа- приватний нотаріус Сарненського районного нотаріального округу Овдіюк Д.І. про визнання недійсним договору відчуження залишено без розгляду.

24 листопада 2021 року ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області було відновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду.

В судове засідання позивач подав письмову заяву, якою заявлені до відповідача вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився вдруге, був повідомлений про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав.

Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Заявлене клопотання судом задоволено. Інших клопотань від сторін не надходило.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу володіння житловим приміщенням, власником якого є позивач. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Надана суду позивачем копія договору купівлі-продажу від 08 липня 2019 року, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, доводить, що ОСОБА_1 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки №4 від 23 січня 2020 року, виданої житлово-будівельним кооперативом «Случ» - в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_6 .

Згідно реєстру територіальної громади міста Сарни Рівненської області ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Сарненської міської ради №02/16-191 від 30.01.2020 року.

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач не проживає у належному йому на праві власності житлі з моменту купівлі квартири.

Вказані обставини доводяться, актом складеним 16 грудня 2019 року в складі голови ЖБК «Случ» Нікітчук В.В. та сусідів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 05 січня 2019 року .

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач є зареєстрованим у належному позивачу на праві власності житлі, в якому не проживає з 2019 року.

Також судом встановлено, що між позивачем і відповідачем не існує договірних відносин щодо цього майна, договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався та не реєструвався.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Водночас суд враховує, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник, згідно зі ст. 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Крім того, Верховний Суд України в постанові від 16 листопада 2016 в справі №6-709цс16 зазначив, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

В позовній заяві позивач зазначив, що наявність реєстрації у належному йому на праві власності житлі відповідача, який не проживає в квартирі більше року, порушує його права як власника цього майна, що стало підставою для звернення із позовом до суду.

Доказів поважності причин не проживання в даному житлі протягом тривалого часу відповідачем не надано.

Оскільки відповідач припинив користування житлом, в якому зареєстрований, не є членом сім`ї власника житла, оскільки не пов`язаний з ним спільним побутом, то його право користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника.

Враховуючи досліджені судом докази, які є належними та допустимими та якими доведено факт непроживання відповідача у належному позивачу на праві власності житлі, а також ті обставини, що доказів на спростування вказаних обставин відповідачем, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України надано не було, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 379, 383, 395, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 280, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_9 (жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_10 (жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 ) про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою із зняттям з реєстрації - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_10 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , належною на праві власності ОСОБА_11 із зняттям відповідача з реєстрації за цією адресою.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: