ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 грудня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 749/584/22

Головуючий у першій інстанції Кравчук М. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1159/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу судді Щорського районного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2022 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (суддя Кравчук М.В.), постановлену у м.Сновськ,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2 , зареєстрованого 10 лютого 1996 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Щорського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №4. Позов мотивовано тим, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають двох дітей: повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тривалий час сторони разом не проживають, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, сім`я фактично розпалася. ОСОБА_1 переконана, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам та інтересам малолітнього сина, який з нею проживає.

Ухвалою судді Щорського районного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2022 року відмовлено у відкритті провадження. Ухвалу суду мотивовано тим, що ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2022 року у справі №749/579/22 було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для повторного вирішення питання відкриття провадження у справі. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не порівняв і не проаналізував підстави позовної заяви ОСОБА_1 із підставами позовної заяви ОСОБА_2 . За доводами позивачки, в тексті самої ухвали від 24 жовтня 2022 року у справі №749/579/22 про відкриття провадження в іншій справі не зазначено жодних підстав позову, тому зміст ухвали не міг давати підстави для висновку, що справи є тотожними.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з 10 лютого 1996 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.10).

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, відмова у відкритті провадження можлива за умови тотожності іншої справи, тобто, якщо збігаються сторони, предмет і підстави.

Верховний Суд у своїй постанові від 22 травня 2019 року у справі №640/7778/18 зазначив, що позови вважаються тотожними, якщо вони повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У справі, що переглядається, та у справі №749/579/22 предметом спору є розірвання шлюбу між тими ж особами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

У той же час вказані особи у наведених справах мають різний процесуальний статус, а саме, і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 є позивачем в одній справі та відповідачем у іншій. Отже, не можна вважати, що спори виникли між тими самими сторонами.

Крім того, суд першої інстанції, вважаючи, що справа за позовом ОСОБА_1 та справа №749/579/22 за позовом ОСОБА_2 є тотожними, не досліджував підстави вказаних позовів.

Отже, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження на підставі п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України.

При цьому судом апеляційної інстанції з Державного реєстру судових рішень встановлено, що у справі №749/579/22 ухвалою суду від 14 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишено без розгляду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 379 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Щорського районного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2022 року.

Головуючий: Судді: