Справа №442/4636/22
Провадження №2/442/1045/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Далявської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобич цивільну справу за позовом АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб Самбірського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), Дрогобицького відділу держаної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд з вищезгаданим позовом, в підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що 27.12.2007 ОСОБА_1 та ЗАКРИТЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК, а в подальшому АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК уклали договір іпотеки нежилого приміщення, за умовами якого відповідач надав в іпотеку належне йому майно, а саме торгове приміщення №135 торгової будівлі № 2, загальною площею 34 кв м, що заходиться за адресою АДРЕСА_1 .

17.11.2011 відділом державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №25836672 від 23.03.2011 було накладено арешт на все майно відповідача, як боржника у виконавчому провадженні. Стягувачем у відповідному виконавчому проваджені є - ПП «Паращак Наталія».

27.12.2011 відділом державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 30524005 він 27.12.2011 було накладено арешт на все майно відповідача, як боржника у виконавчому провадженні. Стягувачем у відповідному виконавчому провадженні є - AT КБ «ПРИВАТБАНК».

09.12.2016 року право власності на майно було зареєстровано за банком на підставі Договору іпотеки.

Право власності позивача на майно виникло на підставі договору іпотеки в порядку пріоритетності прав, оскільки іпотека була зареєстрована раніше за накладені арешти. В той же час, наявні арешти порушують право власності позивача, зокрема, позбавляють можливості розпоряджатися майном. За таких обставин, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 08.08.2022 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

26.08.2022 року від Дрогобицького відділу держаної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на адресу суд надійшов лист з обгрунтуванням своєї позиції щодо поданого позову.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Матеріалами справи встановлено, що 27.12.2007 ОСОБА_1 та ЗАКРИТЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК, а в подальшому АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК уклали договір іпотеки нежилого приміщення, за умовами якого відповідач надав в іпотеку належне йому майно, а саме торгове приміщення № НОМЕР_1 торгової будівлі № НОМЕР_2 , загальною площею 34 кв м, що заходиться за адресою АДРЕСА_1 .

17.11.2011 відділом державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №25836672 від 23.03.2011 було накладено арешт на все майно відповідача, як боржника у виконавчому провадженні. Стягувачем у відповідному виконавчому проваджені є - ПП «Паращак Наталія».

27.12.2011 відділом державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 30524005 він 27.12.2011 було накладено арешт на все майно відповідача, як боржника у виконавчому провадженні. Стягувачем у відповідному виконавчому провадженні є - AT КБ «ПРИВАТБАНК».

09.12.2016 року право власності на майно було зареєстровано за банком на підставі Договору іпотеки.

З оглянутого листа Дрогобицького відділу держаної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 22.08.2022 року за №25930 вбачається, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, 27.12.2011 в межах виконавчого провадження № 30524005, державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2512 від 29.10.2010 року Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість по кредитному договорі, яка відповідно до розрахунку складає 11024,67 доларів США, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно боржника ОСОБА_1 (номер запису про обтяження всього нерухомого майна № 18067381) та 15.12.2013 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Заборгованість згідно вищевказаного виконавчого документа на користь стягувана, виконавчий збір та виграти виконавчого провадження на користь держави боржник ОСОБА_1 не сплатив. Виконавче провадження № 30524005 знищено за закінченням строку зберігання як завершене виконавчі провадження.

Положення ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (в редакції, що діяла на момент винесення постанов про повернення виконавчого документа стягувачу) не передбачали зняття арешту накладеного на майно боржника у випадку винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.?

Положення ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» містять вичерпний перелік підстав для зняття державним виконавцем арешту з майна. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна мас право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999, який був чинний на момент накладення арештів, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача- заставодержателя (ч. 1 ст. 54 Закону України. «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999).

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна (ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999).

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» №606-X3V від 21.04.1999).

Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження №1.404-VIII від 02.06.2016 року.

Згідно норми ст. 1 Закону України Про іпотеку, іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні їпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Із ч. 5 ст. З Закону України «Про іпотеку» вбачається, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки (ч. 6 ст. З Закону України Про іпотеку).

Відповідно до приписів ч. 7 ст. З Закону України Про іпотеку пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної кредитором.

Судом встановлено, що право власності позивача на майно виникло на підставі Договору іпотеки в порядку пріоритетності прав, оскільки іпотека була зареєстрована раніше за накладені арешти. В той же час, наявні арешти порушують право власності позивача, зокрема позбавляють останнього можливості розпоряджатись майном, а тому ці обтяження підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 43, 81, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Звільнити торгове приміщення № 135 торгової будівлі № 2, загальною площею 34 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:212), з-під:

арешту нерухомого майна, накладеного відділом державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 25836672 від 23.03.2011 року та зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 11856014 від 17.11.2011 року;

арешту нерухомого майна, накладеного відділом державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 30524005 від 27.12.2011 року та зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 12017361 від 27.12.2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Суддя Медведик Л.О.