Номер провадження 2/754/1706/22
РІШЕННЯ

Іменем України

27 грудня 2022 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувся до суду з позовом про стягнення коштів.

Позивачка свої позовні вимоги мотивує тим, що 15 листопада 2020 року, близько 20 год. 15 хв., водій ОСОБА_3 рухаючись по перехрестю проспекту Мінського та Великої кільцевої дороги в м. Києві, керуючи транспортним засобом «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху, здійснив виїзд на регульоване перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, де не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota», державний номер НОМЕР_2 , який рухався на зелений сигнал світлофора, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києві від 11.12.2020, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, піддавши його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 (триста сорок) гривень. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1 , яким в момент дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_3 , була застрахована у ПАТ "СК "УСГ", згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних: транспортних засобів №ЕР201558426 від 19.10.2021. ПАТ "СК "УСГ" відшкодовано страхове відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 130000,00грн, шляхом їх перерахування на рахунок ФОП ОСОБА_2 , який здійснив ремонт вищевказаного автомобіля в межах вказаної суми на Автосервісі, що підтверджується платіжним дорученням №991 від 12.02.2021. Однак, 28.02.2021 ОСОБА_1 рухаючись транспортним засобом «Toyota», державний номер НОМЕР_2 , ледь не потрапила у дорожньо-транспортну пригоду у зв`язку із раптовою поломкою її автомобіля, що спричинило його повну зупинку. Вищезазначена деталь (піввісь ліва / вал приводний) була поставлена на Автосервісі ФОП ОСОБА_2 , яким здійснювався ремонт транспортного засобу «Toyota», державний номер НОМЕР_2 . У зв`язку з виявленням даних пошкоджень, проведенням повторного ремонту автомобіля «Toyota», державний номер НОМЕР_2 на сервісній станції «Toyota», ТОВ «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА» ОСОБА_1 зазнала матеріальних збитків у розмірі, а саме: 2 677,51грн, відповідно до акту виконаних робіт / послуг та передання / прийняття автомобіля №125992 від 28.02.2021 та 21 836,32грн (18 600+3236,32), відповідно до акту виконаних робіт / послуг та передання / прийняття автомобіля №127505 від 10.03.2021, що в загальній сумі складає 24 513,83грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму коштів в розмірі 25 026,94грн, з яких: матеріальний збиток - 24 513,83грн;- інфляційне збільшення боргу за період з 06.07.2021 по 03.11.2021 - 269,31грн; 3% річних за період з 06.07.2021 по 03.11.2021 - 243,80грн; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000,00грн; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 5000грн.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

16.03.2022 суддею Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В. було продовжено строки розгляду справи в спрощеному провадженні без виклику сторін по цивільній справі 755/16855/21, оскільки 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан на підставі Указу Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, про що повідомлено сторін по справі.

Відповідач Фізична особа підприємець ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін за адресами зазначеними в позовній заяві ( АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ), до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній».

Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву.

Станом на 27.12.2022 закінчились строки для подання додаткових документів/доказів, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та їх правовідносини.

15 листопада 2020 року, близько 20 год. 15 хв., водій ОСОБА_3 рухаючись по перехрестю проспекту Мінського та Великої кільцевої дороги в м. Києві, керуючи транспортним засобом «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху, здійснив виїзд на регульоване перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, де не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota», державний номер НОМЕР_2 , який рухався на зелений сигнал світлофора, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Оболонського районного суду м. Києві від 11.12.2020, притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, піддавши його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1 , яким в момент дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_3 , була застрахована у ПАТ "СК "УСГ", згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних: транспортних засобів №ЕР201558426 від 19.10.2021.

За Договором Страхової компанії ремонт транспортних засобів, які були пошкоджені за страховим випадком, проводились Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , який здійснює свою діяльність на автосервісі «HUNTERS GARAGE».

12.02.2021 ПАТ "СК "УСГ" відшкодовано страхове відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 130000,00грн, шляхом їх перерахування на рахунок ФОП ОСОБА_2 , який здійснив ремонт вищевказаного автомобіля в межах вказаної суми на Автосервісі, що підтверджується платіжним дорученням №991 від 12.02.2021.

Відповідно до Акту виконаних робіт №000006860 від 25.12.2020 та Акту виконаних робіт №000006357 від 12.01.2021, роботи були надані у повному обсязі, транспортний засіб «Toyota», державний номер НОМЕР_2 відремонтовано.

Однак, як зазначає в позові позивачка ОСОБА_1 , 28.02.2021 вона рухаючись транспортним засобом «Toyota», державний номер НОМЕР_2 , ледь не потрапила у дорожньо-транспортну пригоду у зв`язку із раптовою поломкою її автомобіля, що спричинило його повну зупинку.

28.02.2021 ОСОБА_1 про вказаний випадок повідомила Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 та звернулася до офіційного сервісу «Toyota» ТОВ «САМІТ МОТРЗ УКРАЇНА», де було виявлено дефектну деталь, а саме піввісь ліву: (вал приводний).

Відповідно до акту виконаних робіт №125992 від 28.02.2021 та акту виконаних робіт №127505 від 10.03.2021 позивачка сплатила «Toyota» ТОВ «САМІТ МОТРЗ УКРАЇНА» за ремонт автомобіля «Toyota», державний номер НОМЕР_2 кошти в розмірі 24513,83грн.

Позивачка ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що зіпсована деталь (піввісь ліва / вал приводний) була поставлена на Автосервісі ФОП ОСОБА_2 , яким здійснювався ремонт транспортного засобу «Toyota», державний номер НОМЕР_2 у зв`язку з виявленням даних пошкоджень, проведенням повторного ремонту автомобіля на сервісній станції ТОВ «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА» вона зазнала матеріальних збитків у розмірі 24513,83грн, тому вважає, що відповідач повинен відшкодувати такі затрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 4 ЦПК України, передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до положень частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Підрядник зобов`язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна (стаття 841 ЦК України).

До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів, що передбачено ч. 3 ст. 865 ЦК України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, ЦК України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

У пунктах 1,5 частини 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх потреб мають право на захист своїх прав державою, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції.

Істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування.

Згідно частини третьої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі зобов`язані: перед початком експлуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар; в разі необхідності роз`яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз`ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції; користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації; з метою запобігання негативним для споживача наслідкам використання товару - застосовувати передбачені виробником в товарі засоби безпеки з дотриманням передбачених експлуатаційною документацією спеціальних правил, а в разі відсутності таких правил в документації - дотримуватися звичайних розумних заходів безпеки, встановлених для товарів такого роду.

Статтею 7 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції. При виконанні гарантійного ремонту гарантійний строк збільшується на час перебування продукції в ремонті. Зазначений час обчислюється від дня, коли споживач звернувся з вимогою про усунення недоліків.

Відповідно до частини першої статті 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Положеннями статті 709 ЦК України передбачено, що продавець або виготовлювач (чи уповноважені ними представники) зобов`язані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. На вимогу покупця на час ремонту йому має бути наданий у користування аналогічний товар, незалежно від моделі, з доставкою.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Частиною чотирнадцятою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Однак, дослідивши матеріали справи судом установлено, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що в належному їй автомобілі «Toyota», державний номер НОМЕР_2 , наявний недолік, а саме: зіпсована деталь (піввісь ліва / вал приводний), була самого початку зіпсованою та мала дефекти, що відповідач був обізнаний, що деталь зіпсована, однак установив вищезазначену деталь в автомобілі «Toyota», державний номер НОМЕР_2 , що спричинило 28.02.2021 повну зупинку автомобіля.

Також, позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що відповідач був готовий частково компенсувати суму завданого матеріального збитку, зокрема повернути останній кошти в розмірі 10000,00грн, які становлять вартість дефектної деталі, за умови її продажу, що підтверджується скріншотами листування по телефону у месенджері.

Суд критично ставиться до вищезазначеного обґрунтування позовної заяви, як визнання відповідачем своєї вини та спричинення шкоди автомобілю «Toyota», державний номер НОМЕР_2 , оскільки вищезазначеній переписці відсутнє визнання відповідачем вини, та добровільне відшкодування шкоди.

У відповідності до положень статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, і кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, маючи рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до статей 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню, вони в такому вигляді не ґрунтуються на встановлених нормах цивільного законодавства України, оскільки позивачкою не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 76-79 та 81 ЦПК України.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд дійшов висновку, що відсутні підстави вважати, що позивачу завдано моральної шкоди, матеріали справи не містять жодних доказів, що підтверджують наявність шкоди, неправомірність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, а тому суд вважає, що вимоги щодо відшкодування моральної шкоди необґрунтовані і не знайшли свого підтвердження, та задоволенню не підлягають.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, оскільки не доведено порушеного права позивача відповідачем.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи викладене, відповідно до статей 133, 142 ЦПК України, беручі до уваги відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача.

Керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Закон України «Про захист прав споживачів», статтями 11, 709, 837, 841, 865 ЦК України, статтями 7, 10, 75-79, 81, 141, 265-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів- відмовити повністю.

Судові витрати покладається на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання через Деснянський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце знаходження за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 27.12.2022.

Суддя В.В. Бабко