КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 357/6244/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11900/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2022 року, постановлену під головуванням судді Кошель Б.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 23 лютого 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики № 23/02-20/П, відповідно до якого ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2 отримав грошові кошти у розмірі 32 000 000,00 грн., строком до 20 жовтня 2021 року. Крім того, 23 лютого 2020 року між позикодавцем ОСОБА_3 , боржником ОСОБА_2 та поручителем ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» було укладено договір поруки № 1, відповідно до п. 1.1. якого поручитель ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» поручилося перед кредитором ОСОБА_3 за виконання обов`язку ОСОБА_2 , щодо виконання останнім його зобов`язань за договором позики № 23/02-20/П від 23 лютого 2020 року. 20 травня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 20/05-21/ц від 20 травня 2021 року, відповідно до п. 1 якого первісний кредитор ОСОБА_3 відступає новому кредитору ОСОБА_1 право грошової вимоги, належне первісному кредитору у відповідності до договору позики № 23/02-20/П від 23 лютого 2020 року. На виконання умов договору позики № 23/02-20/П від 23 лютого 2020 року ОСОБА_2 , як боржником за договором позики, 20 жовтня 2021 року було здійснено часткове погашення заборгованості у розмірі 2 000 000,00 грн. 20 жовтня 2021 року позивачем було вручено боржнику та поручителю претензії з вимогами повного погашення заборгованості, які станом на день подачі позовної заяви залишились без задоволення. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором позики № 21/04-20/П від 21 квітня 2020 року у розмірі 30 000 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 12 405,00 грн. (а.с. 1-5).

У вересні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, у якій просив визнати недійною довіреність від 23 лютого 2020 року № 23/02/2020-Д; визнати недійсним договір поруки № 1 до договору позики № 23/02-20/П від 23 лютого 2020 року, включаючи третейську угоду, що міститься у цьому договорі поруки; об`єднати в одне провадження цивільні справи № 346/2888/22 за позовом ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, зі справою № 357/6244/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» про стягнення заборгованості за договором позики (а.с. 90-99).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» про стягнення заборгованості за договором позики.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2022 року у справі № 357/5409/22 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, у вигляді арешту на грошові кошти належні ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ», що обліковуються на рахунках IBAN НОМЕР_1 в AT КБ «ПриватБанк», IBAN НОМЕР_2 в ПАТ «БАНК ВОСТОК», IBAN НОМЕР_3 (UAH), (USD), (EUR), (RUB), (PLN), НОМЕР_4 (UAH) в AT «ПРОЕРЕДИТ БАНК» в межах суми 30 000 000,00 грн., зупинивши видаткові операції з коштами, які надійшли на рахунки та вже знаходяться на вищевказаних рахунках ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ», за винятком операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів до бюджету або державні цільові фонди, так само по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на державне пенсійне страхування, видатків пов`язаних з виплатою заробітною плати.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ», ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, повернуто без розгляду (а.с. 152-156).

Не погодившись з ухвалою суду, 08 жовтня 2022 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу та ухвалити нове судове рішення про зупинення розгляду даної справи до розгляду Касаційним цивільним судом апеляційної скарги ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» на ухвалу Київського апеляційного суду у справі № 824/2/22, провадження № 22-з/824/460/2022 про залишення без задоволення заяви ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (а.с. 172-176).

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції було вірно встановлено ту обставину, що рішенням Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» про стягнення заборгованості було задоволено та стягнуто з них солідарно заборгованість за договором позики від 23 лютого 2020 року № 23/02-20/П у розмірі 31 094 794 грн. та витрати на сплату винагороди третейського судді у розмірі 32 500 грн. Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року у справі № 824/2/22 заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року задоволено та видано виконавчий лист. Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в червні 2022 року представник ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» звернувся до Київського апеляційного суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, яку ухвалою Київського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року було залишено без задоволення, у зв`язку з чим представник ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» подав апеляційну скаргу на цю ухвалу. Так, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року було відкрито апеляційне оскарження за заявою ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. З огляду на вказане, виконавчий лист на примусове виконання рішення третейського суду оспорюється, виконавче провадження по ньому зупинено, тому суд мав зупинити провадження у цій справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» - адвокат Андросович Г.С. просила відмовити скаржнику у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу без змін (а.с. 217-220).

В судовому засіданні представник ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» - адвокат Андросович Г.С. просила відмовити скаржнику у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу без змін

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені повідомленнями на зазначену ними адресу та телефонограмами із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази. Так, апелянт ОСОБА_1 був повідомлений на зазначену ним поштову адресу, повідомлення повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за вказаною ним адресою, заяви про зміну адреси місця проживання(знаходження) від ОСОБА_1 не надходили. Проте, ОСОБА_1 був завчасно сповіщений про розгляд справи апеляційним судом телефонограмою із забезпеченням технічної фіксації такого повідомлення. Відповідач ОСОБА_2 був повідомлений на зазначену ним поштову адресу, повідомлення повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за вказаною ним адресою, заяви про зміну адреси місця проживання(знаходження) від ОСОБА_2 до суду не надходили. (а.с. 206-216).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Наведені обставини свідчать, що позивач ОСОБА_1 , який звернувся до апеляційного суду із скаргою, повідомлений про розгляд справи апеляційним судом і мав цікавитись рухом справи в суді апеляційної інстанції за поданою ними скаргою. Належним сповіщенням суд визнав і повідомлення відповідача ОСОБА_2 з огляду на положення ч. 1 ст. 131 ЦПК України.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).

Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з наявності рішення третейського суду щодо спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» про стягнення заборгованості за одним і тим же договором позики № 23/02-20/П від 23 лютого 2020 року та наявності виконавчого документа на його примусове виконання. З цих підстав суд скасував заходи забезпечення позову та повернув без розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ», ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними.

Колегія суддів погодилась з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23 лютого 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики № 23/02-20/П, відповідно до якого ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2 отримав грошові кошти у розмірі 32 000 000,00 грн. (а.с. 6-7).

У підтвердження вищевказаного, боржником ОСОБА_2 видано розписку від 23 лютого 2020 року про отримання суми у вищевказаному розмірі.

Згідно з п. 1 договору позики № 23/02-20/П від 23 лютого 2020 року позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей у строк не пізніше 20 жовтня 2021 року.

У забезпечення договору позики № 23/02-20/П від 23 лютого 2020 року між ОСОБА_2 , ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» в особі представника Бойківа А.М. (поручитель) та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 1 (а.с. 8-11).

20 травня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 20/05-21/ц, відповідно до п. 1 якого встановлено, що первісний кредитор ОСОБА_3 відступає новому кредитору, а новий кредитор ОСОБА_1 набуває право грошової вимоги, належне первісному кредитору у відповідності до договору позики № 23/02-20/П від 23 лютого 2020 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 12-15).

20 жовтня 2021 року на виконання умов Договору позики № 23/02-20/П від 23 лютого 2020 року ОСОБА_2 як боржником за вищевказаним Договором позики здійснено часткове погашення заборгованості у розмірі 2 000 000,00 грн.

20 жовтня 2021 року позивачем було вручено боржнику претензію з вимогою повного погашення заборгованості, яка залишилась без задоволення (а.с. 16-17).

Судом також встановлено, що рішенням Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) одноособово у особі третейського судді Мазовецького В.П. від 29 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» заборгованість за договором позики від 23 лютого 2020 року № 23/02-20/П у розмірі 31 094 794 грн. та витрати на сплату винагороди третейського судді у розмірі 32 500 грн. (а.с. 45-52).

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року задоволено. Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року про солідарне стягнення із ОСОБА_2 , ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 23 лютого 2020 року № 23/02-20/П у розмірі 31 094 794 грн. та солідарне стягнення із ОСОБА_2 , ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» на користь ОСОБА_1 витрат на сплату винагороди третейського судді у розмірі 32 500 грн. (а.с. 41-44).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторговим А.М. від 10 травня 2022 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 824/2/22 від 04 травня 2022 року про солідарне стягнення із ОСОБА_2 та ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № 23/02-20/П від 23 лютого 2020 року у розмірі 31 094 794,00 грн. та витрат на сплату винагороди третейського судді у розмірі 32 500,00 грн. (а.с. 54-55).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року у справі № 824/2/22 заяву ТОВ «ЕВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року, ухваленого у складі третейського судді Мазовецького В.П., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «ЕВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» про стягнення заборгованості - залишено без задоволення (а.с. 183-186).

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 824/2/22 відкрито апеляційне провадження у справі за заявою ТОВ «ЕВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року, ухваленого у складі третейського судді Мазовецького В.П., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «ЕВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ТОВ «ЕВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року (а.с. 189-190).

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або скасував рішення третейського суду і розгляд справи в тому самому третейському суді виявився неможливим.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що є рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) одноособово у особі третейського судді Мазовецького В.П. від 29 грудня 2021 року щодо спору між тими самими сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» про стягнення заборгованості за одним і тим же договором позики №23/02-20/П від 23 лютого 2020 року, яке не скасоване судом (а.с. 45-52).

Крім того, ухвалою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року про солідарне стягнення із ОСОБА_2 , ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 23 лютого 2020 року № 23/02-20/П у розмірі 31 094 794 грн. та солідарне стягнення із ОСОБА_2 , ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» на користь ОСОБА_1 витрат на сплату винагороди третейського судді у розмірі 32 500 грн. (а.с. 41-44).

Враховуючи вищенаведене, правильним є висновок суду про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що виконавчий лист на примусове виконання рішення третейського суду оспорюється, виконавче провадження по ньому зупинено, тому суд першої інстанції мав зупинити провадження у цій справі до розгляду Касаційним цивільним судом апеляційної скарги ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» на ухвалу Київського апеляційного суду у справі № 824/2/22, провадження № 22-з/824/460/2022 про залишення без задоволення заяви ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, питання про зупинення провадження у справі суд першої інстанції може вирішувати лише в межах відкритого провадження у справі, натомість, у цій справі підстав для відкриття провадження не було враховуючи наявність рішення третейського суду, прийнятого в межах його компетенції, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, тому такі доводи апелянта, зокрема й зупинення провадження у цій справі, колегія суддів відхилила як неспроможні.

Згідно з п. 3 ч. 13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі відмови у відкритті провадження у справі.

Встановлено, що у липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 , ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти належні ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» (), що обліковуються на рахунках IBAN НОМЕР_1 в AT КБ «ПриватБанк» (МФО 305299), IBAN НОМЕР_2 в ПАТ «БАНК ВОСТОК», IBAN НОМЕР_3 (UAH), (USD), (EUR), (RUB), (PLN), НОМЕР_4 (UAH) в AT «ПРОЕРЕДИТ БАНК» в межах суми 30 000 000,00 грн., зупинивши видаткові операції з коштами, які надійшли на рахунки та вже знаходяться на вищевказаних рахунках ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» (), за винятком операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів до бюджету або державні цільові фонди, так само по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на державне пенсійне страхування, видатків пов`язаних з виплатою заробітною плати (а.с. 36-39).

За таких обставин, враховуючи відмову у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2022 року у справі № 357/5409/22 на підставі п. 3 ч. 13 ст. 158 ЦПК України.

Оскільки судом першої інстанції відмовлено у відкритті провадження у справі за первісним позовом, що унеможливлює вирішення питання про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним позовом, правильним є висновок про повернення без розгляду зустрічної позовної заяви на підставі ч. 3 ст. 194 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 02 грудня 2022 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова