Провадження № 2/161/3854/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Чигринюк В.С.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

26.08.2022 року Орган опіки та піклування Луцької міської ради звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 02.03.2002 року зареєстрували шлюб, за час якого у них народилося двоє спільних дітей - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У 2010 році заочним рішенням Луцького міськрайонного суду шлюб між відповідачами було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 народила доньку ОСОБА_6 та у актовому записі про народження останньої відомості про батька записані згідно з ст. 133 СК України. Разом з тим, як встановлено службою у справах дітей Луцької міської ради, відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зокрема, з квітня 2010 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 проживали з бабусею ОСОБА_10 та тіткою ОСОБА_11 . У свою чергу, матір дітей ОСОБА_1 з 2012 року почала періодично зникати з дому, а з 2014 повністю самоусунулась від виховання та утримання дітей. Після смерті у жовтні 2020 року бабусі ОСОБА_10 тітка ОСОБА_11 відвезла дітей у с. Лаврів до двоюрідної сестри ОСОБА_16 , яка в подальшому відвезла їх до батька. Однак, 15.06.2022 року ОСОБА_2 написав заяви начальнику служби у справах дітей Городищенської сільської ради про те, що не бажає здійснювати догляд за доньками, у зв`язку з чим останніх було доставлено в притулок для дітей служби у справах дітей Волинської ОДА. За час перебування дочок у притулку ставлення батьків до виховання та утримання дітей не змінилося, вони жодного разу їх не відвідали та не цікавилися їх потребами. Відповідач ОСОБА_2 не визнає малолітню ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , своєю дочкою, а також не бажає приймати участь у вихованні обох дівчат. Враховуючи наведене, просить суд позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , передати їх органу опіки та піклування Луцької міської ради для подальшого влаштування до сімейних форм виховання, а також стягнути з кожного із відповідачів на користь законного представника дітей аліменти на утримання останніх в розмірі по 1/3 частці з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2022 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Нестерука Р.В. про зупинення провадження у даній справі (а.с. 46).

До початку судового засідання від представника позивача надійшла на електронну адресу суду заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 53).

Відповідач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день, час, місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від них на адресу суду не надходили.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в разі неявки у судове засідання учасника справи щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін або їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні за їх відсутності.

Оскільки відповідачіналежним чином були повідомлені про день, час, місце розгляду справи, їх неявка в судове засідання відбулася без поважних причин, свої доводи і міркування щодо позову вони мали можливість викласти у відзиві на позовну заяву, проте таким своїм процесуальним правом не скористалися, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності вищезазначених осіб, оскільки наявних у справі доказів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Про дану обставину свідчать відповідні свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с. 7-8).

Разом з тим, як вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 9 від 25.06.2022 року, відомості про батька ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 внесені відповідно до ст. 133 СК України (а.с. 9).

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Орган опіки та піклування Луцької міської ради зазначає, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в повному обсязі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим, виходячи із інтересів дітей, останніх необхідно позбавити батьківських прав.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Як вбачається із листа КЗ ЗСО «Ратнівський ліцей Боратинської сільської ради» № 49 від 16.06.2022 року, ОСОБА_6 є ученицею 5-го класу даного навчального закладу, її мати та батько розлучені, жодної участі у вихованні дитини не беруть. Вихованням та доглядом ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 займалася тітка. За інформацією останньої, ОСОБА_6 з 04.04.2022 року виїхала за межі України та з урахуванням відсутності технічної можливості, долучатися до дистанційного навчання не буде. Однак, в ході перевірки даної інформації було з`ясовано, що ОСОБА_6 знаходиться у батька у с. Григоровичі, який не бажає займатися її вихованням, брати будь-якої участі у її подальшому житті та має намір звернутися до відповідних служб із вимогою вилучити у нього дитину. У зв`язку з цим, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було вилучено і направлено до притулку для дітей служби у справах дітей Волинської ОДА. При цьому, місцезнаходження матері дитини невідоме (а.с. 13).

Як вбачається із інформаційного листа КЗ «Луцький навчально-реабілітаційний центр Луцької міської ради» № 01-10/48 від 27.06.2022 року, ОСОБА_7 є ученицею 10-го класу даного навчального закладу. Її вихованням та матеріальним забезпеченням займалася тітка ОСОБА_11 , з якою дитина проживала. У свою чергу, матір та батько ОСОБА_7 школу не відвідували жодного разу, навчанням доньки не цікавилися (а.с. 12).

Згідно листів Служби у справах дітей Луцької міської ради № 31-69/783/2022 та № 31-69/786/2022 від 14.07.2022 року, адресованих притулку для дітей служби у справах дітей Волинської ОДА та КЗ ЗСО «Ратнівський ліцей Боратинської сільської ради» відповідно, відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з невиконанням покладених на них обов`язків щодо своїх дітей, в телефонному режимі було повідомлено про підготовку документів про позбавлення їх батьківських прав (а.с. 11, 14).

08.08.2022 року Службою у справах дітей Луцької міської ради було видано наказ № 16 про взяття на облік дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з неналежним виконанням її батьками своїх батьківських обов`язків (а.с. 19).

09.08.2022 року Службою у справах дітей Луцької міської ради було складено висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 » № 124 від 09.08.2022 року. Зі змісту даного висновку вбачається наступне:

«02.03.2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб. У шлюбі в них народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сім`я ОСОБА_1 після одруження проживала за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою зареєстрована ОСОБА_7 . Стосунки між батьками дітей поступово погіршувались, а в 2010 році були припинені. З квітня 2010 року ОСОБА_7 фактично проживала з бабусею ОСОБА_10 та тіткою ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки сімейне життя не налагодилось, у липні 2010 року заочним рішенням Луцького міськрайонного суду шлюб між подружжям було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 народила дочку ОСОБА_13 . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 24.03.2011 року № 646, відомості про батька записані відповідно до статті 133 СК України. ОСОБА_6 проживала за адресою: АДРЕСА_2 , без реєстрації.

Матір дітей - відповідачка ОСОБА_1 з 2012 року почала періодично зникати з дому, а з 2014 року самоусунулась від виховання та утримання дітей: не підтримує стосунків з ними, не вітає їх зі святами, днем народження, не надає коштів на їх утримання.

Дівчатка проживали з бабусею та тіткою, які забезпечували їх усім необхідним відповідно до віку. Після смерті бабусі стосунки між ОСОБА_11 (тіткою) та дівчатами стали напруженими, оскільки ОСОБА_15 звинувачувала племінниць у крадіжках. Діти близько місяця проживали с. Лаврів, де мешкає їх двоюрідна сестра ОСОБА_16 . У травні 2022 року ОСОБА_16 відвезла дітей до їх батька у с. Григоровичі. Відповідно до заяв ОСОБА_4 від 15.06.2022 року (а.с. 16) та акту обстеження житлово-побутових умов проживання служби у справах дітей Городищенської сільської ради від 15.06.2022 року (а.с. 15), ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були доставлені в обласний притулок для дітей служби у справах дітей Волинської ОДА.

Неповнолітня ОСОБА_7 та малолітня ОСОБА_6 взяті на облік у службі у справах дітей як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, де батьки неналежно виконують батьківські обов`язки.

ОСОБА_2 не визнає малолітню ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , своєю дочкою, оскільки зі ОСОБА_1 не проживав з квітня 2010 року, але не звертався позовом до Луцького міськрайонного суду Волинської області про оспорювання батьківства виключення відомостей про нього як батька дитини, а тому відповідно звернення від 10.08.2022 року не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Разом з тим, він не має бажання виховувати та забезпечути усім необхідним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самоусунулись від виховання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , не цікавляться їх станом здоров`я, не утримують матеріально. За час перебування дочок у закладах і до сьогодні, батьки жодного разу їх не відвідали, не поцікавились потребами дітей. Батьки не проявляють зацікавленості у подальшому здобутті освіти дітьми.

На підставі викладеного, враховуючи інтереси дітей та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, служба у справах дітей вважає за доцільне просити суд позбавити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » (а.с. 5-6).

Рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради № 422-3 від 17.08.2022 року було затверджено вищевказаний висновок Служби у справах дітей «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 » № 124 від 09.08.2022 року (а.с. 4).

Даний висновок органу опіки та піклування суд вважає належним чином мотивованим та обґрунтованим.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Оцінюючи надані сторонами докази, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачі не піклувалися про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не цікавилися їх навчанням, не брали участі у підготовці до самостійного життя, не забезпечували необхідного харчування, медичного догляду і лікування дітей, не спілкувалися з дітьми в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляли інтересу до їх внутрішнього світу та не сприяли засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і їх подальшому життю.

Разом з тим, суд вважає за необхідне наголосити, що у разі виключення відомостей про ОСОБА_2 як батька дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дана обставина може стати підставою для перегляду даного судового рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є здоровими, працездатними, на обліку у лікарів не перебувають, розмір їх середньомісячного доходу не відомий, інших осіб на своєму утриманні жоден з них немає.

Доказів іншого відповідачами суду надано не було.

Неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітня ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є здоровими, на обліку в лікарів не перебувають, самостійних доходів не мають.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на їх утримання.

Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає, що з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 слід стягувати аліменти на утримання доньок - неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі по 1/3 частки від усіх видів заробітків (доходу), але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку з кожного щомісячно.

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає до задоволення у повному обсязі.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Із наведеного слідує, що Орган опіки та піклування Луцької міської ради при зверненні до суду в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 та малолітньої ОСОБА_13 з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту позовної заяви слідує, що Органом опіки та піклування Луцької міської ради було заявлено три позовні вимоги, а саме: немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав) та майнового характеру (про стягнення аліментів).

Так, у відповідності до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір, який підлягав би сплаті за вищевказані позовні вимоги, виходячи зі змісту позовних вимог, становить загальну суму 7443 грн., з яких: 2481 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав та по 2481 грн. за кожну із вимог про стягнення аліментів.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», тому, виходячи із положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів слід також стягнути на користь держави судовий збір в загальному розмірі 7443 грн. з яких: 2481 грн. (по 1240,50 грн. з кожного) за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та 4962 грн. (по 2481 грн. з кожного) за позовні вимоги про стягнення аліментів.

На підставі ст. ст. 164-167, 180, 182, 183, 191 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 247, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та малолітньої доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та малолітню ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , передати Органу опіки та піклування Луцької міської ради для подальшого її влаштування до сімейних форм виховання.

Стягувати із ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та малолітньої доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в користь законного представника дітей аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітків (доходу), але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 серпня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та малолітньої доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в користь законного представника дітей аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітків (доходу), але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 серпня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір в сумі по 3721 (три тисячі сімсот двадцять одна) грн. 50 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Орган опіки та піклування Луцької міської ради, адреса місцезнаходження: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 21 грудня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська