Справа № 191/2345/22
Провадження № 2/191/757/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23 грудня 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Прижигалінської Т.В.
за участю секретаря Вехник С.Л.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якої дії представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -
Адвокат Дейнегін С.М. звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28 серпня 2015 року між громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та громадянином РФ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровано шлюб. Шлюб зареєстровано Медведковським відділом ДРАЦс управління ДРАЦс Москви, актовий запис №1815. Позивач громадянка України, місце народження: місто Луганськ, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , який знаходиться у Жовтневому районі м. Ауганська. Відповідач ОСОБА_3 громадянин Росії (Російської Федерації), уродженець с. Саберіо, Гальський район, Республіка Абхазія. Шлюб зареєстровано на території Росії (Російської Федерації). Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні.
Одруження з відповідачем виявилось невдалім. Подружнє життя не склалося, фактично сім`я розпалася, а шлюбні відносини припинилися. Сторони на протязі тривалого часу (з червня 2021 року) не підтримують ніяких стосунків як подружжя. На даний момент сторони ведуть кожний окремо бюджет. Причиною припинення шлюбу стало тривале зневажливе (образливе) ставлення відповідача до позивача, суперечки, відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, утримання та виховання дитини. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю та власний обов`язок щодо матеріального забезпечення сім`ї.
З моменту припинення фактичного спільного проживання із відповідачем 01.11.2021 року позивач самотужки виховує та утримує малолітню дитину, забезпечує всім необхідним для її нормального та повноцінною розвитку (як фізичного, так і розумового, духовного і морального). Виховуючи та утримуючи дитину позивач самостійно сплачує за дитяче харчування, речі першої необхідності, одяг, іграшки, візити до лікарів тощо.
В окремому судовому провадженні позивач буде звертатись до відповідача з позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини, про стягнення аліментів на користь матері до досягнення дитиною 3-х років, а також з позовом про поділ майна подружжя.
Відповідач систематично вчинював щодо позивача психологічне насильство, у зв`язку із чим у неї виникли підставні побоювання за своє життя та здоров`я, а також побоюватися за життя і здоров`я дитини. Протягом липня-жовтня 2021 року позивач отримувала постійні погрози від чоловіка щодо позбавлення її права проживати разом із дитиною у одній квартирі, погрози завдати шкоди її життю та здоров`ю, приниження, обзивання, залякування залишити без засобів існування, оскільки відповідачу було достовірно відомо про відсутність у позивача родичів, близьких та знайомих на території держави Російської Федерації.
У сторін різні погляди на життя, в зв`язку з чим між ними часто виникають сварки. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими та суперечить їх інтересам.
Примирення з відповідачем, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін. Подружні відносини сторони не підтримують та не мають на меті відновлювати, строк для примирення не потрібен. Спір щодо визнання права спільної сумісної власності та поділу майна (рухомого та нерухомого, земельних ділянок, транспортних засобів тощо) буде вирішений сторонами в окремому судовому провадженні. Спір щодо стягнення аліментів та додаткових витрат, участь батька у вихованні, розвитку та утриманні дитини, встановлення (визначення) місця проживання дитини, в разі не досягнення домовленостей, буде вирішений сторонами в окремому судовому проваджені.
Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд розірвати шлюб укладений між позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянкою України та відповідачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином Росії, уродженцем Республіки Абхазія, зареєстрований 28 серпня 2015 року Медведковським відділом ДРАЦс управління ДРАЦс Москви, актовий запис № 1815; судові витрати покласти на відповідача.
До початку судового засідання представник позивачки надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується оголошенням про виклик на офіційному сайті суду.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.
Згідно п. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.
Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначається правовий статус та закріплюються основні права, свободи та обов`язки іноземців.
У ст.18 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено права у шлюбних і сімейних відносинах», зазначено, що іноземці можуть укладати і розривати шлюби з громадянами України та іншими особами відповідно до законодавства України, та вказано, що іноземці мають рівні з громадянами України права і обов`язки у шлюбних і сімейних відносинах.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу проводиться за законодавством України.
Таким чином, розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, а також шлюбу іноземців між собою в Україні здійснюється за законом України.
Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає доведеним факт розпаду сім`ї і знаходить, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін.
На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 82, 189, 198, 200, 206, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах якої дії представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином Росії та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України зареєстрований 28.08.2015 року Медвєдковським відділом РАЦС Управлінням РАЦС Москви, актовий запис №1815.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію рішення після набрання ним законної сили направити до Державного органу реєстрації актів цивільного стану.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до Державного органу реєстрації актів цивільного стану.

Суддя Т. В. Прижигалінська