Справа № 634/1390/21
Провадження № 2/529/352/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря - Маліноги В.О.,

розглянувши в приміщенні суду в смт Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Верховного суду від 14.03.2022 р. N 7/0/9-22 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Сахновщинського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області.

У провадженні Диканського районного суду перебуває на розгляді цивільна справа, яка передана за визначеною підсудністю за позовом АТ Акцент-Банк про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в сумі 12559,16 грн та судових витрат по справі у розмірі 2270 грн.

В обґрунтування позову вказав, що Акціонерне товариство "Акцент-Банк" є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" у зв`язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 року змінено організаційно-правову форму та назву позивача з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" на Акціонерне товариство "Акцент-Банк".

Потім, представник позивача вказує, що відповідно до договору № б/н від 24 листопада 2018 року, який був укладений між позивачем та відповідачем, на підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, остання отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ Акцент-Банку разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, складає між сторонами кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач виконав умови договору, надавши ОСОБА_1 кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору.

Відповідач зобов`язання по кредитному договору не виконала, у зв`язку з чим станом на 10.11. 2021 року виникла заборгованість у загальному розмірі 12559,16 коп.

15.09.2022 року вказану справу прийнято до свого провадження та вирішено продовжувати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача АТ Акцент-Банк в судове засідання не з`явився, але разом з позовом представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлялася про розгляд стосовно нього справи в суді через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Крім цього, до суду повернувся конверт з копією позовної заяви та доданих до неї документами, які було адресовано відповідачу з довідкою про невручення. Підставою невручення слугувало відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідачка в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 24 листопада 2018 року між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н. Даний договір укладено шляхом звернення відповідача до банку із анкетою-заявою від 24.11.2018 року (а.с. 7).

Згідно зазначеної заяви відповідач погодилася з тим, що ця заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг у ПАТ Акцент-Банк, а також тарифами користування кредитною карткою Універсальна складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

АТ Акцент-Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

За правилами п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за Договором, клієнт повинен на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 10.11.2021 має заборгованість у загальному розмірі 12559,16 грн., яка складається з наступного: 7956,19 грн. заборгованість за кредитом та 4602,97 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою, другою ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною першою-третьою ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частиною першою ст. 638 договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини другої ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

При цьому, додана до позову роздруківка витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ Акцент-Банк не містить будь-яких позначок, які б вказували на ознайомлення відповідача із саме цими за змістом Умовами та Правилами надання банківських послуг в ПАТ Акцент-Банк, не засвідченні належним чином та не містять підпису боржника, що не може вважатися належним та допустимим доказом.

Крім того, у анкеті-заяві не ідентифіковано, що Умови та Правила надання банківських послуг, додані до позову, є чинними на момент підписання відповідачем ОСОБА_1 анкети-заяви і що саме з ними вона була ознайомлена.

Таким чином, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Така ж правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц.

Наданий позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ Акцент-Банк, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

У зв`язку з викладеним вище, у суду відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем ПАТ Акцент-Банк дотримав вимог, передбачених частиною другою ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Таким чином, враховуючи зазначене, та правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц, суд не приймає до уваги як належний і допустимий доказ існування між банком та відповідачем кредитних відносин із чітко визначеними істотними умовами договору додані до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ Акцент-Банк.

Також, суд вважає, що надана позивачем копія Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ Акцент-Банк не має будь-яких позначок, з які б вказували, що відповідач ознайомилася саме із цими тарифами, він не містить підпису відповідача та відповідної дати, тому не може бути взятий судом до уваги, як належний та допустимий доказ отримання відповідачем кредиту.

Таким чином, матеріалами підтверджується лише факт підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку, в якій не зазначено ні про видачу будь-яких платіжних чи кредитних карток, строк їх дії, ні розмір кредитного ліміту, ні розмір та порядок нарахування процентів, ні розмір, порядок та підстави нарахування пені чи штрафу.

З наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості за договором № Б/Н від 24.11.2018 року, укладеного між АТ Акцент-Банк та відповідачем, вбачається, що станом на 10.11.2021 року залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 7956,19 грн.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач ОСОБА_1 частково вносила кошти на погашення заборгованості, відтак, відповідач використовувала надані банком грошові кошти.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ Акцент-Банк повернуті відповідачем не в повному обсязі, а також вимоги ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, - банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Так, згідно з розрахунку банку, позичальник має заборгованість за кредитом (тіло) в сумі 7956,19 грн, яка нею не повернута банку, і ця обставина відповідачем не спростована, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2270 грн, позовні вимоги задоволено частково в сумі 7956,19 грн., що становить в еквівалентів 63,35 %.

Тому, відповідно до задоволених позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1438,04 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 626, 628, 638, 1048, 1054 ЦК України, ст. cт. 10, 12, 17, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Акцент-Банк заборгованість за кредитним договором без номера від 24.11.2018 року, у сумі 7956 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) грн 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Акцент-Банк судові витрати в сумі 1438 (одна тисяча чотириста тридцять вісім) грн 04 коп.

В іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Позивач: Акціонерне товариство Акцент-Банк місцезнаходження: вул. Батумська, 11, м. Дніпро, , рахунок № НОМЕР_1 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 307770.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий В.Г. Пашнєв