Справа № 953/2524/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

"29" серпня 2022 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Садовський К.С., вивчивши заяву представника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) адвоката Нікіша Дмитра Сергійовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФОРТ» (, 03035, м.Київ, пл.Солом`янська, 2, офіс 102Б), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (01001, м.Київ, вул.Мала Житомирська, 6/5) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2022 позивач ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м.Харкова із позовною заявою, відповідно до якої просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований у реєстрі за № 140314, яким стягнуто з ОСОБА_2 користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРТ», якому ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» відступлене право вимоги на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В. 05 листопада 2020 року за реєстровим № 482, якому ПАТ «ВіЕйБі БАНК» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 42053 від 25 квітня 2019 року відступлене право вимоги за кредитним договором № 88 від 05 травня 2006 року, укладеного між ПАТ «ВіЕйБі БАНК» та ОСОБА_2 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2022 справу передано для розгляду судді Садовському К.С.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.08.2022 вказаний позов ОСОБА_1 прийнятий до розгляду та у справі відкрито провадження (спрощене).

26.08.2022 до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Нікіша Д.С. в якій заявник просить вжити заходів забезпечення позову та зупинити стягнення у виконавчому провадженні №68630412, відкритому на підставі виконавчого напису №140314 вчиненого 11.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФОРТ» заборгованості, шляхом заборони здійснення будь-яких виконавчих дій; виконання ухвали покласти на приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А.

При цьому, заявник посилається на те, що 12.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. відкрито виконавче провадження №68630412 з примусового виконання виконавчого напису №140314 вчиненого 11.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та відповідною постановою про арешт звернуто стягнення на грошові кошти позивача, які знаходяться на банківських рахунках.

Оскільки приватним виконавцем здійснюється стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, обгрунтованим, на думку представника, є висновок, що невжиття такого заходу забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, може істотно ускладнити поновлення оспорюваних прав позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

На підставі викладеного заявник ОСОБА_1 в особі свого представника звернулась до суду з даною заявою.

Суд, вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи зазначає наступне.

Згідно з частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на необхідність забезпечення основного завдання правосуддя ефективного поновлення в правах. Так, в п. 9 рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 КСУ зазначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що право на доступ до суду повинно бути реальним та ефективним.

Зокрема, ЄСПЛ зазначав: «Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава учасниця Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити, щоб судовий процес перетворився в безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимогам, так як доступ до правосуддя повинен бути не тільки фактичним, а й реальним» (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права людини на суд, враховуючи принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в його права».

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5,6 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Судом встановлено та підтверджено наданими заявником документами, що позивачем оспорюється виконавчий напис нотаріуса, виданий 11.06.2021 про стягнення заборгованості з позивача на користь відповідача в сумі 296 843,63 гривні.

12.02.2022 приватнми виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого напису №140314 від 11.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФОРТ» 296 843,63 гривень та відкрито виконавче провадження ВП №68630412.

14.02.2022 приватнми виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. розглянуто заяву при примусовому виконанні виконавчого напису №140314 від 11.06.2021 винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

Виходячи з викладеного, суд вважає, що обраний захід забезпечення позову є співмірним з заявленими позовними вимогами, оскільки виконання вказаного виконавчого напису може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вказану заяву.

Вказаний вид забезпечення на переконання суду є співмірними із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав уважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову, що, в силу положень ст. ст. 149-153 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви.

Обраний судом вид забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує прав юридичної особи, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання можливого судового рішення.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення позову відсутні.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 149-153, 157, 258, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Нікіша Дмитра Сергійовича про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі №953/2524/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФОРТ», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 68630412, відкритим на підставі виконавчого напису №140314 вчиненого 11.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФОРТ» заборгованості у загальній сумі 296 843,63 гривень та заборони здійснення будь-яких виконавчих дій, до набрання законної сили рішенням у справі.

Виконання ухвали покласти на приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитра Анатолійовича (адреса місця знаходження: 61001, м.Харків, вул.Молочна, 18, офіс 25).

Копію ухвали направити на виконання приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. та сторонам для відома.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справию.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/.

Суддя К.С.Садовський