Справа № 199/8655/22
(2-о/199/252/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

14.12.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Хамула А.С.,

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рижков Олександр Олександрович, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, встановлення факту родинних відносин між фізичними особами

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся заявник із вищевказаною заявою окремого провадження, в якій просив встановити факти, що мають юридичне значення, а саме факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Рубіжне Луганської області, а також факт родинних відносин заявника із вказаною померлою, як його бабусею. В обґрунтування своєї заяви заявник послався на те, що встановлення заявлених юридичних фактів в судовому порядку необхідно для подальшого оформлення спадкових прав, оскільки здійснити реєстрацію означеного акту цивільного стану (факту смерть) в позасудовому порядку немає можливості через відсутність у заявника необхідних документів, отримати які в умовах військових дій не було можливості, а також через втрату документів, які посвідчують родинний зв`язок заявника із померлою, оскільки такі документи залишились за місцем смерті бабусі, де на той час велись активні бойові дії. Разом з тим, підтвердити заявлені факти можна за допомогою долучених до матеріалів заяви документів, а також за допомогою показів свідка.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року заяву окремого провадження залишено без руху, надано заявнику відповідний строк для усунення виявлених недоліків його заяви.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року у зв`язку із повним та своєчасним усуненням заявником недоліків його заяви таку заяву окремого провадження прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку призначено до судового розгляду з повідомленням учасників справи.

В судовому засіданні заявник, його представник вимоги поданої суду заяви окремого провадження підтримали, просили її задовольнити в повному обсязі, встановивши факт смерті бабусі заявника ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також факт родинного заявку заявника та його бабусі.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності.

За таких обставин суд, керуючись положеннями ст.ст.10, 211, 223, 294, 317 ЦПК України, вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд справи по суті за наведеної явки учасників розгляду справи.

Вислухавши заявника, його представника, допитавши свідка, а також дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився заявник, матір`ю якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В свою чергу, дошлюбним прізвищем матері заявника є « ОСОБА_5 », а згідно свідоцтва про народження матері заявника її матір`ю вказано « ОСОБА_3 » (мова оригіналу російська мова заповнення свідоцтва про народження). Викладені обставини підтверджуються копіями паспортів заявника та його матері, копіями їх свідоцтв про народження, а також копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя.

Судом також встановлено, що заявник у листопаді 2022 року звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рижкова О.О. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після своєї бабусі ОСОБА_3 . У відповідь на таке звернення 10 листопада 2022 року вказаним приватним нотаріусом своєю постановою було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом. Постанова нотаріуса мотивована тим, що спадкоємцем не подано свідоцтво про смерть спадкодавця за відсутності актового запису про смерть, а також через відсутність документів, що підтверджуються спорідненість померлої та заявника. Копія постанови приватного нотаріуса наявна в матеріалах справи.

Разом з тим, допитана в судовому засіданні в якості свідка тітка заявника та друга дочка ОСОБА_3 ОСОБА_6 впевнено, детально та послідовно пояснила суду, що у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дві дочки свідок та матір заявника, а тому заявник є онуком ОСОБА_3 . Ці обставини свідок підтвердила в присутності заявника, якого знає особисто, та після огляду за пропозицією суду копій паспортів заявника, його матері та ОСОБА_3 , які (копії) наявні в матеріалах цивільної справи. Також свідок пояснила суду, що бабуся заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була прописана і проживала за адресою АДРЕСА_1 . В цьому ж місті мешкала і свідок, постійно відвідувала свою матір ОСОБА_3 , доглядала за нею, годувала її. На початку березня 2022 року на території м. Рубіжне почалися активні бойові дії, 12 березня 2022 року будинок, де мешкала ОСОБА_3 , залишився без вікон, а 14 березня 2022 року свідок пішла до матері доглянути та погодувати її через похилий вік. В цей день свідок бачила матір живою востаннє. 15 березня 2022 року свідок зайшла до квартири матері, де побачила її мертвою, видимих пошкоджень тіла не було. Після цього ОСОБА_6 намагалась безрезультатно додзвонитись до поховального бюро, самостійно винести тіло матері свідок змогла лише наприкінці березня 2022 року за допомогою знайомих, коли активні бойові дії на території міста припинились. Тіло померлої віднесли до місцевого моргу разом зі всіма документами щодо померлої, після чого свідок покинула м. Рубіжне і прихала до м. Дніпро, де з часом з телефонної розмови із колишньою своєю сусідкою дізналась, що ОСОБА_3 було поховано. Зробити якісь фотокартки померлої, всіх її документів свідок не змогла через ретельні особисті перевірки, в тому числі телефонів осіб, які виїжджали з м. Рубіжне, окупаційними військами. Викладені покази свідка узгоджуються із матеріалами цивільної справи, зокрема підтверджуються копією паспорту ОСОБА_3 , в якому міститься відмітка про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання останньої.

З 24 лютого 2022 року на східних та південних територіях України, в тому числі і на території м. Рубіжне Сєвєродонецького району Луганської області, відбуваються бойові дії між військами України (з одного боку) та військами Російської Федерації, невизнаних утворень ЛДНР (з іншого боку), що є загальновідомим фактом, а отже у відповідності до ст.82 ч.3 ЦПК України не потребує доказування.

Правовідносини з приводу встановлення факту, що має юридичне значення, факту смерті особи на тимчасово окупованій території України врегульовані положеннями Конституції України, ЦПК України, Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану», Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 14 грудня 2022 року, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 із подальшими змінами (далі Перелік), Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 (далі Правила), Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказ Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок).

Так, згідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до ст.293 ч.2 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Нормою ст.315 ЦПК України закріплено перелік таких юридичних фактів, що підлягають встановленню в порядку окремого провадження, де серед іншого зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а також справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст.ст.1216, 1217, 1258, 1265 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно ст.67 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Аналогічні положення містить п.4.1 глави 10 розділу ІІ Порядку.

Положеннями п.4.2 глави 10 розділу ІІ Порядку передбачено, що доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

В той же час, за змістом ст.ст.76, 89, 95, 294 ЦПК України при розгляду судом цивільної справи доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

За змістом ст.ст.1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а також положень Переліку тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тимчасово окупованою територією визнається і територія м. Рубіжне Сєвєродонецького району Луганської області.

За змістом ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Глави 5 Розділу ІІІ Правил державна реєстрація смерті в позасудовому порядку проводиться за заявою родичів померлого органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Даним медичним документом є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о); або лікарське свідоцтво про перинатальну смерть. Для розгляду справи про встановлення факту смерті у суді відділ державної реєстрації актів цивільного стану на прохання заявника складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті, у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Зі змісту норм ст.17 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану», Глави 5 Розділу ІІІ Правил слідує, що за відсутності документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Нормою ст.3 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом ст.ст.13, 89, 294 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви і необхідність її задоволення в частині вимог про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Правова позиція суду та прийняте на її підставі рішення ґрунтуються на тому, що згідно норм Конституції України та наведених положень законів забезпечення можливості реалізації та захист прав, свобод та інтересів громадян є одним із головних обов`язків держави, виконання якого не може бути вибірковим. Отже, держава повинна захищати та сприяти реалізації законних прав, свобод та інтересів всіх своїх громадян, в тому числі права на проведення державної реєстрації актів цивільного стану як офіційного визнання і підтвердження державою фактів, з якими пов`язується подальше виникнення в громадян та реалізація ними певних цивільних прав і обов`язків. Підставою для встановлення факту смерті особи є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть такої особи в певний час, за певних обставин та на певній території.

Стосовно даної цивільної справи, то правом, яке держава має захищати та забезпечувати можливість для реалізації, є право заявника, як громадянина України та онука, на державну реєстрацію смерті своєї бабусі, що, в свою чергу, є підставою для реалізації заявником інших своїх прав, пов`язаних зі смертю бабусі, зокрема права на спадкування після бабусі, отримання допомоги на її поховання тощо. Натомість, реалізація вказаних прав в позасудовому порядку наразі неможлива з об`єктивних причин відсутності у заявника документів, передбачених чинним законодавством України, які посвідчують факт смерті особи і дозволяють здійснити державну реєстрацію смерті особи відповідним територіальним органом ДРАЦС України. При цьому з огляду на обставини, за яких сталася смерть бабусі заявника (тривання бойових дій, неможливість належного функціонування за таких умов органів влади, а отже і отримання від них відповідних документів), у заявника була відсутня як на той час (момент смерті та поховання бабусі), так і на теперішній можливість отримати такі документи і надати їх відповідній посадовій/службовій особі територіального органу ДРАЦС України для здійснення державної реєстрації смерті особи в позасудовому порядку. Разом з тим, означена відсутність документів у заявника сама по собі не може бути безумовною підставою для відмови судом у задоволенні заяви про встановлення факту смерті особи, оскільки визначений законом, зокрема п.1 Главою 5 Розділу ІІІ Правил, перелік документів, на підставі яких територіальним органом ДРАЦС України підтверджується факт смерті особи та здійснюється подальша його державна реєстрація, є вичерпним джерелом доказів лише для такого територіального органу ДРАЦС України, а не для суду, оскільки суд при розгляді і вирішенні цивільних справ використовує ширше коло джерел та засобів доказування, що вбачається зі змісту ст.ст.76, 82, 89 ЦПК України.

Отже, керуючись наведеними вище нормами законодавства та спираючись на вищезазначені правові висновки, приймаючи до уваги значення, яке має встановлення факту смерті бабусі заявника для реалізації прав та інтересів заявника, враховуючи, що викладені в поданій до суду для розгляду заяві окремого провадження фактичні дані щодо смерті бабусі заявника знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, суд приходить до висновку про дійсність заявленого для встановлення юридичного факту, а саме смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Бродок Старооскольського району Бєлгородської області (паспорт громадянина України Серія НОМЕР_1 , виданий Рубіжанським МВ УМВС України в Луганській області 11 жовтня 1999 року), на тимчасово окупованій території України в м. Рубіжне, Сєвєродонецький район, Луганська область, Україна. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Щодо другої вимоги заяви окремого провадження, а саме встановлення факту родинних відносин між заявником та померлою, яка (вимога) нерозривно пов`язана із вимогою про встановлення факту смерті такої особи, то вирішуючи її суд керувався наступним.

Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом, і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки.

Наведена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №320/948/18, Верховного Суду у постановах від 08 грудня 2021 року по справі №543/271/20, від 24 грудня 2021 року по справі №935/1386/20, від 26 січня 2022 року по справі №568/310/21, від 26 січня 2022 року по справі №282/976/20, п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, листом Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Стосовно обставин правовідносин учасників даної цивільної справи, то судом за наслідками розгляду справи на підставі аналізу змісту наявних доказів, а саме документів, які посвідчують особу та реєстрацію актів громадянського стану як заявника, так і його родичів та померлої, а також з огляду на покази допитаного судом свідка, встановлено, що заявник та померла ОСОБА_3 є дійсно онуком та бабусею відповідно. Наявні ж розбіжності в одну букву у написанні прізвища померлої та дошлюбного прізвища матері заявника (доньки померлої), через яку і встановлюється кровне споріднення заявника з померлою, з огляду на зміст та характер інших доказів, а також з`ясовані судом в ході розгляду справи обставини, час і умови оформлення документів, записів, в яких виявлені розбіжності, за переконанням суду зумовлені виключно технічними помилками/описками, допущеними при складенні таких документів та перекладі дошлюбного прізвища матері заявника з російської мови на українську. За таких обставин, оскільки встановлення заявленого юридичного факту родинного зв`язку необхідно заявнику для подальшого належного оформлення його спадкових прав, а саме для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, не пов`язаність встановлення цього юридичного факту із подальшим вирішенням спору про право, враховуючи відсутність у заявника можливості встановити даний юридичний факт в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимоги заяви окремого провадження про встановлення факту родинного зв`язку, а отже і про можливість задоволення заяви і в цій частині.

У відповідності до ст.294 ч.7 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 124 Конституції України, ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.1, 3, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 липня 2022 року, 10 серпня 2022 року та 23 вересня 2022 року, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 із подальшими змінами, Глави 5 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, ст.ст.1216, 1217, 1258, 1265 ЦК України, ст.67 Закону України «Про нотаріат», п.п.4.1, 4.2 глави 10 розділу ІІ Порядку, ст.ст.2, 4, 7, 13, 19, 23, 76-81, 89, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-319, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву окремого провадження ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рижков Олександр Олександрович (адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 14/154), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, встановлення факту родинних відносин між фізичними особами задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Бродок Старооскольського району Бєлгородської області (паспорт громадянина України Серія НОМЕР_1 , виданий Рубіжанським МВ УМВС України в Луганській області 11 жовтня 1999 року), на тимчасово окупованій території України в м. Рубіжне, Сєвєродонецький район, Луганська область, Україна.

Встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), є онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Бродок Старооскольського району Бєлгородської області (паспорт громадянина України Серія НОМЕР_1 , виданий Рубіжанським МВ УМВС України в Луганській області 11 жовтня 1999 року), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 19 грудня 2022 року.

Суддя А.М. Авраменко