Справа № 308/7063/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Ігнатюк І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до першого відповідача ОСОБА_2 , другого відповідача ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням шляхом зняття їх з реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до відповідача першого відповідача ОСОБА_2 , другого відповідача ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням шляхом зняття їх з реєстрації.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що на праві приватної власності, позивачу ОСОБА_1 належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі - продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Дроботя А.И., 26 березня 1994 року за реєстраційним номером 1-3451, зареєстрованого в Ужгородському державному міжрегіональному виробничому підприємстві технічної інвентаризації 05 жовтня 1994 року та записано в реєстрову книгу 6064.

Вказує, що відповідачі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється її донькою, а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внучкою.

Відповідачі мають реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проте із квітня 2015 року за адресою місця реєстрації ( АДРЕСА_1 ), не проживають, що підтверджується Актом про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 10 лютого 2021 року.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають в іншій країні - Португалії, мають свої сім`ї та мають там постійне місце проживання.

Позивач вказує, що на його прохання в добровільному порядку знятися із реєстрації місця проживання з його власного будинку відповідачі відмовляються, участі в утриманні будинку та у витратах по оплаті комунальних витрат, не беруть. Добровільно вирішити спір не надається можливим.

Зазначає, що вищевикладені обставини змусили позивача ОСОБА_1 звернутися з таким позовом до суду, оскільки оформити субсидію із-за їх реєстрації, він змоги не має.

На основі викладеного, позивач просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 , шляхом зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

За ухвалою від 14.06.2022 року судом відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи була судом належним чином повідомлена, його представник адвокат Кухта О.В. подала до суду клопотання в якому просить розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідачі будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, разом з тим подали до суду заяви згідно яких позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Розгляд справи провести без їхньої участі.

Судове засідання у справі було призначене на 20.07.2022 року на 15 год. 40 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 25.07.2022.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі - продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Дроботя А.Й., 26 березня 1994 року за реєстраційним номером 1-3451, зареєстрованого в Ужгородському державному міжрегіональному виробничому підприємстві технічної інвентаризації 05 жовтня 1994 року та записано в реєстрову книгу 6064.

Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 10.02.2021 року №659/18-21 вбачається, що відповідно до записів будинкової книги за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 10.02.2021 року зареєстровані такі особи: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 10.02.2021 року вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 не проживають з квітня 2015 року і по даний час громадяни: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстровані в даному будинку, але ніякої участі в утриманні житла не приймають, особистих речей або речей повсякденного використання, які б їм належили не мають.

Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. (ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України).

За положеннями ст. 391 ЦК України Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Правова позиція Верховного суду України, що закріплена в постанові від 16 листопада 2016 року в справі № 6-709цс16 вказує на те, що власник житла має право усунути перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації.

Верховний суд України у зазначеній постанові роз`яснює, що зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися правом власності на свій розсуд.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню в цій частині.

Що ж стосується позовної вимоги про примусове зняття з реєстрації відповідачів, то така вимога не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, якого на час звернення позивача до суду ще не існувало, відтак позивач не звертався із відповідним рішенням суду до відповідного державного органу із заявою про зняття відповідача з реєстрації і не отримував відмову у проведенні таких дій, відтак на цей час фактично відсутній предмет спору в цій частині.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі 992,40 грн., слід стягнути з відповідачів на користь позивача

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 81, 83, 141, 280 - 284, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 391, 346 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до першого відповідача ОСОБА_2 , другого відповідача ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням шляхом зняття їх з реєстрації - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_2 ) такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 ) витрати із сплати судового збору в сумі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.)

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_2 )на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 ) витрати із сплати судового збору в сумі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.)

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата складення повного судового рішення 25.07.2022 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова