Справа № 136/1659/22
провадження № 4-с/136/2/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шпортун С.В.

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець скаргу ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність головного державного виконавця Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Павленко Олени Олександрівни, заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохімцентр»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, обґрунтовуючи її підставність тим, що 29.09.2022 головним державним виконавцем Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Павленко О.О. було винесено постанови за виконавчими провадженнями №67904764 та №67904672 про повернення виконавчих документів стягувачу без виконання, у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення за законом, які ним, ОСОБА_1 , як стягувачем отримано 24.10.2022.

Вказані рішення державного виконавця він, ОСОБА_1 , вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню, а бездіяльність державного виконавця має бути визнана протиправною, оскільки, всупереч приписів Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем не було вжито усіх заходів щодо розшуку належного боржникові майна, а про прийняті державним виконавцем рішення його належним чином не було повідомлено, що послугувало підставою звернення до суду із даною скаргою.

Ухвалою суду від 01.11.2022 було відкрито провадження за скаргою та витребувано з Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області матеріали виконавчих проваджень №67904672 та №67904764.

У судове засідання стягувач, державний виконавець та заінтересована особа не з`явились, будучи повідомленими про день та час судового засідання в установленому законом порядку.

Стягувач надав до суду заяву, в якій просив суд про розгляд скарги за його відсутності.

В адресу суду за підписом начальника Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Головатюк С. надійшла заява, відповідно до якої він просив про розгляд справи у відсутність представника органу ДВС, надавши до суду письмові пояснення, згідно з якими просив у задоволенні скарги відмовити, мотивуючи позицію тим, що за виконавчими документами виданими Липовецьким районним судом Вінницької області 08.01.2019 у цивільній справі №136/198/18 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімцентр» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень та 951,58 грн. судових витрат, постановами державного виконавця було відкрито виконавчі провадження, які направлено в адресу сторін. У ході проведених виконавчих дій державним виконавцем зроблено відповідні запити та сформовані інформаційні довідки з метою виявлення належного боржнику ТОВ «Агрохімцентр» майна, 18.01.2022 винесено постанову про арешт коштів боржника, за наслідками виконання якої було перевірено майновий стан боржника по місцю його знаходження. Приймаючи до уваги те, що державним виконавцем було вжито всіх можливих заходів, прийнято рішення та вчинено відповідні дії , відтак правові підстави для задоволення скарги відсутні.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для відкладення розгляду скарги.

Суд, вивчивши матеріали справи, матеріали виконавчих проваджень, що надані на виконання вимог ухвали суду, встановив, що 08.01.2019 Липовецьким районним судом Вінницької області було видано виконавчі листи у цивільній справі №136/198/18 про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімцентр» на користь ОСОБА_1 50 000 (п`ятдесяти тисяч) грн. моральної шкоди та 951,58 грн. судових витрат.

Вказані виконавчі документи було звернуто стягувачем до виконання шляхом пред`явлення їх до Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області.

Із матеріалів виконавчих проваджень, які було безпосередньо досліджено судом за №67904672 та №67904764 встановлено, що за заявою ОСОБА_1 від 10.12.2021 головним державним виконавцем Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Павленко О.О. було відкрито виконавчі провадження за №67904672 та за №67904764, про що винесено 21.12.2021 постанови відповідного змісту.

16.12.2021 державним виконавцем Павленко О.О. сформовано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої встановлено наявність накладеного арешту на усе майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімцентр», обтяжувач Відділ державної виконавчої служби Гайсинського районного управління юстиції, відомості про що внесено до реєстру 23.12.2020.

18.01.2022 державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника ТОВ «Агрохімцентр», у зв`язку із невиконанням судового рішення у цивільній справі №136/198/18.

08.09.2022 державним виконавцем складено аналогічні у обох провадженнях Акти за участі понятих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до яких не виявлено майна у боржника - ТОВ «Агрохімцентр» по місцю його знаходження: АДРЕСА_1 , на яке можливо звернути стягнення.

29.09.2022 державним виконавцем винесено за обома виконавчими провадженнями постанов про повернення виконавчих документів стягувачу, у зв`язку із відсутністю майна, відповідно до п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», на яке може бути накладено стягнення.

Стягувач звернувся до суду із даною скаргою, у якій просить суд визнати незаконними постанови державного виконавця, їх скасувати, а також визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною та зобов`язати останнього вчинити дії щодо виконання судового рішення про стягнення грошових коштів на його користь.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд звертає увагу, що відповідно до цієї ж норми ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено права та обов`язки виконавця, відповідно до яких поміж інших виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

За змістом ст.48, 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок звернення стягнення на майно боржника та особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи підприємця, відповідно до яких виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 закону України "Про виконавче провадження" (чинна редакція) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як було встановлено у ході розгляду даної скарги та не спростовано органом державної виконавчої служби, доведено матеріалами виконавчого провадження, що були предметом дослідження судом, виконавцем при здійсненні виконавчого провадження за виконавчими листами виданими Липовецьким районним судом за №67904672 та №67904764 не було вчинено усіх, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" необхідних дій щодо виконання судового рішення у даній справі, відсутні звернення, довідки, доручення, розпорядження, тощо щодо встановлення наявності у боржника майна чи грошових коштів , вчинених дій в межах визначеного законодавцем строку.

Суд також відзначає, що Закон встановлює підстави та умови відповідальності у виконавчому провадженні, однак виконавець жодних заходів не вживав, заяв до правоохоронних органів не подавав, із заявою про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника за межі України до суду, тощо не звертався.

Крім цього, суд звертає увагу, що відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження, законодавець створив правило зведеного виконавчого провадження, відповідно до якого виконавчі провадження про стягнення з одного й того ж боржника повинні бути об`єднані у зведене. Зведеним виконавчим провадженням є виконавче провадження з присвоєним Автоматизованою системою виконавчих проваджень номером зведеного виконавчого провадження до складу якого входять виконавчі провадження про стягнення з одного боржника.

Як було встановлено судом у провадженні Гайсинського відділу ДВС у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває два виконавчих провадження стосовно ТОВ «Агрохімцентр» за №67904672 та за №67904764, що перебувають на виконанні в одному відділі, одного виконавця, щодо одного і того ж боржника та стягувача, тоді як вони не об`єднані.

При цьому відсутні будь які належні та допустимі докази за ВП №49796630, в рамках якого було накладено арешт на все майно боржника - ТОВ «Агрохімцентр», на що вказує Інформація з державного реєстру, що долучена до матеріалів виконавчих проваджень державним виконавцем.

Разом з тим, матеріали виконавчих проваджень не містять жодних належних та допустимих доказів надсилання стягувачеві документів виконавчих проваджень, оскільки наявність супровідного листа спрямування їх не підтверджує факту їх направлення в установлений законом спосіб та строк, у зв`язку з чим суд погоджується із доводами стягувача щодо неналежного виконання державним виконавцем вимог діючого законодавства у цій частині також.

З огляду на наведені вище норми законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд погоджується з твердженням скаржника, що рішення державного виконавця та бездіяльність (не вчинення всіх, передбачених законом, заходів) призвела до невиконання судового рішення у даній справі та порушення прав стягувача.

Посилання органу державної виконавчої служби на те, що державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення у даній справі було вчинено всіх дій та дотримано порядок його виконання, визначений Законом України "Про виконавче провадження" спростовується встановленими судом в ході розгляду обставинами та доказами.

Суд відзначає, що відновлення відповідного виконавчого провадження за наслідками визнання неправомірною постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, врегульовано положеннями ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", яка передбачає відповідний порядок вчинення таких дій, а суд при розгляді скарг на дії (рішення) органу державної виконавчої служби не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, підміняти державного виконавця чи вказувати на перелік дій які він має вживати, оскільки це є його дискреційними повноваженнями.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення в частині визнання неправомірними постанов про повернення виконавчих документів стягувачу, визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною, а в іншій частині суд відмовляє в задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 260, 449, 450 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Павленко Олени Олександрівни при виконанні виконавчих листів №136/198/18, - задовольнити частково.

Скасувати постанови винесені Головним державним виконавцем Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Павленко Оленою Олександрівною у виконавчих провадженнях за №67904764 та за №67904672 про повернення виконавчих документів № 136/198/18 стягувачеві.

Визнати бездіяльність Головного державного виконавця Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Павленко Олени Олександрівни неправомірною при виконанні виконавчих проваджень №67904764 та №67904672.

У решті скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Світлана ШПОРТУН