Провадження №: 2-з/755/207/22
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"05" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва, в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чвир Олени Михайлівни про забезпечення позову ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест-буд-інжиніринг», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Київська міська рада, Акціонерне товариство «ПІРЕУС БАНК МКБ» про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест-буд-інжиніринг», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Київська міська рада, Акціонерне товариство «ПІРЕУС БАНК МКБ» про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва.

Ухвалою суду від 28.11.2022 відкрито провадження у зазначеній цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи. Сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

02.12.2022 до суду від представника позивачів - адвоката Чвир О.М. надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить суд: накласти арешт на об`єкт незавершеного будівництва на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (проектна адреса: АДРЕСА_2 ), на земельній ділянці під кадастровим номером :66:248:0025.

Заява про забезпечення позову обґрунтовується тим, в Головному слідчому управлінні порушено кримінальну справу № 0000120 відносно посадових осіб відповідача ЖК «Флагман», ЖК «Родинний затишок». В рамках досудового розслідування, Печерським районним судом м. Києва було передано об`єкти, у тому числі і ЖК «Флагман», ЖК «Родинний затишок» в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних злочинів. У випадку застосування заходу кримінально-правового характеру - конфіскації майна, існує загроза в отриманні спірних квартир, за які позивачем сплачено грошові кошти. Маючи на меті отримання нерухомого майна за договором у майбутньому, з урахуванням відкритих кримінальних проваджень, позивач вважає такий захід необхідним для забезпечення виконання умов договору між позивачем та відповідачем. Окрім того, AT «ПІРЕУС БАНК МКБ» було надано відповідь від на адвокатський запит з якої вбачається, що майнові права на 1-кімнатну квартиру з будівельним номером АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2 ) в Дніпровському районі міста Києва перебувають в іпотеці AT «Піреус Банк МКБ». Таким чином, у випадку наявності іпотечного застереження в договорі, а також наявності заборгованості , AT «Піреус Банк МКБ» може бути здійснено переоформлення майнових прав на спірну квартиру. Оскільки, представником лише в першому підготовчому засіданні буде заявлено клопотання про витребування доказів у AT «Піреус Банк МКБ» щодо умов кредитування та стану майнових прав на квартиру АДРЕСА_3 , існує потреба у забезпеченні позову шляхом накладення арешту.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви та матеріали справи, доходить наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Саме по собі накладення арешту на об`єкт нерухомого майна без наміру власника його відчужити та заборона їх відчуження жодним чином не впливає на правовий статус цих прав і на права і законні його інтереси.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивачі просять суд: визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) майнове (речове) право на об`єкт незавершеного будівництва на: Ѕ однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (проектна адреса: АДРЕСА_2 ), на земельній ділянці під кадастровим номером :66:248:0025; визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) майнове (речове) право на об`єкт незавершеного будівництва на: Ѕ однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (проектна адреса: АДРЕСА_2 ), на земельній ділянці під кадастровим номером :66:248:0025.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що між ОСОБА_3 та ТОВ «ЕВЕРЕСТ-БУД-ІНЖИНІРИНГ» було укладено договір № 1112/3/ЕМ від 16 вересня 2015 року купівлі-продажу майнових прав (далі - Договір). Сторони домовились, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за договором є об`єктом нерухомості, що розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_4 , з наступними характеристиками: квартира АДРЕСА_3 , кількість кімнат: 1, загальна площа 40,06 кв.м., поверх 16, секція 3 (площа проектна). 19.10.2015 між ОСОБА_3 та ТОВ «ЕВЕРЕСТ-БУД-ІНЖИНІРИНГ» було укладено додаткову угоду № 1. В результаті повної сплати майнових прав за договором 1112/3/ЕМ від 16 вересня 2015 року купівлі-продажу майнових прав, ОСОБА_3 видано довідку про фінансування 100 % згідно Договору купівлі продажу майнових прав від 16.09.2015 р. Згідно п.3.1. Договору, майнові права на Об`єкт нерухомості за цим Договором закріплюються за Продавцем у момент видачі Довідки про оплату 100% майнових прав. Довідка підписується Продавцем не пізніше 3-х робочих днів з дати здійснення Покупцем 100% оплати вартості майнових прав, що визначена у пункті 4.2. цього Договору. П.3.3. Договору визначено, що об`єкт нерухомості передається Продавцем Покупцю шляхом підписання Акта прийому-передачі Об`єкта нерухомості. Договором визначено, що продавець зобов`язаний забезпечувати будівництво Об`єкту капітального будівництва та введення його в експлуатацію. При цьому, 01.03.2022 ОСОБА_3 загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно довідки, виданої 01.08.2022 року приватним нотаріусом Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Даниленко Г.В., спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відтак, ОСОБА_3 виконано у повній мірі зобов`язання за договором, проте ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» зобов`язання на сьогоднішній день не виконано.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в цивільному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У постанові Верховного суду України від 25.05.2016, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-2552цс16 у постанові від 18.01.2017.

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не мотивував, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з урахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суддя доходить висновку про задоволення заяви представника позивачів, адвоката Чвир О.М. про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 260 Цивільного процесуального кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чвир Олени Михайлівни про забезпечення позову ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест-буд-інжиніринг», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Київська міська рада, Акціонерне товариство «ПІРЕУС БАНК МКБ» про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову до вирішення справи по суті шляхом накладення арешту на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (проектна адреса: АДРЕСА_2 ), на земельній ділянці під кадастровим номером :66:248:0025.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 .

Боржник: ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг», , пров. Лобачевського, 7, м. Київ, 02090.

Суддя: