Справа № 444/2771/22
Провадження № 2/444/954/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Усманова З.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (вул. Львівська, 40, м.Жовква, Львівський р-н, Львівська обл.), третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності у майні бувшого колгоспного двору,

В С Т А Н О В И В:

02.11.2022 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

29.11.2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мама ОСОБА_4 . Після смерті матері відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на будинок в с. Любеля, за час свого життя мама заповіту не складала. Окрім позивача спадкоємцем першої черги після смерті матері - ОСОБА_4 був брат позивача - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено з підстави, що ним не надано документів, які підтверджують право власності на відповідну частку житлового будинку, що знаходиться на АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 . Відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 03.12.2021 року ОСОБА_2 (жінка його брата) оформила право на 1/10 частку (половину з 1/5) у майні бувшого колгоспного двору після смерті його мами ОСОБА_4 , на яку мав право її чоловік, а його брат ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги по закону. Оскільки спадкодавець ОСОБА_4 за час свого життя не оформила правовстановлюючих документів на свою частку у майні колгоспного двору, а позивач ОСОБА_1 не оформив правовстановлюючого документу на свою частку у будинковолодінні, тому на даний час він як спадкоємець після смерті ОСОБА_4 , а також член колгоспного двору змушений звернутися з даним позовом до суду. Просив визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/5 частку (що становить 2/10 частки) будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 109,7 кв.м., житловою

67,1 кв. м. з такою ж частиною господарських будівель, як за членом колгоспного

двору; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

право власності на 1/10 частку будинку, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 , загальною площею 109,7 кв.м., житловою 67,1 кв. м. з такою ж

частиною господарських будівель в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач відзиву на позов не подав.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, однак подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечили.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що матір`ю позивача є ОСОБА_4 , ОСОБА_3 батьком.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що матір`ю ОСОБА_5 є ОСОБА_4 , ОСОБА_3 батьком.

З копії свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 16.05.1988 року вбачається, що будинковолодіння в АДРЕСА_3 , в цілому належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 .

Згідно виписки, виданої Жовківською міською радою, від 27.07.2021 року та довідки, виданої Любельською сільською радою за № 542 від 21.08.2020 року, станом на 30.06.1990 року господарство за адресою: АДРЕСА_2 , належало до колгоспного типу двору. Членами колгоспного двору були: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , голова двору; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син; ОСОБА_6 , 1935 року народження, братова; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , невістка.

Згідно виписки, виданої Жовківською міською радою, від 27.07.2021 року станом на 15.04.1991 року господарство за адресою: АДРЕСА_2 , належало до колгоспного типу двору. Членами колгоспного двору були: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , голова двору; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син; ОСОБА_6 , 1935 року народження, братова; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , невістка.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Любельською сільською радою 18.09.1980 року серії НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Любельською сільською радою Жовківського району Львівської області 08.02.2012 року серії НОМЕР_4 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Любельською сільською радою Жовківського району Львівської області 10.10.2019 року серії НОМЕР_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 .

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.10.2020 року вбачається, що нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовив з підстави, що спадкоємцем не надано документів, які підтверджують право власності на відповідну частку житлового будинку, що знаходиться на АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 .

З копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 03.12.2021 року вбачається, що судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся про спадкування частки в майні двору, належної матері ОСОБА_4 , до приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу Чемерис Г.Я., де відкрито спадкову справу № 18/2020, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку після смерті ОСОБА_4 , оскільки ним не надано документів, що підтверджують право власності на відповідну частку житлового будинку, що знаходиться на АДРЕСА_2 , про що нотаріусом видано 19.10.2020 року постанову. Судом вирішено визнати право власності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_7 , на 5/10 часток будинку в АДРЕСА_2 , загальною площею 109,7 кв.м., житловою 67,1 кв.м. з такою ж частиною господарських будівель, з яких 5/10 часток в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ; визнати право власності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_7 , на 1/5 частки (що становить 2/10 частки) в майні бувшого колгоспного типу двору в АДРЕСА_2 , загальною площею 109,7 кв.м., житловою 67,1 кв.м. з такою ж частиною господарських будівель.

З копії спадкової справи № 18/2020, яка зареєстрована після смерті ОСОБА_4 вбачається, що така відкрита за заявою ОСОБА_1 . Інших спадкоємців в заяві ним не зазначено.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.112 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи

кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону "Про

власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно

колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Судом встановлено, що станом на 15.04.1991 р. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору за адресою: АДРЕСА_2 .

Спадщина після померлої ОСОБА_4 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину суд бере до уваги копію рішення Жовківського районного суду Львівської області від 03.12.2021 року, з якого вбачається, що судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся про спадкування частки в майні двору, належної матері ОСОБА_4 , до приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу Чемерис Г.Я., де відкрито спадкову справу № 18/2020, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку після смерті ОСОБА_4 , оскільки ним не надано документів, що підтверджують право власності на відповідну частку житлового будинку, що знаходиться на АДРЕСА_2 , про що нотаріусом видано 19.10.2020 року постанову.

Таким чином встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 в розмірі 1/10 частку будинку, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 .

За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Керуючись ст.112, 120 ЦК УРСР, ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1268, 1271 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/5 частку (що становить 2/10 частки) будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 109,7 кв.м., житловою 67,1 кв. м. з такою ж частиною господарських будівель, як за членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

право власності на 1/10 частку будинку, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 , загальною площею 109,7 кв.м., житловою 67,1 кв. м. з такою ж

частиною господарських будівель в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.