Справа №295/6687/22
15.12.2022 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого - судді Кузнєцова Д.В.,
за участі секретаря судового засідання Карпішиної С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що є наймачем квартири АДРЕСА_1 . У даній квартирі зареєстровані також відповідачі, які фактично не проживають за місцем реєстрації з 2008 року, обов`язків по утриманню житла не здійснюють, їх речей у квартирі немає. У свою чергу факт реєстрації відповідачів у вказаній вище квартирі створює позивачу суттєві перешкоди у користуванні житловою площею та призводить до додаткових затрат, а саме плати за комунальні послуги. З огляду на викладене у позовній заяві, ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 04 серпня 2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача адвокат Соломонюк С.А. подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, судові витрати позивач залишає за собою.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляли.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із частиною четвертою статті 9 Житлового кодексу Української РСР (надалі ЖК Української РСР) ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Даною статтею також наведені випадку, за яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців.
Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Судом встановлено, що позивач є наймачем квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується талоном до ордеру №155 від 17.05.1982 року. Ордер виданий КЕВ Житомирського району.
Крім позивача, у вказаній квартирі також зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради від 27.04.2018 року за №648 та відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області.
Відповідно до актів ТОВ «Керуюча компанія «Домком Житомир» від 16.10.2018 року, ТОВ «УК «ВЖРЕП 14» від 05.11.2021 року, 12.07.2022 року відповідачі не проживають за місцем реєстрації із 2008 року.
Таким чином, досліджені судом докази підтверджують реєстрацію місця проживання відповідачів у квартирі АДРЕСА_1 та їх фактичне не проживання в ній без поважних причин із 2008 року, на підставі чого суд дійшов висновку, що реєстрацією місця проживання відповідачів у квартирі, яка належить на праві користування позивачу, порушуються його права як наймача та йому створюються перешкоди у користуванні нерухомим майном, через що вимоги останнього підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування нерухомим майном за вказаною адресою.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 47 Конституції України, ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР, ст.ст. 10-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ).

Відповідач 1: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ).

Відповідач 2: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 ).

Суддя