Справа № 191/3506/22
Провадження № 2-о/191/139/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінська Т.В.

за участю секретаря Вехник С.Л.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Редіч Наталія Юріївна, заінтересована особа: Синельниківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, заінтересована особа : Синельниківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смертіна тимчасово окупованій території України.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Лепкальнис, Литовська Республіка, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . 20 квітня 1954 року між ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , 1932 р.н,, укладено шлюб, про що внесено актовий запис № 16 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 записом актів громадянського стану в Іркутській області. Від шлюбу вони мали доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про народження видане Тальською радою Тайшетського району Іркутської області серії НОМЕР_3 . 25 травня 1976 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку із чим змінила прізвище на ОСОБА_9 .

У зв`язку із розбіжностями прізвища матері у різних документах підтвердження факту родинного зв`язку між ОСОБА_10 (мати) та ОСОБА_1 (донька) додатково встановлено рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 01.08.2019 р. у справі № 328/1660/19.

Протягом останніх 20 років ОСОБА_10 проживала в місті Молочанськ Запорізької області. Даний факт підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , який виданий Токмацьким РВ УМВС України в Запорізькій області 04.02.1998 р., де засвідчено місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 та присвоєним ідентифікаційним номером НОМЕР_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 Максимова ОСОБА_11 померла у зв`язку із старечою дегенерацією мозку, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть № 72 від 10.10.2022 р. в якому зазначено, що остання померла за адресою: АДРЕСА_2 . Похована ОСОБА_10 на місцевому цвинтарі, що знаходиться по вулиці Серьогіна міста Молочанська, що у Запорізькій області.

Зазначає, що місто Молочанськ Запорізької області на день смерті ОСОБА_10 та по день звернення з цією заявою є тимчасово окупованою територією України, у зв`язку із чим органи державної влади України тимчасово не можуть виконувати свої повноваження у вказаному місті.

Відтак, у зв`язку із тим, що мати заявниці померла на тимчасово окупованій території України, можливості здійснити реєстрацію факту смерті в органах держаної реєстрації актів цивільного стану немає.

Лікарське свідоцтво про смерть №. 72 видане на українському бланку документу форми № 106/о, засвідчене штампом та печаткою неіснуючого органу, у зв`язку із чим є недійсним на території України, однак підтверджує факт смерті ОСОБА_10 .

Наразі заявниця разом зі своєю родиною вимушена тимчасово проживати за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки через введення на території України воєнного стану, а також через загрозу життю та здоров`ю вони не можуть повернутися до м. Молочанськ, Запорізької області.

Родичі померлої, зокрема онука ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та її чоловік ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 підтверджують факт смерті ОСОБА_10 власними письмовими поясненнями від 28.11.2022 р.

Лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_10 із окупованої території передано для заявниці родичами, які евакуювалися із окупації.

Вказані вище обставини перешкоджають проведенню державної реєстрації смерті за місцем проживання заявниці.

У зв`язку з цим, заявник просить встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_10 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в місті Лепкальнис, республіка Литва та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: АДРЕСА_2 у віці 87 років.

Представник заявниці до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення вимог ОСОБА_1 не заперечує. В рішенні суду просить вказати правильну назву країни народження померлої Литовська Республіка та додати місце проживання померлої АДРЕСА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.3 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, в тому числі сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч.1 абз. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами померлого, їхніми представниками до суду за межами такої території України.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , Серія НОМЕР_3 , вбачається, що її батьками є : «Батько ОСОБА_5 », «Мати ОСОБА_10 .

З копії свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_6 вбачається, що 25.05.1976 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уклали шлюб. Після укладення шлюбу прізвище дружини ОСОБА_9 .

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 01.08.2019 року встановлено факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженка селища Сереброво Тайшетського району Іркутської області є рідною донькою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Лепкальнис Круопяйського району, Литва.

Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 72 від 10.10.2022 року видане на українському бланку документу форми № 106/о, ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті: стареча дегенерація мозку, місце смерті: АДРЕСА_2 .

Наведені документи відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування ЗУ від 04.02.2016 року «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» беруться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

За п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За ч.2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Таким чином, медичні документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території - м. Молочанськ, Запорізької області, видані діючими сьогодні медичними закладами, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України.

Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Проте, виходячи з практики ЄСПЛ, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст.4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до «Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) станом на 10.11.2022 року», затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 17 листопада 2022 року №273 - м. Молочанськ, Токмацького району, Запорізької області перебуває у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Отже, суд приходить до висновку, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть своєї матері ОСОБА_10 , яка помела ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Молочанськ, Токмацького району, Запорізької області, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть.

Статтею 17 ч.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови ПВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Встановлення факту смерті ОСОБА_10 , породжує юридичні наслідки для заявника, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Оскільки ОСОБА_10 помела на території тимчасово непідконтрольній Україні, її смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦСУ на підставі довідки, виданої лікувальним закладом, який знаходиться на тимчасово не підконтрольній території Україні. Тому вимоги заявника про встановлення факту смерті ОСОБА_10 підлягають задоволенню.

Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Оскільки заявниця позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті своєї батька на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_10 підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту смерті.

Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України та оформлення спадкових прав після смерті матері.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Відповідно до правил ст.317, п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) станом на 10.11.2022 року», затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 17 листопада 2022 року №273, а також ст.ст.10, 11, 15, 60, 212-215, 218, 257-1, 259, 367 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заявлені вимоги задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженки м. Лепкальнис, Литовської Республіки, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка помела ІНФОРМАЦІЯ_5 , у віці 87 років, місце смерті : Україна, Запорізька область, Токмацький район, місто Молочанськ, вул.. Шевченка, буд. 46.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу Державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя Т. В. Прижигалінська