Справа № 517/673/22
Провадження № 2/517/142/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 рокусмт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гончар І.В.,

при секретарі Заболотній Л.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Білгород-Дністровський Одеської області померла їхня мати - ОСОБА_3 (далі - спадкодавець). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на житловий будинок за номером АДРЕСА_1 . Заповіт щодо свого майна спадкодавець не залишала. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Позивачі у підготовче судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області у підготовче судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, а ч. 4 ст. 206 ЦПК встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку. ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Білгород-Дністровський Одеської області померла мати позивачів ОСОБА_3 (далі - спадкодавець), що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на підставі запису за № 1010 складеного 17 серпня 2021 року Білгород- Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород- Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на житловий будинок за номером АДРЕСА_1 . Згідно розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 21.05.2016 року № 303/А-2016 "Про перейменування об`єктів топоніміки у населених пунктах Одеської області", в селищі Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області вулиця Леніна була перейменована на вулицю Центральна. Відповідно до п. 12 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року № 1377-УІІІ, в Одеській області перейменовано Фрунзівський район на Захарівський район, селище міського типу Фрунзівка на селище міського типу Захарівка. Відповідно до п. 15 ч. 1 і п. 15 ч. 3 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-ІХ, утворено в Одеській області Роздільнянський район (з адміністративним центром у місті Роздільна) у складі територій, зокрема, Захарівської селищної територіальної громади, затверджених Кабінетом Міністрів України, а також ліквідовано, зокрема, і Захарівський район. Вказаний будинок належав спадкодавцю на праві приватної власності на підставі рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 30 липня 2014 року у справі № 517 570/14-ц, яке набрало законної сили 12.08.2014 року. Вказане право зареєстроване за спадкодавцем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 вересня 2014 року за номером запису про право власності 6855338 та реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 52. Заповіт щодо свого майна спадкодавець не залишала, а із спадкоємців за законом першої черги були тільки позивачі, як діти спадкодавця, родинні відносини з якими підтверджені наступними документами: - свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , виданим на підставі запису за № 82 складеного 29 вересня 1964 року Фрунзівським райбюро ЗАГС Одеської області, за яким він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у селищі Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області від батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ; - свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , виданим на підставі запису за № 104, складеного 12 червня 1973 року Татарбунарським райбюро ЗАГС Одеської області, за яким вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Татарбунари Татарбунарського району Одеської області від батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Згідно довідки Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 350 від 11.08.2022 року, спадкодавець до дня своєї смерті була зареєстрована у зазначеному житловому будинку по АДРЕСА_2 , в якому, крім спадкодавця, на день її смерті та до цього часу немає зареєстрованих осіб. Позивачі - ОСОБА_1 з 12.11.1999 року та ОСОБА_2 з 15.11.2005 року зареєстровані і проживають у квартирі АДРЕСА_3 , про що наявні відповідні відмітки у їхніх паспортах. Вказана квартира належить на праві приватної власності позивачці ОСОБА_1 на підставі договору № 10/Б купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 06 лютого 1997 року на Одеській товарній біржі. На підставі вказаного договору ця квартира зареєстрована за позивачкою ОСОБА_1 Білгород-Дністровським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 04 квітня 1997 року і записана в реєстрову книгу № 94 і за реєстром № 4945. У зв`язку з тим, що позивачі і спадкодавець були зареєстровані на час відкриття спадщини за різними адресами у різних населених пунктах, у листі від 08.08.2022 року № 475/01-16 Патраманської Л.М., приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області, зазначено про пропущено строк позивачем ОСОБА_2 терміну для подання заяви про прийняття спадщини спадкодавця і рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини або для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Крім позивачів, будь-які інші спадкоємці за заповітом або законом відсутні та із заявами про прийняття спадщини спадкодавця до нотаріуса не зверталися і спадкова справа до її майна не заводилася, що підтверджено інформаційною довідкою № 69682808 від 08.08.2022 року зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), якою інформація щодо спадкодавця у Спадковому реєстрі відсутня. За довідкою № 7 від 01.08.2022 року комунального підприємства "Житлово- експлуатаційне об`єднання № 1" м. Білгород-Дністровський, спадкодавець з жовтня 2020 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала за адресою: квартира АДРЕСА_3 . Вказана довідка видана на підставі акту від 01.08.2022 року підтвердження сусідів, за яким спадкодавець на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована в смт. Захарівка Роздільнянського району Одеської області, а з жовтня 2020 року проживала із позивачами, як своїми дітьми по день смерті за вказаною у довідці адресою. Акт підписано сусідами, що проживають у будинку за номером АДРЕСА_4 : ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (квартира АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_7 (квартира 3), а їхні підписи підтверджені зазначеним комунальним підприємством. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, оскільки судом встановлено факт постійного проживання позивачів разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, так як це підтверджується зібраними по справі доказами. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки встановлення цього факту породжує для позивача юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт позивач не має. На підставі викладеного та керуючись ст.ст.76,259,263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити. Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на день її смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Білгород-Дністровський Одеської області. Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на день її смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Білгород-Дністровський Одеської області.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: І.В. Гончар