Провадження №2/523/2659/22
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
"17" березня 2022 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Дяченко В.Г.
за участі секретаря судового засідання Єпутатової В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна № 5733, від 24.11.1994 року, а саме квартири АДРЕСА_1 .
Позов мотивується тим, що 24 листопада 1994 року, між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 1987 року народження, та ОСОБА_4 1980 року народження, на Одеській товарній біржі було укладено договір купівлі продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та зареєстрований 01.12.1994 р. в ОМБТІ №100пр-174 реєстр 230,
Договір купівлі продажу квартири було укладено відповідно з вимогами, встановленими ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який зареєстрований на Регіональній Товарній Біржі в Журналі реєстрації правочинів по об`єктам нерухомості, реєстраційний номер 5733 від 24.11.1994 року.
На час укладення договору, ані позивач, ні відповідачі не знали, що правочин, в відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають, в зв`язку з чим позивач змушена була звернутись до суду.
В судове засідання позивач не з`явилася, при цьому, звернулася до суду із заявою в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи, та просила розглядати справу за її відсутності.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись у встановленому законом порядку. Відзив на адресу суду не надавали, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів.
Представник третьої особи Одеської Товарної Біржи до суду також не з`явився, про час та місце слухання справи третя особа повідомлялась у встановленому законом порядку, причини не явки суду повідомлені не були.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, дійшов наступного:
Згідно договору купівлі - продажу нерухомого майна № 5733, від 24.11.1994 року, укладеного на Одеській Товарній Біржі, відповідно з вимогами, встановленими ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ОСОБА_2 , яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 1987 року народження, та ОСОБА_4 1980 року народження продали, а ОСОБА_6 купила квартиру АДРЕСА_1 .
Вказаний договір купівлі-продажу був зареєстрований у комунальному підприємстві Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості у реєстровій книзі Бюро за ОСОБА_6 на праві приватної власності, №100пр-174 реєстр 230, що підтверджується записами на зворотній стороні вказаного договору.
18.01.2022 року на адресу суду надійшла заява, від ОСОБА_1 , про залучення її у якості правонаступника позивача, так як вона є донькою позивачки.
Згідно Довідки приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. №11/02-14 від 11 січня 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є єдиним спадкоємцем до майна померлої, та яка прийняла спадщину в установлений законом строк, що також підтверджується Витягом №68027739 від 08.01.2022 року, про реєстрацію в Спадковому реєстрі.
У відповідності до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до вищезазначеного, 25 січня 2022 р. Суворовським районним судом м. Одеси, було винесено Ухвалу, про залучення у якості правонаступника позивача ОСОБА_1 .
Позивач зазначає, що сторонами договір був повністю виконаний: позивачка повністю сплатила вартість вказаної квартири, продавцями були звільнена квартира та передана у власність.
Враховуючи те, що правовідносини між сторонами виникли під час дії Цивільного кодексу України 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами.
Відповідно до ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
Згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі продажу в 1995 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемним є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню.
У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.
Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядаю справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані.
При вчиненні правочину дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі продажу будинку, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1999 році.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги правомірні, підтверджені нормами ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі продажу і підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожному доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
У зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, і така можливість втрачена, правочин підлягав державній реєстрації і така реєстрація не була проведена, враховуючи неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав шляхом задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 4-7,1-13, 258, 259, 263-265, 268, 280-285, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 47, 227 ЦК України в редакції 1963 року, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна № 5733, а саме квартири АДРЕСА_1 , укладений 24.11.1994 року, між ОСОБА_2 , яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 1987 року народження, ОСОБА_4 1980 року народження, та ОСОБА_6 дійсним.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.
Повне судове рішення складено 17.03.2022 року.
Суддя: