Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2022 Справа №607/151/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шевчука В.О., представника відповідача Ярмоленко М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Тернопільської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання незаконним та скасування наказу директора Тернопільської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №282-К від 08.12.2021 року «Про відсторонення від роботи Тамари Драбик», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Тернопільської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, у якому просить визнати незаконним та скасувати наказ Тернопільської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №282-к від 08 грудня 2021 року про відсторонення від роботи ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08 грудня 2021 року позивач отримала копію оспорюваного наказу №282-к від 08 грудня 2021 року. Вважає даний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відсторонення від роботи у звязку зі відсутністю вакцинації проти певної хвороби є терміновим запобіжним заходом у сфері трудових відносин, спрямованим на усунення від роботи тієї особи, перебування якої на роботі може становити небезпеку для її життя та здоров`я або для життя та здоров`я інших осіб. При цьому, тривале відсторонення від роботи незаконно обмежує її право на працю, гарантованt ст.43 Конституції України, а також обмежує доступ до професії, яке впливає на приватне життя особи у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, вважає, що порушено процедуру встановлення на території України карантину, оскільки встановлення карантину та введення відповідних карантинних обмежень можливе лише тоді, коли в Україні чи в окремих її місцевостях введено режим надзвичайного стану. В даному випадку в Україні чи в окремих її місцевостях не вводився режим надзвичайного стану, проте Кабінет Vіністрів України ввів карантин та запровадив для деяких працівників такі суттєві обмеження права на працю, які згідно ст.64 Конституції України допустимі лише за умови введення режиму надзвичайного стану.

Також зазначає, що щеплення проти COVID-19, відсутнє в переліку вакцин, які є обов`язковими профілактичними щепленнями проти інфекційних хвороб, згідно Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» (далі -Закон), а також про вказане захворювання не зазначено у Календарі обов`язкових щеплень, тому відсторонення від роботи на підставі ч.2 ст.12 вищевказаного Закону вважає незаконним та безпідставним.

Крім того вказує, що до Наказу МОЗ України №2153 від 04 жовтня 2021 року «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» (далі - Наказ), вносились зміни від 01 листопада 2021 року, згідно яких Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, було доповнено пунктами 4-6. Зокрема, до вказаного переліку додано підприємства, установи та організації, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади, до яких входить Тернопільська регіональна державна лабораторія Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. Дані зміни набули чинності через місяць після дня їх офіційного опублікування, а саме 09 грудня 2021 року. Таким чином, оскаржуваний наказ був виданий 08 грудня 2021 року, тобто до набрання чинності вищевказаними змінами, якими розширено перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. У звязку з вищенаведеним, вважає наказ незаконним та таким, що підлягає до скасування.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 січня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

01 лютого 2022 року від представника відповідача Тернопільської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що Наказом від 01 листопада 2021 року №2393 «Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», перелік доповнено пунктом 4 «Підприємства, установи та організації, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади». Враховуючи те, що Тернопільська регіональна державна лабораторія Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів є державною установою, що входить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, а саме Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, тому директором вказаного закладу видано наказ №282-К від 08 грудня 2021 року «Про відсторонення від роботи Тамари Драбик». До моменту відсторонення від роботи, позивач ОСОБА_2 повідомлялась про необхідність обов`язкової вакцинації проти COVID-19 та про наслідки відмови від даної вакцинації. При цьому, оскаржуваний наказ був виданий 08 грудня 2021 року, із формулюванням «Відсторонити від роботи з 09 грудня 2021 року», тобто із дня, коли наказ МОЗ набрав чинності. Також зазначає, що в період з 11 січня 2022 року по 14 січня 2022 року у Тернопільській регіональній державній лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів, Управлінням Держпраці у Тернопільській області здійснювався позаплановий захід державного нагляду (контролю), за додержанням законодавства про працю, зокрема, питання правомірності відсторонення від роботи ОСОБА_2 . За результатами даного заходу складено акт від 14 січня 2022 року №ТР 000/145/АВ, у якому зазначалось про відсутність порушень вимог законодавства.

Позивач ОСОБА_2 подала до суду відповідь на відзив, у якому зазначила, що оскаржуваний наказ був прийнятий 08 грудня 2021 року, і цього ж дня доведений до відома позивача під розписку. Вказаний наказ грунтувався, в тому числі, на підставі Наказу МОЗ України №2393 від 01 листопада 2021 року. Згідно офіційних відомостей, розміщених на сайті Верховної Ради України, вищевказаний наказ №2393 від 01 листопада 2021 року, набрав чинності 09 грудня 2021 року, тобто після видачі оскаржуваного наказу.

Позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат Шевчук В.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача Тернопільської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів заперечив проти позову, з підстав, викладених у відзиві на позов.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 працює на посаді лікаря ветеринарної медицини відділу епізоотології та патоморфології, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 від 14 серпня 1991 року.

У відповідності до повідомлення від 11 листопада 2021 року «Працівникам ТРДЛ Держпродспоживслужби», виданого Тернопільською регіональною державною лабораторією Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, з 09 грудня 2021 року на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щеплення від COVID-19 обов`язкове для всіх працівників установ, які належать до сфери управління Держпродспоживслужби та знаходяться на території області. У звязку з наведеним, в.о. директора Степанюк М., просить до 08 грудня 2021 року, надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання. У вказаному повідомленні зазначено, що якщо до 08 грудня 2021 року не буде надано один із зазначених документів, 09 грудня 2021 року Вас буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст.46 КЗпП України та ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Наказом директора Тернопільською регіональною державною лабораторією Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №282-К від 08 грудня 2021 року «Про відсторонення від роботи Тамари Драбик», відсторонено ОСОБА_3 , провідного лікаря ветеринарної медицини відділу епізоотології та патоморфології, від роботи з 09 грудня 2021 року на час відсутності профілактичного щеплення проти COVID-19, без збереження заробітної плати. Строк відсторонення встановлено до усунення причин, що його зумовили.

Зі змісту вищевказаного наказу вбачається, що при його прийнятті директор Тернопільської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, керувався ст.46 КЗпП України, ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», а також наказом Міністерства охорони здоров`я від 01 листопада 2021 року №2393 «Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням».

Відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається, зокрема, в інших випадках, передбачених законодавством.

У пунктах "а", "б" статті 10 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" встановлено обов`язки громадян у сфері охорони здоров`я, зокрема, піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення.

Частиною другою статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлено, що «працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб.

Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 року № 2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, а саме: центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Вказаний перелік був розширений у відповідності до Наказу Міністерства охорони здоров`я № 2393 від 01 листопада 2021 року, яким затверджено Зміни до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. Таким чином, перелік доповнено, зокрема пунктом, згідно якого обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України цієї хвороби, підлягають працівники підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади.

Судом встановлено, що Тернопільська регіональна державна лабораторія Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів є державною установою, що входить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, а саме Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та підпорядковується ГУ Держпродспоживслужби України в Тернопільській області (Положення про Тернопільську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затверджене наказом Головного управління Держпродспоживслужби України в Тернопільській області №85-од від 27 червня 2018 року), тобто працівників установи включено до вищевказаного переліку, затвердженого наказом МОЗ №2393 від 01 листопада 2021 року.

Пунктом 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. №1236, передбачено відсторонення працівників за ухилення або відмову від вакцинації, які входять у Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153 (зі змінами відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я № 2393 від 01.11.2021).

Водночас, відсторонюючи працівника, керівник повинен діяти в спосіб та в межах повноважень, передбачених законом.

Як вбачається з оскаржуваного наказу від 08 грудня 2021 року, позивача ОСОБА_2 було відсторонено від роботи на час відсутності обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID -19, у зв`язку з набранням чинності Наказом МОЗ України № 2393 від 01.11.2021 року.

При цьому, у п.4 вищевказаного наказу зазначено, що цей наказ набирає чинності через один місяць з дня його офіційного опублікування.

Наказ МОЗ України від 01.11.2021 р. № 2393 був опублікований 09 листопада 2021 р. і набрав чинності лише 09 грудня 2021 р. (опублікований в газеті "Офіційний вісник України" від 09 листопада 2022 року за № 85).

Отже, з 09 грудня 2021 року, невакциновані працівники Тернопільської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, підлягали відстороненню від виконання робочих обов`язків на період до усунення ними причини відсторонення. Окрім того, передбачене застосування штрафів до посадових осіб, які допустили до роботи невакцинованих працівників.

Таким чином встановлено, що відповідач прийняв рішення про відсторонення позивача від роботи 08 грудня 2021 року, тобто ще до набрання чинності Наказу МОЗ України від 01.11.2021 р. № 2393.

Суд відхиляє твердження представника відповідача про те, що у оскаржуваному наказі зазначено дату відсторонення від роботи з 09 грудня 2021 року, оскільки пунктом 41-6 постанови КМУ № 1236, в першу чергу на керівників підприємств, установ і організацій покладено контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками, а вже в другу чергу - відсторонення працівників, які ухиляються або відмовляються від щеплень. При цьому, вказані нормативні акти не містять вимог до негайного відсторонення працівників з моменту набрання чинності наказом МОЗ, а тому відповідач спочатку мав належним чином організувати виконання цих наказів, після чого приймати рішення про відсторонення.

Суд звертає увагу на те, що за приписами законодавства усі нормативні акти підлягають виконанню не раніше дня набрання ними чинності, тому для працівників Тернопільської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, процедура відсторонення могла бути розпочата лише з 09 грудня 2021 року.

Відсутність у позивача на час звернення до суду документів про вакцинацію не легалізує оспорюваний наказ, який фактично є передчасним та таким, що прийнятий на підставі нормативно правового акту, який не набрав чинності.

Також суд зазначає, що у ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, відсторонюються від виконання зазначених видів робіт у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом.

Згідно пункту 416 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236, відсторонюючи працівника, керівник повинен діяти в спосіб та в межах повноважень, передбачених законом. Тому, в наказі про відсторонення мають бути зазначені підстави та строк такого відсторонення.

При цьому, судом встановлено, що оскаржуваний наказ не містить вказівки на конкретну підставу відсторонення від роботи, відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»: відмова або ухилення. У наказі зазначено лише строк відсторонення.

Також суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що в період з 11 січня 2022 року по 14 січня 2022 року в ТРДЛ Держпродспоживслужби здійснювався Управлінням Держпраці у Тернопільській області позаплановий захід державного нагляду (контролю), за додержанням законодавства про працю, оскільки акт, складений за результатами позапланового заходу державного нагляду щодо додержання вимог законодавства №ТР007/145/АВ від 14 січня 2022 року носить загальний характер та жодним чином не підтверджує факт законності оскаржуваного наказу про відсторонення за наведених вище обставин.

Крім того, суд критично оцінює наявну в матеріалах справи відповідь директора фінансово-економічного департаменту Міністерства охорони здоров`я України щодо імпорту вакцини від COVID-19, оскільки зазначена у відповіді інформація не має правового значення для вирішення даного позову.

Таким чином, в даній ситуації відповідач не мав правових підстав для прийняття наказу від 08 грудня 2021 року про відсторонення позивача від роботи, без збереження заробітної плати, що призвело до порушення трудових прав позивача.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що наказ про відсторонення позивача ОСОБА_2 прийнятий з порушенням встановленого законом порядку, тому підлягає скасуванню.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на незаконність та неконституційність нормативних актів КМУ, які встановили карантин та обов`язковість щеплення. Так, відповідно до частини першої статті 150 Конституції України, питання про відповідність Конституції України (конституційність) актів Кабінету Міністрів України відноситься до компетенції Конституційного Суду України, а не до повноважень суду під час розгляду цивільної справи. Частиною другою статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. На цей час нормативні акти, які встановлюють карантин та вимоги щеплення є чинними.

Також суд відхиляє доводи позивача про те, що щеплення проти COVID-19, відсутнє в переліку вакцин, які є обов`язковими профілактичними щепленнями проти інфекційних хвороб, згідно Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», а також про вказане захворювання не зазначено у Календарі обов`язкових щеплень. Суд зазначає, що в законодавстві України відсутня норма, яка дозволяла б примусову вакцинацію. Навіть якщо щеплення обов`язкове, змусити будь-кого вакцинуватися примусово неможливо, а тому у разі відсутності вакцинації чинне законодавство дозволяє відсторонювати деяких працівників без виплати заробітної плати.

Стосовно порушення прав на працю, про що зазначає позивач, ЄСПЛ в рішенні від 15.03.2012 року у справі «Соломахін проти України» (заява №24429/03), зазначив таке (п. 306): «Суд визнає, що відсторонення позивача від роботи означало втрату заробітної плати і як наслідок позбавлення засобів існування. Однак це було прямим наслідком її рішення свідомо обрати саме цей шлях для себе особисто, відмовитися від виконання юридичного обов`язку, метою якого є захист здоров`я». Отже, право на працю може бути тимчасово обмежено з огляду на суспільні інтереси.

Втручання у вигляді обов`язковості певних щеплень ґрунтується на законі, має законну мету, є пропорційним для досягнення такої мети, та є цілком необхідним у демократичному суспільстві.

Разом з тим, враховуючи те, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що наказ про відсторонення позивача ОСОБА_2 від роботи прийнятий з порушенням встановленого законом порядку, суд вважає за доцільне позов задовольнити та скасувати наказ Тернопільської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №282-к від 08 грудня 2021 року про відсторонення від роботи ОСОБА_2 .

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесену суму судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтею 46 КЗпП України, статтею 12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», ст. ст. 81, 89, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора Тернопільської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №282-к від 08.12.2021 року «Про відсторонення від роботи Тамари Драбик».

Стягнути з Тернопільської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в користь ОСОБА_2 992,40 гривень сплаченого судового збору.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 .

Відповідач: Тернопільська регіональна державна лабораторія Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (46006, м. Тернопіль, вул. Князя Островського, 68, ).

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич