П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року місто Київ

справа № 2601/15824/12

провадження №22-ц/824/4805/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - ТОВ «Світ Фінансів»

відповідач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Охомуш Дар`єю Дмитрівною,

на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 2 листопада 2021 року, ухвалене у складі судді Хоменко В.С.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Фінансів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2012 року позивач ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «Світ Фінансів», звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що 15 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 183/П/56/2008-840, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 105672,00 доларів США на проведення розрахунків за договором купівлі-продажу від 15 серпня 2008 року.

За умовами кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно до 10 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 1380,18 доларів США.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 15 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки, згідно з яким поручитель зобов`язався відповідати перед ВАТ "КБ «Надра» як солідарний боржник за належне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором.

Відповідачі належним чином не виконали своїх зобов`язань за кредитним договором і договором поруки, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 4 липня 2012 року становила 183731,27 доларів США.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 2 листопада 2021 року позов ТОВ «Світ Фінансів» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Світ Фінансів» заборгованість на загальну суму 183731,21 доларів США (еквівалент у гривнях згідно офіційного курсу НБУ станом на 4 липня 2012 року становить 1468472,21 грн.).

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Охомуш Д.Д. подала апеляційну скаргу, в який просить рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким ТОВ «Світ Фінансів» відмовити у задоволенні позову. Апелянт вважає, що суд першої інстанції проігнорував обставини, що мають значення для справи; висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають реальним обставинам справи; судом при розгляді справи допущено порушення норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі посилається на те, що кошти за кредитним договором клієнт не отримував , про що свідчить відсутність будь-яких доказів, у тому числі заяви на переказ чи видачу готівки, меморіального ордеру та інше. Суд не досліджував докази, на які посилалися учасники справи, у рішенні не надав мотивованої оцінки всім аргументам ОСОБА_1 , не навів жодних мотивів визнання ним доказів позивача більш вірогідними, свідомо ігнорував необхідність дослідження обставини, яка є предметом доказування у справі.

Правом на подання відзиву учасники справи не скористалися.

В судове засідання представник ТОВ «Світ Фінансів», відповідач ОСОБА_2 не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, направлені на їх адреси судові повідомлення повернуті до суду з відміткою працівників поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим суд вважав за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Охомуш Д.Д. апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 15 серпня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_1 був укладений договір № 183/П/56/2008-840, відповідно до п.1.1 якого банк зобов`язався надати ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 105672 доларів США зі сплатою 14,99% річних на строк до 15 серпня 2031 року з метою проведення розрахунків за договором купівлі-продажу від 15 серпня 2008 року № 2682, що укладений між позичальником та ОСОБА_3 , згідно з яким позичальник придбає у власність нерухоме майно - земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п.3.1 кредитного договору надання кредиту проводиться шляхом зарахування на поточний рахунок обраного тарифного пакету при наявності належним чином оформленої заяви на переказ готівки, сума у іноземній валюті - доларах США; видачі готівки позичальнику через касу банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки.

За умовами кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно до 10 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 1380,18 доларів США з метою погашення кредиту.

На забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки від 15 серпня 2008 року , за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати перед ВАТ КБ «Надра» як солідарний боржник за належне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором.

Згідно з розрахунком, наданим банком, відповідачі належним чином не виконували зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 183731,27 доларів США.

Відповідачем ОСОБА_4 презумпція правомірності кредитного договору не спростована доказами в розрізі положень ст.ст.76-81 ЦПК України. Так само, презумпція правомірності договору поруки від 15 серпня 2008 року до кредитного договору № 183/П/56/2008-840 також не спростована доказами в розрізі положень ст.ст.76-81 ЦПК України.

Кредитний договір № 183/П/56/2008-840 від 15 серпня 2008 року та договір поруки від 15 серпня 2008 року до кредитного договору № 183/П/56/2008-840 підписані сторонами. Своїми підписами сторони засвідчили, що їх волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі, умови договорів зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін.

Згідно з висновком експерта від 19 грудня 2013 року № 218/1 підпис у графі «Зазначену суму одержав» у заяві про видачу готівки від 15 серпня 2008 року № 159 ймовірно виконаний ОСОБА_1 . Вирішити питання щодо часу нанесення відбитків штампів у ході проведення експертизи не виявилось можливим в зв`язку з ненаданням ПАТ «Б «Надра» на вимогу експертів зразків для дослідження.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що вчинена сторонами письмова форма кредитного договору та договору поруки є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Приймаючи до уваги те, що кредитний договір від 15 серпня 2008 року підписаний ОСОБА_1 , його недійсність не встановлена, відповідно такий договір породжує для його сторін правові наслідки. Відповідачем ОСОБА_1 належним чином не виконані умови укладеного кредитного договору, останнім здійснено часткове погашення боргу, відповідно на момент звернення до суду у відповідача ОСОБА_1 наявна заборгованість в загальному розмірі 183731,27 доларів США, яка як така, що позичальником не спростована, підлягає стягненню з останнього.

Проте з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

До договорів кредиту застосовуються ті положення ЦК України, які регулюють правовідносини позики( ст.1048 ЦК України).

У той же час частина правових норм, що регулюють відносини позики, в силу специфіки кредитного договору не можуть бути застосовані до нього. Так, по-різному визначаються в кредитному договорі та договорі позики суб`єктний склад та предмет договору. ( ч.1 ст.1046, ч.1 ст.1054 ЦК). Відрізняються також момент набрання чинності (ч.2 ст.1046, ч.1 ст.1054 ЦК України), форма (ст.1047, ст.1055 ЦК), умови надання коштів (ст.ст.1048, ст.1056-1 ЦК) можливість односторонньої відмови у наданні або одержані кредиту (ст.1056 ЦК), заборона збільшення процентної ставки за кредитним договором (ч.2 ст.1056 ЦК).

Кредитний договір має консенсуальний характер, оскільки на відміну від договору позики набирає чинності з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов (ч.1 ст.638 ЦК України). Особливістю консенсуальної природи кредитного договору є те, що законом допускається одностороння відмова від надання або одержання кредиту за вже укладеним договором.

Зважаючи на наведене, висновок суду першої інстанції про те, що кредитний договір за своєю природою є реальним договором, а також те, що письмова форма кредитного договору підтверджує факт передачі коштів є помилковим, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні, з виключенням з мотивувальної частини таких висновків суду.

Разом з тим, судом першої інстанції установлено, що сторони кредитного договору досягли домовленості щодо усіх істотних умов договору, його підписали, своїми підписами сторони засвідчили, що їх волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі, умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін.

Також судом першої інстанції установлено, що на виконання укладеного кредитного договору банк надав грошові кошти позичальнику ОСОБА_4 , що підтверджується заявою на видачу готівки від 15 серпня 2008 року № 159 (а.с.190 т.1).

Відповідно до п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Пунктом 3 розділу I Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, яка була чинною на час надання кредиту, передбачено, що до касових операцій, які регламентуються цією Інструкцією, належать, зокрема, і видача готівки національної та іноземної валюти клієнтам з їх рахунків за видатковими касовими документами через касу банку або із застосуванням платіжних карток з їх рахунків чи відповідного рахунку банку через його касу або банкомат.

До касових документів, які оформлюються згідно із цією Інструкцією належить заява на видачу готівки ( п.1 глави 1 розділу Ш Інструкції) та визначені зразки касових документів, на підставі яких здійснюються прийняття та видача готівки ( п.2 глави 1 розділу Ш Інструкції). Форми документів, які застосовуються під час приймання переказу готівки та виплати її суми отримувачу в готівковій формі, визначаються відповідною платіжною системою і мають містити обов`язкові реквізити: дата здійснення операції, зазначення платника та отримувача, дані паспорта особи - отримувача або документа, що його замінює, сума касової операції, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

Пунктом 3.1 кредитного договору № 183/П/56/2008-840 передбачено, що надання кредиту проводиться шляхом: зарахування на поточний рахунок обраного тарифного пакету при наявності належним чином оформленої заяви на переказ готівки, сума у іноземній валюті - доларах США; видачі готівки позичальнику через касу Банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума у якій зазначена у валюті - доларах США.

Отже, надана до матеріалів справи заява на видачу готівки № 159 від 15 серпня 2008 року є тим касовим документом, що підтверджує видачу грошових коштів відповідно до вимог Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337 та умов кредитного договору.

Заява на видачу готівки, в графі «зазначену суму отримав» містить підпис, належний ОСОБА_1 , що підтверджується висновком судової почеркознавчої та технічної експертизи № 218/1 від 19 грудня 2013 року. Експерт дійшов висновку, що підпис у графі «Зазначену суму одержав» в заяві про видачу готівки № 159 від 15 серпня 2008 року ймовірно, виконаний ОСОБА_1 .

У мотивувальній частині висновку експерт зазначає про те, що наведені ознаки (форма рухів при виконанні, форма рухів при виконанні з`єднання, напрямок рухів при виконанні, протяжність рухів по горизонталі при виконанні, спосіб початку рухів при виконанні, розміщення рухів по вертикалі при виконанні) , що збігаються, суттєві, але у зв`язку з їхньою нечисельнністю утворюють сукупність, лише близьку до індивідуальної, та достатню для ймовірного висновку про те, що підпис у графі «зазначену суму одержав» в заяві про видачу готівки № 159 від 15 серпня 2008 року ймовірно, виконаний ОСОБА_1 . Що ж стосується встановлених розбіжних ознак, то вони в даному випадку не суттєві і пояснюються, скоріше за все, варіаційністю підпису ОСОБА_1 , яка не проявилась у наданих зразках його підпису. Вирішити питання в категоричній формі не виявилось можливим через обмежений обсяг графічного матеріалу (простота будови досліджуваного підпису та недостатня кількість зразків підпису ОСОБА_1 ) та недостатню кількість збіжних ознак для утворення індивідуальної сукупності.

При проведенні порівняльного дослідження підпису, зі зразками підпису ОСОБА_1 в жодному випадку не вдалося виявити ознаки зміни письмово-рухової навички, які були б достатніми та свідчили про виконання досліджуваного підпису у якийсь конкретний період часу. Це обумовлено наступними причинами: простотою будови досліджуваного підпису та відсутністю достатньої кількості зразків підпису ОСОБА_1 . Тому, вирішити питання, у який період часу було виконано підпис у графі «зазначену суму одержав» в заяві про видачу готівки № 159 від 15 серпня 2008 року не уявляється можливим.

Аналізуючи зазначений висновок експертизи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що судова почеркознавча експертиза не містить категоричного висновку про те, що заява на видачу готівки підписана не відповідачем ОСОБА_1 , відповідно відсутні підстави вважати, що цим висновком спростовується отримання відповідачем коштів у банку.

Наявність в матеріалах справи двох заяв на видачу готівки: одна - копія заяви, яка додана до позовної заяви і не містить підпису ОСОБА_1 ( а.с.20 т.1) і оригінал заяви, яка містить підпис ОСОБА_1 в графі «зазначену суму одержав» ( а.с.190 т.1), з урахуванням висновку експертизи № 218/1 від 19 грудня 2013 року, не дає підстав вважати, що наданий до матеріалів справи оригінал заяви був підроблений.

Окремо слід зазначати, що 15 серпня 2008 року, в день підписання ОСОБА_1 кредитного договору, власний підпис в якому останній не заперечує, а також заяви на видачу готівки, відповідачем ОСОБА_1 були підписані: анкета-заява клієнта на оформлення кредитного пакету «Житлові рішення» ( а.с.27-28 т.1); іпотечний договір та договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений з ОСОБА_3 ( т.1 а.с.76-78), а також комплексний договір добровільного страхування іпотеки № 0006/48/08/282( т.1 а.с. 208-210). До речі, останній договір (оригінал) був наданий ОСОБА_1 суду як вільні зразки підпису для проведення почеркознавчої експертизи.

15 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :12:004:0132, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, яка стане власністю іпотекодавця у майбутньому після отримання іпотекодавцем Державного акту на право власності на земельну ділянку, який буде виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між іпотекодавцем та ОСОБА_3 , посвідченого 15 серпня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальоро Г.Ю. за реєстровим № 2682, внесеного до Державного реєстру правочинів тим же нотаріусом. Право власності на предмет іпотеки підлягає обов`язковій реєстрації у відповідному уповноваженому органі. Відповідно до п.1.2 договору іпотеки визначена сторонами вартість предмету іпотеки складає 582060 грн., що згідно курсу НБУ еквівалентно 120161,02 долари США. Пунктом 2.1.2 визначено, що предмет іпотеки переданий к власність іпотекодавцю ОСОБА_3 , - продавцем по договору купівлі-продажу земельної ділянки. ОСОБА_3 не має до іпотекодавця жодних майнових чи інших вимог або претензій. Сторони по договору купівлі-продажу виконали свої обов`язки повністю (а.с.76, 78). Договір іпотеки був посвідчений в приміщенні відділення № 56 філії ВАТ КБ «Надра» (проспект Московський,9). Зареєстровано в реєстрі за № 2688, заборона зареєстрована в реєстрі за № 2689.

15 серпня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п.1.2 площа земельної ділянки, що відчужується складає 0,1000 га, у межах, які визначені в натурі (на місцевості), закріплено межовими знаками і зазначені у Державному акті. Продаж вчинено за погоджену сторонами суму в 582060 грн., що згідно курсу НБУ еквівалентно 120161,02 доларів США (п.2.1). Згідно з п.2.2 договору продавець своїм підписом під цим договором підтверджує проведення зі сторони покупця повного розрахунку за продану земельну ділянку, отримання від покупця грошей в сумі 582060 грн., готівкою до оформлення цього договору та відсутність щодо нього претензій фінансового та майнового характеру, в тому числі по платоспроможності грошових купюр. Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.Ю. У зв`язку з особливістю посвідчення договору посвідчено договір приміщенні відділення № 56 філії ВАТ КБ «Надра» (проспект Московський, 9) Зареєстровано в реєстрі №2682 ( а.с.77).

За умовами договору добровільного страхування, укладеного 15 серпня 2008 року між ЗАТ «СК 611» та ОСОБА_1 , застраховане майно земельна ділянка вартістю 582060 грн., вигодонабувач ВАТ КБ «Надра» Київське регіональне управління ( а.с.208-210)

Отже, зважаючи на пакет укладених та підписаних ОСОБА_1 15 серпня 2008 року договорів, зокрема, договір купівлі-продажу земельної ділянки, наявні підстави вважати, що 15 серпня 2008 року ОСОБА_1 були отримані кредитні кошти, за рахунок яких була придбана земельна ділянка, право власності на яку зареєстровано за відповідачем - позичальником.

Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів не виконував, кредитор вправі вимагати сплати коштів в судовому порядку.

Звернення ОСОБА_1 до органів поліції не спростовує факт отримання ОСОБА_1 15 серпня 2008 року грошових коштів.

Так, в 2010 році ОСОБА_1 звернувся до Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві з заявою, в який зазначалося, що він став жертвою злочинної діяльності групи шахраїв, які шляхом обману та зловживання довірою оформили на його документи кредитний договір з ПАТ КБ «Надра» 15 серпня 2008 року. В результаті проведеної перевірки заяву приєднано до матеріалів кримінальної справи № 55-3123 від 16 жовтня 2009 року, яка порушена прокуратуро Оболонського району м.Києва ч.4 ст.190 КК України і знаходиться в провадженні СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві ( а.с.49).

Зі змісту постанови про виділення матеріалів кримінальної справи від 22 грудня 2010 року слідує, що досудовим слідством встановлено, що 15 серпня 2008 року ОСОБА_1 за вимогою невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_5 », яка надала йому підроблену довідку про доходи, перебуваючи у приміщенні відділення ВАТ КБ «Надра» філія № 56 по пр.. Московському, 9, що в м.Києві, уклав кредитний договір № 183/П/56/2008-840 на отримання кредиту у розмірі 105672 доларів США ( а.с.133-134). Виділено з кримінальної справи в окреме провадження кримінальну справу по факту вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, тобто підроблення довідки про місце роботи та отримувані доходи.

Остаточного рішення у кримінальній справі не прийнято.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 183731,27 доларів США є правильним.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Охомуш Дар`єю Дмитрівною, задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 2 листопада 2021 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на те, що кредитний договір за своєю природою є реальним договором, а також те, що письмова форма кредитного договору є доказом передачі коштів.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанова складена 12 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус