Справа 206/190/22
Провадження 2-о/206/48/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Плінської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Крижко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа державний нотаріус Шостої дніпровської державної нотаріальної контори, в.о. Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України м. Дніпро Гайворонська Тетяна Олександрівна про встановлення факту спільного проживання , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із уточненою заявою про встановлення факту проживання її та ОСОБА_2 однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 , починаючи з 2014 року.

В своїй заяві заявник посилалась на те, що з 2014 року по теперішній час вона постійно проживала разом із рідною тіткою ОСОБА_3 та її чоловіком ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 . За життя її тітка та чоловік тітки уклали з нею договір довічного утримання. Після їх смерті за договором довічного утримання вона успадкувала належну їм за життя квартиру в якій разом з ними і проживала, починаючи з 2014 року. Однак оформити спадкові права щодо грошових коштів, які залишились після смерті чоловіка тітка ОСОБА_2 в позасудовому порядку вона не має можливості, оскільки нею не додані документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства, зокрема рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкоємцем.

Представник заявника у судовому засіданні обставини викладені в заяві підтвердив, наполягав на її задоволенні.

Заінтересована особа надала заяву про розгляд справи у відсутності її представника.

Суд заслухавши доводи представника заявника, покази свідків, дослідивши письмові докази, давши їм оцінку в їх сукупності, прийшов до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

ОСОБА_2 до моменту смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою №15/5-7637 від 25.05.2021 року Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.

Квартиру в якій був зареєстрований та проживав за життя померлий ОСОБА_2 набула у власність заявник ОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання (догляду), укладеного між нею та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Разом із ОСОБА_2 починаючи з 2014 року за адресою вищевказаної квартири стала проживати заявник ОСОБА_1 , що підтверджується показами свідків. Так свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повідомили, що заявник проживала та доглядала за своїм дядьком ОСОБА_2 , який говорив сусідам, що ОСОБА_1 смачно готує, купляє продукти, прибирає в квартирі та пере йому речі. ОСОБА_1 проживала та вела спільне господарство з ОСОБА_2 близько восьми років, поки той не помер.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи відкритої до майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , єдиним спадкоємцем, який звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті останнього була ОСОБА_1 .

Однак нотаріус відмовив заявнику ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на грошові кошти після смерті ОСОБА_2 , оскільки нею не були надані документи, що підтверджують підстави для закликання до спадкоємства (рішення суду, що підтверджує факт проживання спадкоємців однією сім`єю).

У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Постанова Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», надає роз`яснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільними побутом, мають взаємні права та обов`язки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також, інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, та мали взаємні права та обов`язки.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, встановлення факту проживання необхідне заявнику для реалізації спадкових прав.

Керуючись ст.ст.259,263-265,293,294,315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) починаючи з 2014 року проживала однією сім`єю із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 16 травня 2022 року.

На рішення, через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Плінська А.В.