У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 р.м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,

представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Медончак М. М.,

стягувача ОСОБА_2

провівши відкрите судове засідання у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

В заяві зазначено, що 11.09.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області було видано судовий наказ по справі №127/23501/19, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.08.2019 р. і до досягнення повноліття.

На підставі вказаного судового наказу у другому Відділі державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) було відкрито виконавче провадження №60494030.

Заявник зазначає, що факт батьківства ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_4 , не встановлено, він не є батьком дитини, а тому судовий наказ слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Медончак М.М. в судовому засіданні заяву підтримала з підстав, викладених у ній, просила визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню. Наголошувала на тому, що не встановлено факт батьківства ОСОБА_1 щодо ОСОБА_4 .

Стягувач ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживала з ОСОБА_1 однією сім`єю на момент народження дитини ОСОБА_4 .Вона знала, що ОСОБА_1 одружений, тому вони домовились, що дитину ОСОБА_5 запише у свідоцтві про народження за її прізвищем ОСОБА_6 , аби у ОСОБА_1 не було неприємностей. До 2019 року ОСОБА_1 допомагав їй з дитиною матеріально. Проте, з 2019 року перестав їй надавати дошти на утримання дитини, через що вона вимушена була звертатись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Проти задоволення заяви ОСОБА_1 заперечує, оскільки той є батьком дитини, а тому зобов`язний сплачувати аліменти на її утримання.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.09.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області було видано судовий наказ №127/23501/19, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.08.2019 р. і до досягнення повноліття. (а.с.47)

На підставі вказаного судового наказу у другому Відділі державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) було відкрито виконавче провадження №60494030.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 31.10.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №4197, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено ОСОБА_7 , матір`ю - ОСОБА_3 . (а.с.7)

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого 27.02.2020 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_8 та ОСОБА_3 27.02.2020 уклали шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_9 . (а.с.102)

Відповідно до актового запису про народження №4197 від 31.10.2013, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначено ОСОБА_7 . Графа 17 не заповнена, відомості про батька внесені за письмовою заявою заявника. (а.с.111)

Відповідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №60494030, заборгованість ОСОБА_1 за період з січня 2019 року по грудень 2022 року становить 3576 грн. (а.с. 116-118) З вказаного розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 регулярно сплачував аліменти, у тому числі у період розгляду даної справи в суді, наявна заборгованість утворилась за листопад 2022.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України у судовому наказі зазначаються повідомлення про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Судом встановлено, що заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів відповідала за формою та змістом вимогам статті 163 ЦПК України та відповідала критеріям визначеним в статті 161 ЦПК України в частині вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, визначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

З аналізу наведених норм процесуального права вбачається, що законодавцем передбачено судовий спосіб захисту прав боржника у разі якщо стягувач не визнає відсутність обов`язку боржника.

Звертаючись до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 посилається на те, що він не є батьком ОСОБА_4 , а тому у ОСОБА_3 були відсутні підстави для звернення до суду із заявою про стягнення з нього аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.09.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області було винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.08.2019 р. і до досягнення повноліття, який набув законної сили 24.10.2019 і вже в грудні 2019 року, зразу після відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 було здійснено перший платіж по аліментах. Останній платіж, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, було здійснено 22.11.2022, тобто під час розгляду даної справи в суді.

Представник боржника підтвердила той факт, що ОСОБА_1 в суд з позовом до ОСОБА_5 про оспорювання батьківства не звертався, а навпаки ОСОБА_5 в жовтні 2022 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання батьківства, тобто після подання заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 весь цей час сплачуючи аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 та не оспорюючи своє батьківство визнавав її своєю дитиною та приймав участь у її утриманні.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для припинення у ОСОБА_1 обов`язку з виконання судового наказу про стягнення аліментів на дитину.

Відтак суд вважає, що немає правових підстав для визнання судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини таким, що не підлягає виконанню, оскільки існує судове рішення, а саме судовий наказ, який набрав законної сили, а тому у відповідності до вимог ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим до виконання.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки судовий наказ було видано у відповідності до норм цивільного процесуального Закону, на підставі заяви, яка відповідала за формою та змістом вимогам статті 163 ЦПК України та відповідала критеріям визначеним в статті 161 ЦПК України в частині вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Разом з тим, відповідно до ч.8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

З огляду на викладене, суд роз`яснює ОСОБА_1 його право на перегляд оспорюваного судового наказу в порядку позовного провадження за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 89, 263, 265, 273, 432, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 11.09.2019 по справі №127/23501/19 про стягнення аліментів на дитину таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя