Справа № 196/784/22
№ провадження 2/196/446/2022
20 грудня 2022 року смт Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Костюкова Д.Г.,
за участі секретаря судового засідання: Дорошенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-
Позивач ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 14 червня 2021 року), який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з його матір`ю ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 24 червня 2021 року), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .
Після смерті батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилося спадкове майно:
- 1/3 частка за кожним квартири АДРЕСА_2 , які належали померлим на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1996;
За життя йогої батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заповіту не складали. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті батьків є він та його брат ОСОБА_2 , який відмовився від спадщини, подавши до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк заяву про відмову від прийняття спадщини.
Таким чином, оскільки після смерті батька ОСОБА_3 його мати ОСОБА_4 померла через вісім днів та не встигла оформити своїх спадкових прав у зв`язку зі смертю, тому він приймає спадщину після смерті матері в порядку спадкової трансмісії.
Він вчасно прийняв спадщину після смерті матері, так як у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
12 серпня 2022 року він звернувся до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , проте постановою нотаріуса у видачі свідоцтва йому було відмовлено, у зв`язку з неможливістю встановлення типу об`єкта нерухомого майна та неможливістю визначення частки у спадковому майні, яка належала кожному з померлих.
Крім того, встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.07.2013 об`єкт нерухомого майна земельна ділянка, адреса розташування: АДРЕСА_1 , вид спільної власності спільна сумісна, розмір частки 1, власник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , що не дає можливості визначити, яка частка майна належить померлим.
У липні 2022 року він звернувся до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області із заявою про зміну статусу квартири АДРЕСА_2 на житловий будинок з присвоєнням адресного номеру АДРЕСА_3 , однак рішенням виконавчого комітету Царичанської селищної ради №137 від 25.07.2022 у задоволенні заяви було відмовлено у зв`язку зі смертю співвласників квартири та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно.
Вказує, що всі прибудови, які вказані в Свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 22.07.2013 об`єкт нерухомого майна земельна ділянка, є самочинним будівництвом та на даний час знаходяться в занедбаному стані, у зв`язку з чим вимоги щодо них і не заявляються.
Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло - квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 та членам його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності.
Таким чином, враховуючи вимоги ч.1 ст.356, ч.1 ст.357 ЦК України, яким визначається презумпція рівності всіх співвласників при спільній частковій власності, він має право на спадкування після смерті батьків на 2/3 частки у спільній частковій власності квартири АДРЕСА_2 , яка належить йому та батькам на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1996 на праві спільної часткової власності.
Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.07.2013 об`єкт нерухомого майна земельна ділянка, адреса розташування: АДРЕСА_1 , вид спільної власності спільна сумісна, розмір частки 1, власник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .
Розміри часток померлих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та його частки у вказаному майні не визначено.
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю.
Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
У зв`язку з неможливістю отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно з підстав, зазначених в постанові нотаріуса від 12 серпня 2022 року, він змушений звернутися з даним позовом до суду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити.
Представник відповідача - Царичанської селищної ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.
Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 14 червня 2021 року), який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю позивача ОСОБА_4 (а.с.15).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 24 червня 2021 року), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).
Після смерті батьків позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилося спадкове майно:
- 1/3 частка за кожним у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , які належали померлим на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1996 (а.с.12);
За життя батьки позивача заповіту не складали.
Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.
Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Так, судом встановлено, що після смерті батька позивача ОСОБА_3 мати позивача ОСОБА_4 померла через вісім днів, спадщину прийняла постійним проживанням разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак не встигла оформити своїх спадкових прав у зв`язку зі смертю.
Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадкоємцями за законом першої черги є позивач та його брат ОСОБА_2 , третя особа в даній справі.
З копії спадкової справи, наданої на запит суду, встановлено, що позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті матері ОСОБА_4 прийняв у встановленому законом порядку, подавши до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, зареєстровану в реєстрі за № 601 від 27 вересня 2021 року (а.с.37).
ОСОБА_3 , брат позивача, від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовився, подавши до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, зареєстровану в реєстрі за № 791 від 29 листопада 2021 року (а.с.45).
12 серпня 2022 року позивач звернувся до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 та постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з неможливістю встановлення типу об`єкта нерухомого майна та неможливістю визначення частки у спадковому майні, яка належала кожному з померлих (а.с.14).
Відповідно до рішенням виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області №137 від 25.07.2022, позивачу було відмовлено у зміні статусу квартири АДРЕСА_2 на житловий будинок з присвоєнням адресного номеру АДРЕСА_3 та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно (а.с.18).
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1996, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 та членам його сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності (а.с.12).
Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частиною 1 статті 357 ЦК України визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Крім того, встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.07.2013 об`єкт нерухомого майна земельна ділянка, адреса розташування: АДРЕСА_1 , вид спільної власності спільна сумісна, розмір частки 1, власник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю.
Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 ЦК України.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 цього ж Кодексу.
Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 , який спадщину прийняв, подавши до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог.
Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності та підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується заява позивача з проханням судовий збір з відповідача не стягувати.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем селища Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- на 2/3 частки у праві спільної часткової власності квартири АДРЕСА_2 ;
Судовий збір залишити за позивачем ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 20.12.2022 року.
Суддя: Д.Г. Костюков