Справа № 344/6319/22
Провадження № 2/344/2334/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді: Татарінової О.А.,

за участю секретаря: Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ» про стягнення страхового відшкодування. Вимоги позову обґрунтовують тим, що 17 серпня 2021 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, де водій автомобіля марки «Cadillak CTS», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП ОСОБА_3 помер у лікарні. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Cadillak СТ», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент вчинення ДТП була застрахована у ПрАт «СК «ПЗУ» за полісом №204900553. 27.09.2021 року Позивачі через свого представника ТОВ «ЮК «Відшкодування» звернулися до Відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Листом від 11.10.2021 року Відповідач повідомив про необхідність документального підтвердження того, що по справі завершено кримінальне провадження, що Позивачі сприймають за відмову у виплаті страхового відшкодування. Станом на 24.05.2022 р. досудове розслідування триває, страхове відшкодування не виплачено. Вважають відмову Відповідача щодо виплати страхового відшкодування у повному обсязі безпідставною та такою, що грубо порушує права Позивачів на відшкодування шкоди, передбаченої Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Заява про виплату страхового відшкодування була подана 27.09.2021 року. Велосипедист не є джерелом підвищеної небезпеки, а наявність чи відсутність вини пішохода у настанні ДТП не може бути підставою для покладення на нього зобов`язання із відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Законом гарантовано потерпілому виплату відповідного розміру відшкодування за шкоду, заподіяну його здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу, який він має право отримати від страховика забезпеченого транспортного засобу, незалежно від вини потерпілого, якщо не встановлено, що шкода завдана внаслідок його умислу або непереборної сили, чого за обставин цієї справи не встановлено. Загальний розмір відшкодування для Позивача ОСОБА_1 становить: 72 000.00 грн - відшкодування моральної шкоди; загальний розмір відшкодування для Позивача ОСОБА_2 становить: 28430.00 грн - відшкодування витрат, понесених на поховання. Враховуючи наведене просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 72 000,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди. Стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 - 28 430,00 грн. відшкодування витрат понесених на поховання. Стягнути з відповідача судові витрати по справі.

30.06.2022 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_4 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP.204900553. Забезпеченим, згідно із Полісом, є транспортний засіб «CADILLAC», н.з. НОМЕР_2 . Даний Поліс був укладений на підставі вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». По вищевказаному випадку до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із заявою про страхове відшкодування за шкоду завдану у зв`язку із смертю ОСОБА_3 звернулося ТОВ «ЮК «Відшкодування», яке діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Із матеріалів справи Страховику стало відомо, що 17.08.2021 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «CADDILLAK CTS», н.з. НОМЕР_2 , водій якого здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався у зустрічному напрямку руху по кільцевій розв`язці. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист отримав тілесні ушкодження та був доставлений в КНП «Обласна клінічна лікарня ІФОР». ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 внаслідок отриманих травм помер у приміщені КНП «Обласна клінічна лікарня ІФОР». Відомості про зазначену вище подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під номером №0000842. Страховик, після отримання заяви про страхове відшкодування, керуючись положеннями ст. 33-1.2. ст. 33-1 Закону направив до правоохоронних органів запит про надання інформації щодо обставин та причин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.08.2021 року та надання копії рішення прийняте за результатами розгляду кримінального провадження, що було відкрито за фактом цього ДТП. Відповідь на запит Страховику надане не була. Також, з метою встановлення причин, обставин події та особи винної у спричиненні ДТП і завданні шкоди третім особам, Страховик, керуючись положеннями 33-1 Закону, направив ТОВ «ЮК «Відшкодування» лист про надання копії рішення у кримінальному провадженні та інших документів. Про прийняте рішення у кримінальному провадженні №0000266 Страховику не було відомо, тому, керуючи положеннями абзацу 4 п. 36.2 ст. 36 Закону, розгляд справи було призупинено. Як зазначено у позовній заяві, станом на 24.05.2022 року досудове розслідування триває. З метою отримання додаткової інформації щодо стану розгляду кримінального провадження №0000842, представник ПрАТ СК «ПЗУ Україна» направив адвокатський запит. У відповідь на адвокатський запит було направлено Лист №5443/108/24/02-2022 від 22.06.2022 року у якому повідомляється, що в кримінальному провадженні №0000842 у межах кримінально процесуального законодавства України, під процесуальним керівництвом Івано-Франківської обласної прокуратури, триває досудове розслідування, проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на забезпечення швидкого, повного та неупередженого дослідження всіх обставин правопорушення, встановлення та притягнення до передбаченої Законом відповідальності. З огляду на вищевказане та в силу приписів абзацу 4 п. 36.2 ст. 36 Закону, у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не має підстав для прийняття рішення по заявленому випадку. Окрім вищевказаного слід відмітити, що твердження Позивачів про те, що Відповідач прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування є безпідставним та не відповідає фактичним обставинам справи. Лист, який направлявся ТОВ «ЮК «Відшкодування» стосувався надання документів на підтвердження заявлених вимог, а не відмови у виплаті страхового відшкодування. Зазначає, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування зазначені у ст. 32 та ст. 37 Закону. Відповідач у вищевказаному листі не посилався ні на положення ст.32, ні ст. 37 Закону, тому твердження про прийняття рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування є безпідставними.

Також представником відповідача зазначається, що оскільки, кримінальне провадження щодо розгляду дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля «CADILLAC», д.н.з. НОМЕР_1 та пішохода ОСОБА_3 ще триває не видається можливим визначити фактичні обставини пригоди та вчиненого правопорушення, поведінку учасників пригоди (правомірна/не правомірна), а отже, як наслідок, не можливо визначити розмір заподіяної моральної шкоди.

Загальний розмір відшкодування за заподіяну моральну шкоду становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку (12*6000,00грн=72000,00 грн.), і виплачується рівними частинами особам, які мають право на отримання такого відшкодування. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 повідомили Страховика, що інших родичів першого ступеня споріднення у ОСОБА_3 , окрім батька та матері не має. Тобто, саме їм належить право отримати відшкодування за заподіяну моральну шкоду у рівних частках. Разом з тим ОСОБА_5 подав до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» заяву про відмову від частки страхового відшкодування (за заподіяну моральну шкоду). З огляду на вищенаведене, ОСОБА_1 належить лише право вимоги щодо отримання частини страхового відшкодування за заподіяну моральну шкоду. Вимоги про стягнення загального розміру відшкодування за заподіяну моральну шкоду є безпідставними.

Позивачем зазначено, що попередній розмір витрат на правову допомогу становить - 10 000,00 грн. Позивач не надав суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг та час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), або витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги. Неподання стороною, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи наведене просить суд відмовити у задоволенні позову.

11.07.2022 року представником позивачів - адвокатом Макух А.В. подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому посилаючись на ч.3 ст.1193 ЦК України зазначає, що вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених ч.1 ст.1195 цього Кодексу у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Згідно абз.6 п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 ЦК, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, та у разі відшкодування витрат на поховання (частина третя статті 1193 ЦК). Враховуючи вищевикладене, просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

19.07.2022 року представником відповідача подано до суду заперечення (на відповідь на відзив), який обґрунтовує тим, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна» заперечує проти міркувань, які викладені у відповіді на відзив, оскільки позивачами заявлені вимоги про стягнення витрат на поховання та відшкодування моральної шкоди. Підставою звільнення особи від відповідальності в деліктних правовідносинах є відсутність будь-якої складової цивільного правопорушення. Оскільки, кримінальне провадження щодо дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля «CADILLAC», н. з. НОМЕР_1 та пішохода ОСОБА_3 ще триває не видається можливим визначити фактичні обставини пригоди та вчиненого правопорушення, поведінку учасників пригоди (правомірна/не правомірна), заподіяну шкоду, причинно-наслідковий зв`язок між діями водія транспортного засобу та наслідками, що настали, а отже, як наслідок, не можливо визначити чи наступила цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 та чи є випадок страховим. З огляду на вищевказане, вважає, що позовні вимоги є не обгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

04.10.2022 року представником позивачів - адвокатом Макух А.В. подано до суду заяву про зміну підстав позову, яку обгрунтовує тим, у зв`язку з закриттям кримінального провадження, відповідач здійснив часткове страхове відшкодування з врахуванням вини велосипедиста, посилаючись на грубу необережність потерпілого. Відтак, Відповідач здійснив повне страхове відшкодування для Позивача ОСОБА_2 , а для Позивача ОСОБА_1 здійснив часткове відшкодування моральної шкоди в розмірі 18 000.00 грн. Вважає відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі необгрунтованою. Цивільно-правова відповідальність Позивача не була і не може бути застрахована відповідно до вимог Закону. Велосипедист не є джерелом підвищеної небезпеки, а наявність чи відсутність вини пішохода у настанні ДТП не може бути підставою для покладення на нього зобов`язання із відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Законом гарантовано потерпілому виплату відповідного розміру відшкодування за шкоду, заподіяну його здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу, який він має право отримати від страховика забезпеченого транспортного засобу, незалежно від вини потеріплого, якщо не встановлено, що шкода завдана внаслідок його умислу або непереборної сили, чого за обставин цієї справи не встановлено. Загальний розмір відшкодування для позивача ОСОБА_1 становить 72 000,00 грн. - відшкодування моральної шкоди. Враховуючи наведене просить суд стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 54 000,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, та стягнути з відповідача судові витрати.

13.10.2022 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна» ознайомившись з позовними вимогами, вважає їх не обгрунтованими і безпідставними. Між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_4 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP.204900553. Забезпеченим, згідно із Полісом, є транспортний засіб «CADILLAC», н. з. НОМЕР_2 . Даний Поліс був укладений на підставі вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». По вищевказаному випадку до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із заявою про страхове відшкодування за шкоду завдану у зв`язку із смертю ОСОБА_3 звернулося ТОВ «ЮК «Відшкодування», яке діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Із матеріалів справи Страховику стало відомо, що 17.08.2021 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «CADDILLAK CTS», н.з. НОМЕР_2 , водій якого здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався у зустрічному напрямку руху по кільцевій розв`язці. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист отримав тілесні ушкодження та був доставлений в КНП «Обласна клінічна лікарня ІФОР». ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 внаслідок отриманих травм помер у приміщені КНП «Обласна клінічна лікарня ІФОР». Відомості про зазначену вище подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під номером №0000842. Страховик, після отримання заяви про страхове відшкодування, керуючись положеннями ст. 33-1.2. ст. 33-1 Закону направив до правоохоронних органів запит про надання інформації щодо обставин та причин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.08.2021 року та надання копії рішення прийняте за результатами розгляду кримінального провадження, що було відкрито за фактом цього ДТП. Відповідь на запит Страховику надана не була. Також, з метою встановлення причин, обставин події та особи винної у спричиненні ДТП і завданні шкоди третім особам, Страховик, керуючись положеннями 33-1 Закону, направив ТОВ «ЮК «Відшкодування» лист про надання копії рішення у кримінальному провадженні та інших документів. Про прийняте рішення у кримінальному провадженні №0000266 Страховику не було відомо, тому, керуючи положеннями абзацу 4 п. 36.2 ст. 36 Закону, розгляд справи було призупинено. Як зазначено у позовній заяві, станом на 24.05.2022 року досудове розслідування триває. З метою отримання додаткової інформації щодо стану розгляду кримінального провадження №0000842, представник ПрАТ СК «ПЗУ Україна» направив адвокатський запит, що додається. У відповідь на адвокатський запит було направлено Лист №5443/108/24/02-2022 від 22.06.2022 року у якому повідомляється, що в кримінальному провадження №0000842 у межах кримінально процесуального законодавства України, під процесуальним керівництвом Івано-Франківської обласної прокуратури, триває досудове розслідування, проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на забезпечення швидкого, повного та неупередженого дослідження всіх обставин правопорушення, встановлення та притягнення до передбаченої Законом відповідальності. З огляду на вищевказане та в силу присів абзацу 4 п. 36.2 ст. 36 Закону, у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не було підстав для прийняття рішення по заявленому випадку. Окрім вищевказаного слід відмітити, що твердження Позивачів про те, що Відповідач прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування є безпідставним та не відповідає фактичним обставинам справи. Лист, який направлявся ТОВ «ЮК «Відшкодування» стосувався надання документів на підтвердження заявлених вимог, а не відмови у виплаті страхового відшкодування. Зазначає, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування зазначені у ст. 32 та ст. 37 Закону. Відповідач у вищевказаному листі не посилався ні на положення ст.32, ні ст.37 Закону, тому твердження про прийняття рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування є безпідставними. 14.09.2022 року Страховику стало відомо, що Головним управлінням Національної поліції України в Івано-Франківській області було винесено Постанову про закриття кримінального провадження. З огляду на вищевказане Страховиком було поновлено розгляд страхової справи. Згідно інформації, яка зазначена Постанові, водій автомобіля «CADILLAC», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 . З моменту виникнення небезпеки для руху у водія транспортного засобу «CADILLAC», н. з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_3 . В ході досудового слідства встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок необережних дій велосипедиста ОСОБА_3 , який не впевнився в безпеці та не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху на кільцевій розв`язці, де встановлена бетонна конструкція, яка виступає над рівнем дороги і обмежує оглядовість учасникам руху, рухався велосипедист назустріч загальному потоку руху, чим порушив Правила дорожнього руху України, в саме: п. 6.7. Велосипедисти повинні виконувати вимоги цих Правил, що стосуються водіїв або пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу.; п.1.2. В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів; п. 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3. б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 33. Дорожні знаки відповідно до знаку 4.10. «Круговий рух» - вимагає об`їзду клумби (центрального острівця) в напрямку, показаному стрілками на перехресті з круговим рухом.Також, у Постанові зазначено, що в діях водія ОСОБА_7 порушень Правил дорожнього руху України, які б перебували у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками не встановлено.

Так, як груба необережність ОСОБА_3 , яка виражалася у порушенні останнім Правил дорожнього руху України та сприяла виникненню шкоди, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було прийнято рішення про виплату на користь Позивача ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 50%. Тобто, загальний розмір відшкодування за заподіяну моральну шкоду становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку (12*6000,00грн=72000,00 грн.), і виплачується рівними частинами особам, які мають право на отримання такого відшкодування. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 повідомили Страховика, що інших родичів першого ступеня споріднення у ОСОБА_3 , окрім батька та матері не має. Тобто, саме їм належить право отримати відшкодування за заподіяну моральну шкоду. Також, ОСОБА_5 подав до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» Заяву про відмову від частки страхового відшкодування (за заподіяну моральну шкоду). За правилами ст. 515 ЦК України, заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Тобто, ОСОБА_1 належить лише право вимоги щодо отримання частини страхового відшкодування за заподіяну моральну шкоду. Іншу частку відшкодування за заподіяну моральну шкоду має право отримати ОСОБА_5 (батько загиблого). Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про стягнення загального розміру відшкодування за заподіяну моральну шкоду є безпідставними. З огляду на вищевказане, Страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування за заподіяну моральну шкоду ОСОБА_8 у сумі 18 000,00 грн. Розрахунок розміру відшкодування був здійснений наступним чином: (72 000,00: 2) : 50 % = 18 000,00 грн. 72 000,00 грн. - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку. 2 - кількість осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування. 50 % - відсоток виплати на одного потерпілого з огляду на грубу необережність ОСОБА_3 . Також, Страховик, керуючись положеннями п.27.4. ст.27 Закону, прийняв рішення про відшкодування ОСОБА_2 витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 28 430,00 грн. Страхове відшкодування у загальному розмірі 46430,00 грн. було перераховане представнику потерпілих - ТОВ «ЮК «ВІДШКОДУВАННЯ» (згідно довіреностей).

Щодо витрат на правову допомогу зазначає, що Позивачем зазначено, що попередній розмір витрат на правову допомогу становить - 10 000,00 грн. Позивач не надав суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг та час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), або витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги. Зазначає, що неподання стороною, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи зазначене вище, вважає, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплативши потерпілим страхове відшкодування виконало свої зобов`язань за полісом ЕР.204900553. На підставі вищевказаного просить суд, відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у повному обсязі.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у заяві про зміну підстав позову, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 батьками ОСОБА_3 зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

З довідки, виданої КНП «Обласна клінічна лікарня ІФОР» вбачається, що ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з 17.08.2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 з діагнозом полі травма. Повне пошкодження шийного відділу спинного мозку. Задній вивих Сн. Забій головного мозку. Забій легень. Спінальний шок. Гостра дихальна серцево-судинна недостатність.

Як вбачається із полісу №204900553, який станом на 17.08.2021 року був діючий, транспортний засіб CADILLAC CTS, державний номер НОМЕР_2 , застрахований у ПрАТ СК «ПЗУ Україна».

З інформаційної довідки про склад сім`ї потерпілого, яка була надана ОСОБА_1 та ОСОБА_5 керівнику страхової компанії ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від 17.09.2021 року вбачається, що на момент ДТП 17.08.2021 року потерпілий був неодружений, родичами першого ступеня споріднення ОСОБА_3 на момент ДТП є батько: ОСОБА_5 (батько) та ОСОБА_1 (мати).

18.08.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000842 внесено відмості про вчиненння кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, Серія НОМЕР_4 від 26.08.2021 року.

Згідно копії накладної та квитанції до прибуткового касового ордеру від 25.08.2021 року ОСОБА_2 оплачено ФОП ОСОБА_9 28 430,00 грн. за ритуальну атрибутику.

17.09.2021 року ОСОБА_5 звертався із заявою, яка посвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Девляшевським А.В. до уповноваженої особи страхової установи, відповідно до якої він відмовився від своєї частки страхового відшкодування моральної шкоди згідно ст.27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яке йому належить внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.08.2021 року, де загинув ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Із заяви про виплату страхового відшкодування, поданої ТОВ «ЮК «Відшкодування» 27.09.2021 року до ПрАТ «ПЗУ Україна» вбачається, що ТОВ «ЮК «Відшкодування» в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулось до ПрАТ із зазначеною заяву, та просили здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, яка мала місце 17.08.2021 року о 21.30 год. зазначивши відшкодування для матері - ОСОБА_1 72 000,00 грн., розмір відшкодування для сестри - ОСОБА_2 28 430,00 грн.

З листа директора департаменту обслуговування збитків ПрАТ СК «ПЗУ Україна» Руліківського О.А. від 11.10.2021 року, адресованого ТОВ «ЮК «Відшкодування» вбачається, що ПрАт СК «ПЗУ Україна» розглянуто документи по справі №10291 відносно події (ДТП) 17.08.2021 та повідомлено, що для належного опрацювання справи просять надати: постанову суду (яка набрала законної сили); надати письмову інформацію про вже здійснені взаєморозрахунки (чи їх відсутність); заяву із власними банківськими реквізитами від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Із зазначеного листа також встановлено, що заявника повідомлено про те, що рішення по справі буде прийнято після надання вказаних документів.

Із адвокатського запиту від 17.06.2022 року, вбачається, що адвокат Голошва Г.В. зверталась до слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській обаласті із запитом щодо прийнятого рішення за результатами кримінального провадження №0000842.

Як вбачається із відповіді заступника начальника СВ ГУНП в Івано-Франківській області Млиниського Б. від 22.06.2022 року на запит адвоката Голошва Г., в кримінальному провадженні №0000842, у межах кримінально процесуального законодавства України, під процесуальним керівництвом Івано-Франківської обласної прокуратури, триває досудове розслідування, проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на забезпечення швидкого, повного та неупередженого дослідження всіх обставин правопорушення, встановлення та притягнення до передбаченої Законом відповідальності винуватих осіб.

31.08.2022 року заступником начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області Млиниським Б. винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000842 від 18.08.2021 року у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України.

Згідно страхового акту №10291/1, складеного ПрАТ СК «ПЗУ Україна», вбачається, що згідно полісу ЕР.204900553 від 11.07.2021 року до 10.07.2022 року ОСОБА_4 застраховано транспортний засіб CADILLAC CTS, державний номер НОМЕР_2 . 17.08.2021 ОСОБА_6 скоїно ДТП, внаслідок якої потерпілою особою є ОСОБА_3 , який помер. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» проведено розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого підлягають відшкодуванню витрати на виготовлення пам`ятника на суму 28 430,00 грн. згідно ст.27 ЗУ Про ОСЦПВВНТН; моральна шкода у розмірі 18 000,00 грн. Загальний розмір страхового відшкодування становить 46 430,00 грн.

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» видано розпорядження №10291/1/1 на виплату страхового відшкодування по справі ОСОБА_1 , згідно полісу ЕР.204900553, в розмірі 46 430,00 грн. на реквізити ТОВ «ЮК «Відшкодування».

Провідним фахівцем ВОСЗТС ПрАТ СК «ПЗУ Україна» ОСОБА_10 направлено лист від 26.09.2022 року ТзОВ «ЮК «Відшкодування», яким повідомлено про те, що відповідно до постанови суду про закриття кримінального провадження від 18.08.2022 у м. Івано-Франківськ, обставинами поді є те, що 17.08.2021 дорожньо-транспортна пригода сталася із порушенням велосипедистом ОСОБА_3 декількох пунктів вимог правил дорожнього руху України. Відповідно до положення статті 1193 ЦК України ПрАТ СК «ПЗУ Україна» прийнято рішення про виплату моральної шкоди (згідно ст.27.3 ЗУ «Про ОСЦПВВНТН») для ОСОБА_1 у розмірі 50%, що становить 18 000,00 грн., відшкодування витрат на поховання понесені ОСОБА_2 у сумі 28 430,00 грн.

Згідно платіжного доручення №5200 від 26.09.2022 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплатило ТОВ «ЮК «Відшкодування» 46 430,00 грн., а саме страхове відшкодування, по справі ОСОБА_1 , без ПДВ, договір ЕР.204900553 від 10.07.2021 року.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Спірні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України, Законом України „Про страхування», Законом України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно пункту 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

В силу ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи,визначеної договором.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, з метою забезпечення відшкодування шкоди потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі і у випадку настання смерті, та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Згідно із статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу,внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, проте обмежується страховою сумою.

За правилами ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Положеннями статті 27 (27.1 - 27.5) Закону врегульовано відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого.

Так, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

За змістом пункту 36.3 статті 36 вказаного Закону у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Частина 2 ст. 1193 ЦК України застосовується у випадках, коли шкода стала наслідком дій чи бездіяльності потерпілого, яким притаманна ознака грубої необережності. Зокрема, ч. 2 ст. 1193 ЦК застосовується при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки (ст. 1187 ЦК). При визначенні розміру зменшення відшкодування враховується ступінь вини потерпілого, який припустився грубої необережності. Якщо особа, яка завдала шкоди, також є винною у завданні шкоди, враховується ступінь вини цієї особи. Формулювання ч. 2 ст. 1193 тлумачиться так, що поняття грубої необережності не охоплює собою просту необачність, а виявляється, зокрема, в нетверезому стані, нехтуванні правилами безпеки руху тощо.

Цивільне законодавство розрізняє грубу та просту необережність. У випадку недотримання високих вимог, які пред"являються до особи, що здійснює за даних умов певний вид діяльності, допускається проста необережність.

У тих випадках, коли нехтуються мінімальні вимоги уважності та обережності, які є загальнозрозумілими і загальновідомими, слід розуміти як грубу необережність.

Стаття 1193 ЦК України передбачає два випадки, за яких може мати місце груба необережність потерпілого: а) наявність грубої необережності потерпілого з одночасною відсутністю вини особи, яка завдала шкоди, у разі настання відповідальності незалежно від вини; б) має місце як груба необережність потерпілого, так і вина особи, яка завдала шкоди.

Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

У ч. 3 ст. 1193 ЦК України зазначені обставини, коли вина потерпілого не враховується. Тобто мова йде про відшкодування: а) додаткових витрат, передбачених ч. 1 ст. 1195 ЦК; б) завданої смертю годувальника; в) у разі відшкодування витрат на поховання.

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування за заподіяну моральну шкоду ОСОБА_8 у сумі 18 000,00 грн., з розрахунку (72 000,00: 2) : 50 % = 18 000,00 грн. (72 000,00 грн. - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку; 2 - кількість осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування; 50 % - відсоток виплати на одного потерпілого з огляду на грубу необережність ОСОБА_3 ), яке було перераховане представнику позивача - ТОВ «ЮК «ВІДШКОДУВАННЯ».

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було прийнято рішення про виплату на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 50%, у зв"язку з грубою необережністю ОСОБА_3 , яка виражалася у порушенні останнім Правил дорожнього руху України та сприяла виникненню шкоди.

У постанові про закриття кримінального провадження №0000842 від 18.08.2021 року зазначено, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок необережних дій велосипедиста ОСОБА_3 , який, не впевнившись в безпеці та не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, на кільцевій розв`язці, де встановлена бетонна констукція виступає над рівнем дороги і обмежує оглядовість учасникам руху, рухався велосипедом назустріч загальному потоку руху, чим порушив Правила дорожнього руху України передбачені п.п. 6.7., 1.2, 1.3., 1.5., 2.3.б, 33.

Ткож із зазначеної постанови також встановлено, що в діях водія ОСОБА_7 немає порушень правил дорожнього руху України, які б перебували у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідкам, тому в його діях відсутній склад злочину, а саме об`єктивна сторона, передбачений ст.286 ККУкраїни.

При розслідуванні кримінального правопорушення об`єктивних доказів вини ОСОБА_7 у порушенні Правил дорожнього руху України не встановлено, оскільки з моменту виникнення небезпеки руху він був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування.

Доказів, що постанова органу досудового слідства оскаржена і скасована матеріали справи не містить.

Навпаки, сторонами визнається, що кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Тому суд приймає до уваги цей процесуальний документ як доказ в частині обставин дорожньо-транспортної пригоди, встановлених органом досудового слідства.

Таким чином суд вважає доведеним, що між настанням дорожньо-транспортної пригоди з її наслідками та необережними діями ОСОБА_3 існував причинно-наслідковий зв`язок, а необережність ОСОБА_3 слід вважати грубою, так як він нехтував елементарними правилами дорожньої безпеки, та приходить до висновку, що страховиком правильно застосовані положення ч. 2 ст. 1193 ЦК України про зменшення розміру відшкодування щодо моральної шкоди.

Що стосується вимог позову про відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди, частина якої якої належить батьку ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , слід зазначити наступне.

Нормами ч. 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну їй смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одною померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Таким чином, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежено коло осіб, яким страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, та зазначено, що моральна шкода, заподіяна смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим) та виплачується рівними частинами.

Діючим законодавством передбачено відшкодування моральної шкоди особі, яка її зазнала, і не передбачено передання права на отримання відшкодування моральної шкоди цією особою іншій особі.

З урахуванням наведеного, рішення відповідача про часткове відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди, у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , ґрунтується на нормах Закону, а тому суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не доведено порушення її прав та позов задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.258,259,263,273,354,355ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 12 грудня 2022 року