Провадження № 2-о/357/273/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 грудня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О.І.,

за участі секретаря Сокур О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, посилаючись на наступні обставини.

03 лютого 2007 року вони, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , уклали шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 121.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 .

Через певний час після реєстрації шлюбу, сімейне життя між сторонами не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться з січня 2022 року. За таких обставин вважають, що нормані шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені.

Між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що свідчить нотаріально посвідчений договір від 09.11.2022 року. У зв`язку з тим, що батько має постійний дохід, роботу та відповідно до умов вищевказаного нотаріально посвідченого договору, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишаються проживати з батьком, при цьому мати має право бачитись з ними в порядку, передбаченому зазначеним договором.

Будь-які спори стосовно майна або інших питань між сторонами відсутні.

Спільно просили суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 03 лютого 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 121 (а.с. 1-2).

Ухвалою судді від 02 грудня 2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами окремого провадження та призначено розгляд справи на 23 грудня 2022 року о 10 год. 30 хв. (а.с. 18).

В судове засідання заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились, надали спільну заяву, отримана судом 19.12.2022 року за вх. № 45122, в якій просили розглядати справу про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя без участі сторін (а.с. 23).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що спільна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у поряду окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 03 лютого 2007 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2007 року лютого місяця 03 числа зроблено відповідний актовий запис за № 121, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка ОСОБА_6 та дружини ОСОБА_6 , що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_3 , виданого 03 лютого 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 24).

З матеріалів справи убачається, що подружжя від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 (а.с. 6) та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження, серії НОМЕР_5 (а.с. 4).

Сторони звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться та відносини між ними не можуть бути поновлені.

Як встановлено з матеріалів справи, 09 листопада 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали між собою договір про виховання та утримання дітей, відповідно до якого досягли спільної згоди щодо місця проживання дітей разом з батьком, участі у їх спілкування, вихованні, утриманні та виконання батьками батьківських обов`язків (а.с. 11-13).

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 2 статті 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, в заяві про розірвання шлюбу за заявою подружжя та в заяві про розгляд справи без участі сторін не ставила питання про те, яке їй залишити прізвище після розірвання шлюбу, тому суд вважає за необхідне залишити заявнику шлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

В судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не введеться та шлюбні відносини не можуть бути поновлені. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу та досягнуто згоди щодо участі у вихованні і утриманні спільних дітей. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні.

За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, такий шлюб розривається судом, а спільна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

А тому, сплачені судові витрати у сумі 992 гривень 40 копійок (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок), які документально підтверджуються наявною в матеріалах справи квитанцією (а.с. 15) віднести за рахунок заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 24, 56, 104, 105, 109, 110-112, 113-115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 19, 211, 265, 273, 293, 294, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 03 лютого 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 121 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити заявнику ОСОБА_2 шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Судові витрати віднести за рахунок заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт, серії НОМЕР_7 );

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , паспорт, серії НОМЕР_9 ).

Повне судове рішення складено 23 грудня 2022 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О. І. Орєхов