Справа №345/1396/22
Провадження № 2/345/587/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2022 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Пилипів Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 син ОСОБА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок по АДРЕСА_1 . Вказане майно перебувало у власності спадкодавця на підставі садкового договору від 03.11.2016 року, який було укладено між ним та його покійним батьком ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згоду на укладення спадкового договору давала і позивачка.

20.05.2022 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бабича В.Л. із заявою про прийняття спадщини за законом. Проте, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивачка зазначає, що строк на прийняття спадщини після смерті сина нею пропущено з поважних причин, за станом здоров`я. Позивачка є особою похилого віку, яка досягла 80-річного віку. Вона потребує постійного догляду через наявні у неї захворювання. Так, через захворювання нижніх кінцівок та хребта, а також інших супутніх хвороб, позивачка позбавлена можливості самостійно пересуватися. Для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачці необхідна була стороння допомога, оскільки через захворювання вона не мала можливості самостійно приїхати до нотаріальної контори.

Особою, яка доглядала за позивачкою, був спадкодавець ОСОБА_4 . Через хворобу та смерть спадкодавця останнім часом за позивачкою доглядає її син ОСОБА_6 . Тільки в травні 2022 року ОСОБА_6 за проханням позивачки зміг організувати доїзд останньої до нотаріуса, до вона і подала заяву про прийняття спадщини. Тобто строк на прийняття спадщини пропущений позивачкою з поважних причин. За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду та просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини нотаріальну контору після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 3 місяці, починаючи з часу набрання рішенням суду законної сили.

Представник позивачки адвокат Іванів О.Б. в судовому засіданні підтримав позовну заяву. Зазначив, що син позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте, позивачка не могла вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через поганий стан здоров`я. Вона перебувала на лікуванні у квітні-травні 2020 року, не могла самостійно пересуватись і лише за допомоги іншого сина звернулась до нотаріуса 20.05.2022 р.

Представник позивача наголосив, що позивачка є особою, яка без сторонньої допомоги не має можливості реалізовувати свої права та відстоювати свої інтереси. Подання заяви про прийняття спадщини здійснюється особисто спадкоємцем. А з огляду на стан здоров`я ОСОБА_1 , вона за жодних обставин не змогла і не зможе подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу особисто, без сторонньої допомоги. Фактично реалізація прав позивачки залежить виключно від волі сторонніх осіб. Тому вважає, що пропуск позивачкою строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважним і підлягає поновленню.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що після смерті сина ОСОБА_7 , який доглядав за нею, невістка і онука виїхали за кордон, а вона, будучи старою і немічною людино, могла пересуватись лише в межах хати. Вона хворіла і не знала, що має робити. А тепер їй підказали інші діти, як треба діяти. Тепер нею опікується син ОСОБА_8 , який і возив її до нотаріуса.

Представниця відповідачів адвокат Зубарєва Л.Б. в судовому засіданні заперечила, щодо задоволення позову. Вважає, що позивачка мала можливість звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини впродовж шести місяців. Натомість вона зробила це аж через 2 роки 4 місяці і 4дні. Перебування позивачки на лікування відносно незначний період часу у порівнянні з періодом незвернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, який становить більше 2 років, не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Також позивачка не була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини, шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування.

Оскільки причин, пов`язаних із наявністю об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк, позивач не навела, тому слід відмовити позивачці в наданні додаткового строку для прийняття спадщини.

Будучи допитаним як свідок ОСОБА_6 , який є сином позивачки, пояснив, що працював до березня 2019 року, а далі звільнився з роботи, бо мусів доглядати за перестарілою матір`ю, адже брат ОСОБА_7 , який мав доглядати за мамою, захворів. Матір повинна кожного року проходити курс лікування в медичному закладі. Зокрема вона в 2019 році лежала в лікарні з 11 по 27 грудня. В 2020-2022 роках також лікувалась і в лікарні, і вдома. Після смерті брата Степана мама про спадкування одразу не говорила. Коли виникли проблеми з батьківською хатою, то лиш тоді він відвіз маму до нотаріуса. Мама не знала, що хата, в якій вона проживає, належала ОСОБА_7 . А сам свідок знав, що хата належала брату ОСОБА_7 .

Будучи допитаною як свідок ОСОБА_9 пояснила, що позивачка для неї є мачухою, яку вона завжди сприймала як рідну матір. На старість літ батьків за домовленістю мав доглядати брат ОСОБА_7 . Але з квітня 2019 року мамою опікувався вже брат ОСОБА_8 . Після смерті сина ОСОБА_7 мама була у важкому психологічному стані і лікувалась. Вона невзмозі сама за собою доглянути і самостійно пересувається лише в хаті. Впродовж шести місяців після смерті сина ОСОБА_7 мама не просила допомоги в оформленні спадщини, адже їй було не до того. Проблеми виникли, коли дружина сина ОСОБА_7 захотіла продати батьківську хату.

ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які є племінницями позивачки дали аналогічні покази. А саме, що позивачка постійно слабує, самостійно пересувається лише в межах хати. Після смерті сина ОСОБА_7 була вбита горем і їй було не до спадкування. Зараз нею опікується син ОСОБА_8 .

Будучи допитаною як свідок ОСОБА_12 вказала, що працює сімейним лікарем і надає медичну допомогу, в тому числі і ОСОБА_1 . Знає останню з початку 2020 року. Вона лікувалась в неї з 15.09.2020 року по 19.10.2020 року і на той час перебувала в тяжкому стані. До того ж ОСОБА_1 , як особа похилого віку, має велику кількість супутніх хвороб і є досить кволою. Вона неодноразово їздила на виклики додому до ОСОБА_1 . За її спостереженнями ОСОБА_1 здатна пересуватись лише в межах хати, а от для виходу з будинку для відвідування різних установ їй потрібна стороння допомога. Окрім того, через старечий вік ОСОБА_1 іноді губиться в оточуючій обстановці.

Суд заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки ОСОБА_4 (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

20.05.2022 року позивачка подала до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Бабича В.Л. заяву про прийняття спадщини за законом після смерті сина ОСОБА_4 . Водночас постановою нотаріуса від 20.05.2022 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті сина у зв`язку із пропущеним строком на прийняття спадщини (а.с. 12).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався своєчасно правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Відповідний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, провадження № 61-12844св18, від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17, провадження № 61-21751св18, від 22 січня 2020 року у справі № 345/3960/17, провадження № 61-34872св18, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20, провадження № 61-14038св20.

Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Поважність причин пропущення строку на прийняття спадщини позивачка обґрунтовує наявністю тривалого захворювання, що перешкоджало їй звернутися до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини. Із долучених до позовної заяви медичних документів вбачається, що:

- ОСОБА_1 перебуває на диспансерному спостереженні у сімейного лікаря, зокрема, з діагнозом: ускладнений остеохондроз, деформуючий спондилоартроз, із вираженим болевим, м`язево-тонічним синдромом, статико-динамічне порушення хребта і ходи (а.с.15);

-в період 31.07.2020 року по 18.08.2020 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КНП «Калуська ЦРЛ» (а.с. 68);

-в період з 15.09.2020 року по 19.10.2020 року ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні у КНП «Калуський міський центр ПМСД Калуської міської ради» (а.с. 69);

-в період з 28.04.2021 року по 14.05.2021 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «Калуська ЦРЛ» (а.с. 16).

Суд враховує, що передбачений законом 6-тимісячний строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 закінчився 18.07.2020 року. Із заявою про прийняття спадщини після його смерті позивачка звернулася аж ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто через 2 роки і 4 місяці після смерті сина.

При цьому жоден із долучених до матеріалів справи медичних документів не підтверджує, що позивач протягом 2 років знаходилася у тяжкому стані, перебувала постійно на стаціонарному лікуванні, була «прикута до ліжка», не розуміла значення своїх дій та не могла звернутися до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини.

Факт перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я не у всіх випадках може вважатися безумовною підставою для визначення додаткового строку. Важливими у цьому аспекті є необхідність врахування тривалості стаціонарного чи амбулаторного лікування, характеру захворювання, стану хворого тощо.

Суд бере до уваги, що позивачка дійсно страждає хронічним захворюванням, що позбавляє її можливості самостійно пересуватися за межами власного дому. Водночас ця обставина не позбавляла позивачку можливості домовитися із сторонніми особами, в тому числі із сином ОСОБА_6 , про забезпечення її доїзду до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини в межах передбаченого законом строку (в період з 18.01.2020 року по 18.07.2020 року). До того ж на час звернення 20.05.2022 року до нотаріальної контори стан здоров`я позивачки не змінився, а тому відсутні підстави для висновку, що хвороба позивача була об`єктивною та непереборною перешкодою, з якою закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Крім того, для подання заяви про прийняття спадщини не обов`язково їхати до нотаріальної контори, оскільки законодавство не позбавляє спадкоємця права направити таку заяву за допомогою засобів поштового зв`язку, а також подати її через орган місцевого самоврядування.

Отже, позивачем не доведено, що встановлений законом строк на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин. Також позивачем не доведено, що зазначені нею причини пропуску строку можуть бути визнані поважними у розумінні статті 1272 ЦК України, і пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які б перешкоджали їй у встановлений законом шестимісячний строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Періодичне звернення за медичною допомогою не обмежувало її звернутися до нотаріальної контори протягом всього строку на прийняття спадщини.

Також суд звертає увагу, що позивачка є матір`ю спадкодавця, про відкриття спадщини їй було відомо, а суд не може визнати поважними таку причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини.

Безпідставне надання додаткового строку на прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента верховенства права та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщини.

Таким чином, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1265, 1268-1269, 1272 ЦК України, ст.ст. 81,259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 20.12.2022 року.

Суддя