печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі судових засідань - Бурячок А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві подання державного виконавця Білозерського районного ВДВС Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Кухаренко Валентини про видачу дубліката виконавчого листа № 1-798/10 від 12.05.2011 виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 1822,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшло вказане подання державного виконавця, в обґрунтування якої зазначено, що на виконанні Білозерського районного ВДВС Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 42028885 з примусового виконання: виконавчого листа № 1-798/10 виданого 12.05.2011 Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 1822,00 грн. В процесі передачі виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого з метою подальшого виконання, матеріали виконавчого провадження № 42028885, разом із оригіналом виконавчого листа було втрачено.

Учасники розгляду у судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Суд, вивчивши подану заяву та додатки до неї, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Відповідно до копії акту про втрату виконавчого документа від 22.05.2020, на виконанні Білозерського районного ВДВС Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 42028885 з примусового виконання: виконавчого листа № 1-798/10 виданого 12.05.2011 Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 1822,00 грн. 09.09.2014 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Копію постанови з виконавчим листом направлено для подальшого виконання до Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області. 05.05.2020 стягувач звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою. Перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавче провадження 09.09.2014 закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». В підставі закінчення виконавчого провадження зазначено: згідно повідомлення ДВК-10 боржник вибув за адресою: АДРЕСА_1 .

У той же час, згідно відповіді начальника Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що проведеною перевіркою даних АСВП (в тому числі розділи «Спецрозділ» та «Електронний архів» встановлено, що на виконання до відділу не надходив виконавчий лист № 1-798/10 виданий 12.05.2011 Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 1822,00 грн. Що дає підстави вважати, що копія постанови про закінчення виконавчого провадження по АСВП № 542028885 та оригінал виконавчого листа № 1-798/10 виданий 12.05.2011 Печерським районним судом м. Києва втрачено під час пересилки.

У разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, як передбачено пунктом 17.4 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою, другою статті 12 вказаного Закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців; строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до судової практики Європейського суду, судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), №36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, №2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Стаття 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною права на суд, а ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (рішення «Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року). Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав і обов`язків. Таким чином, одним з аспектів права на суд є право на доступ до нього, тобто право подавати позов з приводу цивільно-правових питань. Однак таке право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із стороні.

Європейський суд також зазначив, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що замість втраченого виконавчого листа слід видати його дублікат, з метою виконання судового рішення, тому керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1-33, 43, 49, 351-355, 431, п. 17.4 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Білозерського районного ВДВС Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Кухаренко Валентини про видачу дубліката виконавчого листа № 1-798/10 від 12.05.2011 виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 1822,00 грн.- задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа № 1-798/10 виданого на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2011, про стягнення з ОСОБА_3 на користь КС «Центр фінансових послуг» коштів в розмірі 13998,55 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.В. Новак