Справа № 191/2827/22
Провадження № 2-о/191/118/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Окладнікової О.І.,

за участі секретаря судового засідання Заламай О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Іларіонівська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2022 року до суду звернулася представник заявника адвокат Наконечна Т.М. в інтересах ОСОБА_1 із заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок №1220 від 17 березня 1975 року, виданий Виконавчим комітетом Іларіонівської селищної Ради депутатів трудящих на ім`я ОСОБА_2 , належить батькові заявника ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 28.10.2022 року відкрито провадження по даній справі.

Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, представник заявника надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги заяви підтримують та просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень не мають.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та являється донькою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане 28.07.1968 року (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер у віці 70 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.12).

За життя ОСОБА_3 належав житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В акті про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 від 13.03.1973 року, прізвище, ім`я та по-батькові батька заявника вказано ОСОБА_3 (а.с.9).

Однак, при видачі свідоцтва на право особистої власності на вказаний жилий будинок від 17.03.1975 року було невірно зазначено по-батькові ОСОБА_3 , а саме вказано « ОСОБА_4 » (а.с.5).

У рішенні №110 виконкому Іларіонівської селищної ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області від 18.06.1980 року про дозвіл на будівництво гаражів на присадибній ділянці, розташованій по АДРЕСА_1 , по-батькові ОСОБА_3 вказано ОСОБА_5 (а.с.10).

В інвентаризаційній справі на домоволодіння АДРЕСА_1 , яка розпочата 18.05.1970 року та закінчена 25.05.1970 року власником вказаний ОСОБА_3 (а.с.18-22).

Таким чином, виникли певні неузгодженості між документами, що посвідчують особу батька заявника та документом про право особистої власності на жилий будинок, який було видано на ім`я « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 », через що виникають перешкоди у заявника в оформленні спадщини після смерті батька.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»).

Надані суду документи переконують суд в тому, що саме батьку заявника належить свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_3 від 17 березня 1975 року, виданий Виконавчим комітетом Іларіонівської селищної Ради депутатів трудящих, та дають підстави для задоволення заяви, тому що від встановлення факту залежить реалізація заявником свого права на оформлення спадщини, а встановити цей факт у позасудовому порядку немає можливості.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 293, 294, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Іларіонівська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт, що Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_3 від 17 березня 1975 року, видане Виконавчим комітетом Іларіонівської селищної Ради депутатів трудящих на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Окладнікова