Справа № 710/1214/22
Провадження № 2/710/389/22
УХВАЛА

21.12.2022 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Сивоконя С.С.,

секретаря судового засідання Глущенко О.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача адвоката Мовчанюка М.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПОЛА ПРОДУКТ» про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

08.09.2022 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла згадана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 101 370,83 (сто одну тисячу триста сімдесят гривень 83 копійок).

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 19.09.2022 було відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомлення сторін.

11.10.2022 від представника відповідача адвоката Мовчанюка М.М. надійшла заява про перехід в розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заяви зазначено, що справа має значний обсяг та характер доказів, які планує подавати відповідач, часом, який необхідний на їх зібрання, складність прави, а також тим, що розгляд справи має велике значення для Відповідача.

Крім того 11.10.2022 від представника відповідача адвоката Мовчанюка М.М. надійшла заява про закриття провадження.

В обґрунтування зазначено, що із позову вбачається що спір виник між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Шпола Продукт» з приводу повернення фінансової допомоги, про це свідчить той факт, що згідно наданих позивачеві вимог від 04.07.2022 року та від у реквізитах вказано найменування організації: ФОП ОСОБА_1 , а також вказані банківські реквізити ФОП ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_1 на дату звернення до суду здійснює свою господарську діяльність, тобто є чинним суб`єктом господарювання. Крім того ФОП ОСОБА_1 подав до Господарського суду Черкаської області ще одну позовну заяву, де серед іншого ФОП ОСОБА_1 подав до суду засвідчену копію договору поставки між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Шпола Продукт» де вказані банківські реквізити ФОП ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник відповідача підтримав подані клопотання.

В судовому засідання представник позивача та позивач заперечували проти задоволення поданих клопотань.

Заслухавши думку учасників процесу, розглянувши подані представником відповідача заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч.5 ст. 274 ЦПК України суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення; розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Відповідно до п.2 ч.6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову заявлена позивачем становить 101 370,83 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб з 1 січня становить - 2481 гривня. Отже сума позову заявлена позивачем не перевищує двісті п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною.

Предметом позову є стягнення заборгованості за договорами поворотної фінансової допомоги, справа не є складною, зустрічного позовну не пред`явлено, а поданий відзив не містить значного обсягу доказів.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи предмет позову, ціну позову, складність справи, суд не знайшов підстав для переходу із спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження, у зв`язку з чим заяву представника відповідача слід залишити без задоволення.

Що стосується питання закриття провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 20 ГПК України Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Відповідно до ч.1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, чи виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах - як суб`єкт господарювання, та від визначення цих правовідносин як господарських. Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/1261/18 від 03.07.2019 року.

Відповідно до загальнодоступної інформації яка розміщена за адресою: http://youcontrol.com.ua/catalog/for_details/45626179/ ОСОБА_1 має статус фізичної особи підприємця, дата реєстрації 06.10.2003 року, основним видом діяльності є 47.81 роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

Предмет позову стосується стягнення боргу за договорами поворотної фінансової допомоги. Доказів, що ці договори були укладені саме між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Шпола Продукт» матеріали справи не містять. Наявність у справі вимог про добровільне повернення суми боргу де в реквізитах вказані дані саме ФОП ОСОБА_1 , не можуть автоматично свідчити про наявність саме договірних відносин між двома суб`єктами господарювання. Досудове врегулювання спору не є обов`язковим у цій категорії справ, тому вимога про повернення боргу без урахування самого договору поворотної фінансової допомоги не може однозначно трактуватися як наявність саме господарських правовідносин між двома суб`єктами господарювання. Наявність відкритого провадження у Черкаському господарському суді за договором поставки, де сторонами в договорі є ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Шпола Продукт», не має жодного стосунку до цієї справи та не може бути підставою для закриття провадження.

Ураховуючи викладене у задоволенні заяви представника відповідача про закриття провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст.19, 258, 260, 274, 277, 279, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача, адвоката Мовчанюка М.М. про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження слід залишити без задоволення.

У задоволенні заяви представника відповідача, адвоката Мовчанюка М.М. про закриття провадження, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Сивокінь