Справа № 527/581/22
провадження 2/527/295/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2022 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого-судді Павлійчук А.В.,
при секретарі Козинко Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Глобине справу за позовом представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» - Ан Ірини Миколаївни до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ультра Фінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Вей Фор Пей» про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :
ТОВ Ум факторинг звернулося до суду із даним позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 8274,62 грн. заборгованості за кредитним договором. Вимоги обгрунтовують тим, що 09.06.2020 р. між ТОВ Ультра Фінанс та ОСОБА_1 укладено договір фінансового кредиту №547886, відповідно до якого, остання отримала позику у розмірі 2000 грн. строком на 15 дів, шляхом переказу коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . 11.08.2020 р. ТОВ Ультра Фінанс та ТОВ Ум Факторинг уклали договір факторингу №Ф11082020, останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором. Умови кредитного договору ОСОБА_1 , не виконувались і утворилась заборгованість на суму 8274,62 грн., з яких: 2000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5928,00 грн. - заборгованість за відсотками; 346,62 грн. - заборгованість по упущеній вигоді, що і змусило звернутися до суду.
Представник позивача ТОВ «Ум Факторинг» - Макеєв В.М. направив клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.
Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України.
Встановлено судом, що 09.06.2020 р. ТОВ Ультра Фінанс уклав з ОСОБА_1 договір фінансового кредиту №547886. 11.08.2020 р. ТОВ Ультра Фінанс та ТОВ Ум Факторинг уклали договір факторингу №Ф11082020.
Ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Ст. 526 ЦК України передбачено зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір,укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору,укладеного у письмовій Формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Відповідно до ч.6 ст. Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з п.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Відповідно до ст. 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Згідно ч.4 ст. 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.
Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України).
Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані.
Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.
Відповідно до договору №87 про проведення оцінки грошового збитку від 09.12.2021 р. та звіту про грошову оцінку грошового збитку ТОВ УМ Факторинг розмір упущеної вигоди позивача становить 346,62 грн.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не виконувала належним чином умови договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, тому слід стягнути з неї на користь позивача заборгованість за договором № 547886 від 09.06.2020 р. в сумі 8274,62 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі за вищевказаних підстав.
На підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ УМ Факторинг 2481 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст.15, 16, 1050, 1054, 509, 512, 514, 526, 527, 530, 625, 1077, 1078 ЦК України, ст. ст.3, 5, 7, 9-13, 81, 89, 141, 137, 263-265, 273, 280, 282, 354-355 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Ум факторинг задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду або до дня функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю УМ Факторинг (, місцезнаходження м.Київ, вул.Ризька, 73-Г, офіс 7/1);

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

Треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ультра Фінанс» (61072, м. Харків, вул. Тобольська, 42, кім. 316, ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Вей Фор Пей» (69019, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 39А, офіс, 27, ).

Суддя А. В. Павлійчук