УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року

м. Харків

справа № 638/4653/22

провадження № 2-з/638/147/22

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Яковлевої В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису щодо реєстрації, витребування майна, визнання договору удаваним та недійсним,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до Державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису щодо реєстрації, витребування майна, визнання договору удаваним та недійсним.

ОСОБА_1 разом із позовною заявою також подана заява про забезпечення позову у вищевказаній справі, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири, зокрема, реєстрації там ОСОБА_2 та будь-яких інших сторонніх осіб.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявникові.

Постановою Харківського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2022 року скасовано.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27 грудня 2022 року, визначено головуючого суддю (суддю-доповідача Яковлеву В.М.)

Заява мотивована тим, що предметом спору є неправомірні дії відповідачів, державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л.І. щодо державної реєстрації права власності на квартиру, ОСОБА_2 , скасування рішення Державного реєстратора виконавчого комітету Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л.І. від 09 жовтня 2020 року, про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_2 та визнання запису про реєстрацію права власності на зазначену квартиру недійсним.

Так, позивач зазначає, що звертаючись до суду із позовною заявою обґрунтував необхідність про вжиття заходів забезпечення позову в частині заборони відчуження спірної квартири, виклав обґрунтування суті спору та ризиків, які можуть настати у разі невжиття зазначеного заходу забезпечення позову. Заходом зустрічного забезпечення є добавлена вартість квартири (ремонт, оздоблення, а також майно, утримуване зазначеними особами в квартирі, вартість яких співмірна із вартістю квартири у стані, в якому була передана в іпотеку.

Разом з тим, позивач зазначає, що враховуючи характер спору і зміст позовних вимог (визнання протиправними дії щодо державної реєстрації права власності на квартиру), така заява є обґрунтованою, накладення арешту на квартиру є достатнім, необхідним і співмірним заходом забезпечення позову за обставинами цього спору, який є.

У зв`язку із чим, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири, зокрема, реєстрації там ОСОБА_2 та будь-яких інших сторонніх осіб.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить таких висновків.

Відповідно до статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно частини першої статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на необхідність забезпечення основного завдання правосуддя ефективного поновлення в правах. Так, в пункті 9 рішення від 30 січня 2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 Конституційний Суд України зазначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення об`єму заявлених вимог, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та, що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи, 18 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить прийняти позовну заяву з клопотаннями (заявами) до розгляду і задовільнити їх; звільнити від сплати судового збору за подання всього вищеозначеного; визнати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) індексовий номер 58510221 від 02 червня 2021 року ( 16:02:10 ) державного реєстратора Микитенко Людмили Іванівни ( Мереф`янська міська рада Харківського району, Харківської обл.) права власності на нерухоме майно - належну ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності від 26 травня 2008 року ( а фактично спільної сумісної власності сім`ї, бо була придбана ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у шлюбі, також за наявності дітей - позивача, ОСОБА_1 , сестри ОСОБА_6 , та, таким чином, брутально порушені і права та інтереси позивача та сестри ОСОБА_6 ) квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 протиправним та скасувати його, поновивши попереднє становище; у разі ж неможливості об`єктивно цього, стягнути з Відповідачів солідарно 10 000 000 грн на родини-, тобто, позивача, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 користь; скасувати запис (згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 259617178 від 02 червня 2021 року (16:07:34)) державного реєстратора Микитенко Людмили Іванівни ( Мереф`янська міська рада Харківського району, Харківської обл.) №259617178 від 02 червня 2021 року (16:07:34) в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно вищезазначену квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 87,7 кв.м„ реєстраційний номер майна 101 та зобов`зати внести, поновити запис; витребувати із чужого незаконного володіння у вищезазначеного ОСОБА_2 чи будь-кого та передати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , позивачу, ОСОБА_6 , нерухоме майно - вищезазначену квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 87,7 кв.м., реєстраційний номер майна 101; визнати договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 01 жовтня 2018 року ОСОБА_3 Старостенко ОСОБА_7 - удаваним та недійсним. Належними же власниками квартири та всього майна в ній визнати зазначених членів родини.

Також позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арещту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири, зокрема, там реєстрації ОСОБА_2 та будь-яких інших сторонніх осіб.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02 червня 2021 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Враховуючи наведені обставини та вимоги законодавства, суд доходить висновку, що предмет позову буде співмірним із заявленими позовними вимогами.

При цьому таке забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Водночас невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання рішення про задоволення позовних вимог.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, суд доходить висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову частково шляхом накладення заборони вчиняти певні дії стосовно спірного майна, а саме, заборони вчинення реєстраційних дій будь-яким органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно щодо звернення стягнення, відчуження, надання права користування, накладення заборон відчуження, інших речових прав на квартируАДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер 58510221 від 02 червня 2021 року ОСОБА_8 , Мерефянська міська рада Харківського району Харківської області, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 травня 2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, що є доцільним та необхідним для ефективного захисту порушеного права позивача та забезпечить в подальшому виконання рішення суду в разі задоволення позову.

В іншій частині у задоволенні заяви слід відмовити.

Як передбачено положеннями частини сьомої статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною третьою статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису щодо реєстрації, витребування майна, визнання договору удаваним та недійсним - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти певні дії стосовно спірного майна, а саме, заборони вчинення реєстраційних дій будь-яким органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно щодо звернення стягнення, відчуження, надання права користування, накладення заборон відчуження, інших речових прав на квартируАДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер 58510221 від 02 червня 2021 року ОСОБА_8 , Мерефянська міська рада Харківського району Харківської області, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 травня 2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м.Харкова, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 28 грудня 2022 року.

Суддя В. М. Яковлева