печерський районний суд міста києва
Справа № 2-1304/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Григоренко І.В.,

при секретарі судових засідань - Сірій А.В.,

за участю:

представника заінтересованої особи: не з`явився,

представника стягувача: не з`явився,

боржника: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа з примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва № 2-1304/11 від 07.04.2011 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (далі - заінтересована особа, ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ») звернулось до Печерського районного суду м. Києва із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа з примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва № 2-1304/11 від 07.04.2011 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» (далі - стягувач, АТ «Комерційний банк «НАДРА») до ОСОБА_1 (далі - боржник, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить замінити стягувача АТ «Комерційний банк «НАДРА» на правонаступника ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у зв`язку з укладенням 05.08.2020 року між АТ «Комерційний банк «НАДРА» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» договору відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank, зокрема, за кредитним договором № 107/ЕМК/2007-980 від 25.12.2007 року, та укладенням 30.09.2019 року між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» договору відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_01, відповідно до якого відбулось відступлення прав вимоги, зокрема, за кредитним договором № 107/ЕМК/2007-980 від 25.12.2007 року.

Будучи належним чином повідомленими про день, час, місце розгляду справи, учасники судового процесу в судове засідання не з`явились. Представник ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» в заяві про заміну стягувача та поновлення пропущеного строку просив провести судове засіданні за його відсутності.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 442 ЦПК України, неявка сторін учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд визнав можливим провести розгляд заяви у відсутність учасників судового процесу.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши письмові докази додані до неї, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від № 2-1304/11 від 07.04.2011 року позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Рішення набрало законної сили 31.05.2011 року та на його примусове виконання було видано 08.11.2011 року виконавчі листи, строк пред`явлення до виконання яких до 31.05.2012 року.

05.08.2020 року між АТ «Комерційний банк «НАДРА» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено договір відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank, зокрема, за кредитним договором № 107/ЕМК/2007-980 від 25.12.2007 року

30.09.2019 року між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_01, відповідно до якого відбулось відступлення прав вимоги, зокрема, за кредитним договором № 107/ЕМК/2007-980 від 25.12.2007 року

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 512, 513 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно з ст. 190 ЦК України вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні, у тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія) правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до постанов Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №2-а-3494/11 та від 27.08.2020 року у справі №804/536/18 заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

В оцінці вимог заяви ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача у виконавчому листі, суд застосовує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20), відповідно до яких на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. З огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Відповідно до відкриття виконавчого провадження можливою є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі.

Відповідно до висновків, які зробив Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові №0417/7776/2012 від 16.06.2021 року відсутність виконавчого листа не є та не може бути перешкодою в матеріальному правонаступництві. Верховний Суд наголошує, що сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи з виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. До відкриття виконавчого провадження відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження триває з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Відповідно, можливо замінити лише стягувача чи боржника у виконавчому листі, при цьому відсутність виконавчого листа не може бути перешкодою у процесуальному правонаступництві стягувача.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви в частині заміни сторони - стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

Стосовно заяви в частині поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання суд зазначає наступне.

За змістом ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За змістом ч.ч.1, 2, 4, 5, 6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За змістом ст. ст.12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також у випадку, коли суд має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно ст. 43, 49 ЦПК України, надавши докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставин при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Пропуск процесуального строку в процесуальному праві це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

На час звернення заявника із даною заявою строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений. При цьому перехід права вимоги за договором відступлення прав вимоги не обумовлює того, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання автоматично поновлюється, як і того, що такий строк було пропущено з поважних причин. Дії, вчинені первісним кредитором, і для нового кредитора мають правові наслідки в тому самому обсязі. Невиявлення заявником у матеріалах кредитної справи оригіналу виконавчого листа не є беззаперечно поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а може свідчити про неналежну реалізацію первісним кредитором своїх прав стягувача та несумлінне ставлення ним до виконання обов`язку з дотримання строків пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Жодної поважної обставини, яка б завадила первісному кредитору пред`явити виконавчий документ до виконання протягом встановленого законом строку, заявником не вказано.

Початок процедури ліквідації банківської установи не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку на пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа.

За таких умов, за відсутності доказів, що можуть свідчити про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа .

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 190, 512-517 ЦК України, ст. ст. 12, 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 13, 18, 55, 76, 77, 81, 353, 433, 442, п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа з примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва № 2-1304/11 від 07.04.2011 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» () на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» () у виконавчому листі з примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва № 2-1304/11 від 07.04.2011 року.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 07.07.2022 року.

Суддя І.В. Григоренко