Справа № 442/2531/22
Провадження № 2/442/765/2022
УХВАЛА

Іменем України

23 травня 2022 року Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Дрогобицької районної військової адміністрації, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Літинське», третя особа: Меденицька селищна рада Дрогобицького району Львівської області, про визнання права на земельну частку (пай),-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема, в статті 175 ЦПК України.

Наслідком недотримання зазначених умов є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 185 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява, крім інших обов`язкових реквізитів, має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір за подання позовної заяви майнового характеруфізичною особою справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем, при подачі позову до суду, сплачено судовий збір у розмірі 1488,60 грн. (двома платежами: 992,40 грн + 496,20 грн), однак, сума судового збору не обґрунтована, оскільки не надано доказів про вартість майна, щодо якого виник спір.

Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони.

Поряд з цим, ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, з наведених норм вбачається, що позивач, звертаючись до суду з відповідною позовною заявою, з метою ефективного захисту своїх прав, свобод чи законних інтересів, зобов`язаний оформити таку у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу, що сприятиме її своєчасному розгляду і вирішенню.

Крім цього, у прохальній частині позовної заяви позивач просить витребувати докази у Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Літинське»: державний акт на право колективної власності на землю зі списками пайовиків, виданого на підставі розпорядження голови Дрогобицької районної державної адміністрації. Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

При таких обставинах дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків, зокрема, надати докази про вартість спірного майна, зазначивши ціну позову, що у свою чергу, дасть змогу визначити розмір судового збору, який необхідно сплатити при поданні позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дрогобицької районної військової адміністрації, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Літинське», третя особа: Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки заяви в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Марія Грицай