Справа № 242/5350/21
Провадження № 2/242/457/22
І м е н е м У к р а ї н и
26 грудня 2022 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді - Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Клименко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Майоров Сергій Володимирович, до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою , -
На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 66 066,04 грн., моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн., а також витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 8 000,00 грн., витрати на залучення експерт а в розмірі 675,36 грн., а також витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 09 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судовому засіданні пред`явлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.
В судове засідання, призначене на 26 грудня 2022 року, представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надавав.
Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, про причини неявки не повідомив.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , позивач є власником транспортного засобу автомобіля Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .
Цією ж постановою встановлено, що у дорожній обстановці, що склалася водій, який керував автомобілем ВАЗ-2106, для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.11 ПДР України.
Разом з тим, матеріали справи не містять даних щодо надходженням матеріалів до Могилів-Поільського ВП ГУНП у Вінницькій області, та, відповідно, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.
Інформація про відсутність постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно відповідача була перевірена судом шляхом повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі № 641/2795/16-ц зазначено, що «не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо».
На підтвердження своїх доводів позивачем надано висновок експерта судової авто технічної експертизи від 15 червня 2021 року, у відповідності до якого з технічної точки зору у дорожній обстановці, що склалася, водій ОСОБА_2 , враховуючи вказівки знаку 2.1 «Дати дорогу», п. 33 «Дорожні знаки» Додаток 1Правил дорожнього руху України, який зобов`язує водія дати дорогу транспортним засобам, які під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, повинен був надати перевагу у русі автомобілю марки «Mazda-6», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався д головною дорогою, та керувати автомобілем в населеному пункті зі швидкістю не більш ніж 50 км/год. З технічної точки зору у дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля ОСОБА_3 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був з моменту виникнення небезпеки для руху застосувати заходів для гальмування автомобілю. З технічної точки зору в розглянутій дорожній ситуації водій ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти наступу даної дорожньо-транспортної пригоди. З технічної точки зору в розглянутій дорожній ситуації водій ОСОБА_3 не мав у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти наступу ДТП. Оскільки водій ОСОБА_3 не мав у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти наступу ДТП, то з технічної точки зору у дорожній обстановці, що склалася, в його діях будь-яких невідповідностей з вимогами ПДР України,ю які перебувають у причинному зв`язку з подією, що сталася, не вбачається. Оскільки в умовах розглянутої дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 , рухаючись перехрестям по другорядній дорозі, не переконався у безпеці своїх дій та вирушив на головну дорогу, що призвело до аварійної ситуації та її переростання в ДТП , то з технічної точки зору в даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам п. 16.11 ПДР України, знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної ДТП, оскільки він мав технічну можливість запобігти даної ДТП. Оскільки водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом в населеному пункті зі швидкістю більше ніж 50 км/год, в його діях вбачаються невідповідності вимогам ПДР України.
Таким чином, даним висновком підтверджено невідповідність дій відповідача вимогам ПДР України при обставинах, вказаних в позові.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.
Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Разом з тим, за інформацією, що міститься на сайті МТСБУ, транспортний засіб відповідача не застраховано.
Проте, позивачем надано копію договору добровільного страхування AZ15 1231674 від 15 травня 2020 року, укладеного між ним та АТ СГ «ТАС».
Згідно із відповіддю АТ СГ «ТАС», розмір страхового відшкодування згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту AZ15 1231674 від 15 травня 2020 року становить 100 000,00 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 166 066,04 грн. Вартість автомобіля в пошкодженому стані становить 42 120,16 грн. розрахунок суми страхового відшкодування: 166 066,04 грн. 42 120,16 грн. =123 945,88 грн. Ліміт згідно договору добровільного страхування становить 100 000,00 грн. вказана сума була перерахована на рахунок позивача.
Згідно з копії банківської виписки позивача, дана сума була перерахована позивачеві 29 грудня 2020 року.
Таким чином, шкода, завдана позивачеві, не відшкодована в повному обсязі.
У відповідності до ч. 1 ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
В обґрунтування свого розрахунку матеріальної шкоди позивач виходив із розрахунку:
166 066,04 ( вартість транспортного засобу до ДТП) 100 000,00 (сума, що виплачена за договором добровільного страхування) = 66 066,04 грн.
Крім того, позивач зазначив, що він згоден передати залишки від його транспортного засобу відповідачеві.
Разом з тим, відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України викладених в п. 9 Постанови №6 від 27.03.1992року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з послідуючими змінами та доповненнями) постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в п.14 Постанови №4 від 01.03.2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснив, що суди ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
Оскільки відповідач такої заяви не подавав, суд на власній ініціативі позбавлений можливості вирішити вказане питання.
З таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача суми матеріальної шкоди, виходячи з наступного розрахунку:
66 066,04 грн. ( вартість автомобіля після відшкодування шкоди страховою компанією)-42 120,16 грн. ( вартість залишків автомобіля) = 23 945,88 грн.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Частинами 2,3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає , зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна . Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що вона дійсно завдана позивачеві, що виразилося у його душевних стражданнях, викликаних втратою належного йому транспортного засобу та неможливістю його відновлення. Разом з тим, приймаючи до уваги глибину душевних страждань, їх тривалість, приймаючи до уваги факт неповоротної втрати майна, застосовуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення вказаних вимог, а саме в розмірі 8 000,00 грн.
Крім того, в силу ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню пропорційно задоволених позовних вимог
В судовому засіданні встановлено, що за вимоги про стягнення матеріальної шкоди позивачем було сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн., за вимоги про відшкодування моральної шкоди 908,00 грн.
З урахуванням того, що суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, а саме на 36%, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судових збір за ці вимоги в сумі, пропорційно задоволеним позовним вимогам, що становить 326,88 грн.
Крім того, з урахуванням того, що суд дійшов до висновку про часткове задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди, на 80%, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам про відшкодування моральної шкоди, що становить 726,40 грн.
Крім того, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із проведенням експертизи.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено вартість авто технічної експертизи розмірі 675,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.
За таких обставин, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім того, відповідачем було заявлено про понесення витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 8 000,00 грн.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 131 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За вимогами, встановленими в ч.ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
23 листопада 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Майоровим С. В. було укладено договір про надання правової допомоги № 83.
Згідно з п. 4. 2 Договору розмір гонорару за вимоги майнового характеру встановлено в розмірі 10% від суми позову або 250 грн. за годину роботи адвоката.
Згідно з актом виконаних робіт від 16 жовтня 2021 року, адвокатом надано детальний розрахунок виконаних робіт, зазначено час, який ним було витрачено на їх виконання, та їх вартість. Загальна сума винагороди за надані послуги за цим актом становить 8 000,00 грн.
На підтвердження виконання пункту договору щодо розрахунків позивачем надано копію квитанції до вказаного Договору, у відповідності до якої останнім було оплачено послуги адвоката в розмірі 8 000,00 грн.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про належне підтвердження представником відповідача факту оплати професійної правничої допомоги в повному обсязі.
Суд також вважає, що витрати, понесені відповідачем, є обґрунтованими та співмірними із складністю справи та тим обсягом послуг, що надавалися представником позивача в ході розгляду даної справи.
За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з позивача даних витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Майоров Сергій Володимирович, до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену дорожньо-транспортною пригодою, в розмірі 23 945 ( двадцять три тисячі дев`ятсот сорок п`ять) грн.. 88 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, 8 000 ( вісім тисяч) грн. 00 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи в розмірі 675 ( шістсот сімдесят п`ять) грн.. 00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 ( вісім тисяч) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 053 ( одна тисяча п`ятдесят три) грн.. 20 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Суддя Н.О. Хацько