КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 6/947/6/22
УХВАЛА

26.07.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Матвієвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» про заміну сторони його правонаступником по справі №2-6109/2009 за позовом ОСОБА_1 до ВАТ КБ «НАДРА» про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2021 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" про заміну сторони його правонаступником по справі №2-6109/2009 за позовом ОСОБА_1 до ВАТ КБ «НАДРА» про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором.

В обґрунтування заяви, заявник стверджує, що ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" на підставі договору №GL6N718144 про відступлення прав вимоги від 12.06.2020 року було набуті майнові права у тому числі за кредитним договором №21-13/86-К від 11.10.2007 року укладеним з ОСОБА_1 . Приймаючи, що рішення суду по цивільній справі №2-6109/2009 стосується вищезазначеного кредитного договору, а відтак впливає на матеріально процесуальні права та інтереси ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", представник заявника вважає наявними підстави для правонаступництва відповідача по вказаній справі з посиланням на правові висновки Верховного Суду.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.

Суддею було встановлено, що згідно довідки наданої консультантом Київського районного суду м. Одеси вбачається, що цивільна справа № 2-6109/2009 за позовом ОСОБА_1 до ВАТ КБ`Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра», третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором, договором іпотеки, депозитними договорами знищена в зв`язку зі спливом терміну зберігання.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 04.11.2021 року ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 2-6109/2009 за позовом ОСОБА_1 до ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра», третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором, договором іпотеки, депозитними договорами.

Зупинено провадження у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" про заміну сторони його правонаступником до виконання до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі про відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі № 2-6109/2009 за позовом ОСОБА_1 до ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра», третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором, договором іпотеки, депозитними договорами.

27.06.2022 року Керівником апарату Київського районного суду міста Одеси видано розпорядження №242 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, на підставі якого проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, відповідно до якого справу розподілено судді Калініченко Л.В., що підтверджується протоколом від 27.06.2022 року.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Калініченко Л.В. від 29.06.2022 року справу за вказаною заявою, провадження в якій зупинено, прийнято до провадження.

Під час перевірки актуальності підстав для зупинення провадження у справі, судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 21.12.2021 року відновлено втрачене судове провадження по справі №2-6109/2009 в частині заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 22.12.2009 року та додаткового рішення Київського районного суду міста Одеси від 29.01.2009 року.

За наслідком викладеного, приймаючи, що підстави для зупинення провадження по справі відпали, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 29.06.2022 року поновлено провадження в цій справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання сторони по справі не з`явились.

У відповідності до ч.3 ст. 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму судам роз`яснено, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Враховуючи викладене, в умовах існуючих процесуальних строків розгляду такого виду заяв, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі на підставі наявних в матеріалах справи документів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №2-6109/2009 за позовом ОСОБА_1 до ВАТ КБ «НАДРА» про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором.

За наслідком розгляду вказаної справи, 22 грудня 2009 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано припиненими з 18 вересня 2009 року правовідносини (зобов`язання) між ВАТ АК «НАДРА» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Одеське обласне управління з одного боку і ОСОБА_1 з другого, що виникли за кредитним договором №21-13/86-К від 11.10.2007 року, за договором іпотеки від 11.10.2007 року, за договором №703203 строкового банківського вкладу від 25.11.2008 року, за договором №556906 строкового банківського вкладу від 01.08.2008 року, за договором №721008 строкового банківського вкладу від 12.12.2008 року, у зв`язку з проведенням зарахування однорідних вимог. Визнано виконаними зобов`язання ОСОБА_1 перед ВАТ КБ «НАДРА» за кредитним договором №21-13/86-К від 11.10.2007 року.

29.01.2009 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено додаткове рішення по зазначеній справі, яким доповнено рішення Київського районного суду міста Одеси від 22 грудня 2009 року. Знято заборону щодо відчуження земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №677935, виданого Відділом земельних ресурсів у Овідіопольському районі Одеської області 10 січня 2008 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №23, кадастровий № :01:003:1040; заборона зареєстрована 11 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк О.Б. в Державному реєстрі іпотек за №5823943, контрольна сума 1184В04607 та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №5823782, контрольна сума 103ЕВ4Д265.

Зазначені рішення суду набрали законної сили та не оскаржувались.

Також з поданих заявником до заяви документів вбачається, що 12.06.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір №GL6N718144 про відступлення прав вимоги, за умовами якого банк відступив новому кредитору права вимоги за кредитними договорами, забезпечувальних до них договорів, до позичальників наведених у додатку №1 до договору.

У відповідності до додатку №1 вбачається, що предметом вказаного договору утому числі є майнові права за кредитним договором №21-13/86-К від 11.10.2007 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Щодо підстав для заміни сторони, суд зазначає наступне.

Пунктом 9 статті 129 Конституції України гарантовано, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Тобто, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18-рп/2012 (v018p710-12)).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11-рп/2012 (v011p710-12)). Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У виконавчому провадженні заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі ст.442 ЦПК України, а саме: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №911/3411/14 зазначено наступне.

«…6.1. Відповідно до ч.1 ст.52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

6.2. У виконавчому провадженні заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 334 ГПК України, а саме: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

6.3. Положення про процесуальне правонаступництво та про заміну сторони виконавчого провадження, які наведені у Цивільному процесуальному кодексі України (статті 55 та 442 цього Кодексу відповідно) та застосовувалися Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц, не відрізняються за своїм змістом від приписів ГПК України і передбачають підстави та умови заміни особи у правовідносинах, у яких виник спір, та наслідки вибуття однієї із сторін виконавчого провадження.

6.4. Також відповідно до частини п`ятої статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

6.5. Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі «Моргуненко проти України» від 6 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: «Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Естіма Джордж проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року)».

6.6. Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

6.7. Пункт 9 частини першої статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

6.13. Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

6.14. Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

6.17. З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (стаття 334 ГПК України) має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи (стаття 52 ГПК України). Відповідний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 3 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 73).

6.22.Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при вирішенні цього питання повинен дослідити по суті обставини правонаступництва та не може обмежитися встановленням формальних умов застосування відповідного припису…».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 вказано наступне.

«…72. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

73. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

74. Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

76. Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (ст.442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

77. Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

78. Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

79. Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 73-75) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

80. На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

90. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

91. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

92. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу…».

Також у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України.

Як вже судом встановлено, заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 22.12.2009 року та додаткове рішення Київського районного суду міста Одеси від 29.01.2009 року за наслідком розгляду цивільної справи №2-6109/2009, набрали законної сили.

Зазначені рішення не підлягають до рішень, що виконуються в примусовому порядку, а відтак є виконаним з моменту набрання ним законної сили, за наслідком чого зобов`язання за кредитним договором, право вимоги за яким придбано заявником, є припиненими.

Метою матеріального правонаступництва заявника, відповідно до поданої заяви, є саме отримання процесуального правонаступництва по вказаній справі.

Проте, відповідно до наведеного висновку, процесуальне правонаступництво заявника ТОВ «Довіра та Гарантія» не є можливим, через фактичне виконання рішення суду, з моменту набранням останнім законної сили, через що відновлення виконавчого провадження неможливо, що в свою чергу робить неможливим досягнення заявником цієї процесуальної мети.

Таким чином, в разі закінчення виконавчого провадження і якщо не існує підстав для його відновлення, так як переконливих аргументів щодо такого відновлення суду не надано, - заміна сторони виконавчого провадження як і сторони у виконавчому документі - є неможливою, оскільки зворотне не буде відповідати меті правонаступництва.

За наслідком викладеного, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» про заміну сторони його правонаступником по справі №2-6109/2009 за позовом ОСОБА_1 до ВАТ КБ «НАДРА» про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 55, 442 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» про заміну сторони його правонаступником по справі №2-6109/2009 за позовом ОСОБА_1 до ВАТ КБ «НАДРА» про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Калініченко Л. В.