Справа № 496/5708/22
Провадження № 2-н/496/309/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року Суддя Біляївського районного суду Одеської Пендюра Л.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Заявниця у заяві про видачу судового наказу просить стягнути зі ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття.

Вказане свідчить про те, що вимога, викладена у заяві про видачу судового наказу про стягнення з боржника на утримання малолітньої дитини аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн є такою, що не відповідає вимозі щодо розміру аліментів, за якою може бути видано судовий наказ на утримання дитини в твердій грошовій сумі, вказаною у п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, оскільки вказаними положеннями не передбачено заявлення вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі із зазначенням її грошового еквіваленту, вираженого у національній валюті України, натомість така вимога повинна бути вказана в розмірі саме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку без вказівки на еквівалент такого розміру в гривнях, або відповідно до розміру частки передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України .

Таким чином заявлена ОСОБА_1 вимога не відповідає п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, оскільки заявлена в іншому розмірі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Крім цього вважаю за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ч. 3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків, з проживає дитина.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яких доказів, які підтверджують проживання дитини разом з нею, суду не надала.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, заявниця не додала до заяви документи, що підтверджують обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, зокрема те, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Оскільки заявлена ОСОБА_1 вимога про стягнення аліментів не відповідає п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК, приймаючи до уваги те, що заявниця не додала до заяви документи, що підтверджують обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 165, ст. 166, ч. 2 ст. 167 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали суду складено 06.12.2022 року.

Суддя Л.О. Пендюра