ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 674/983/17

Провадження № 22-ц/4820/565/22

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Дубова М.В., Кошельник В.М.,

за участю: апелянта ОСОБА_1 ,

представника апелянтів ОСОБА_2 ,

представника відповідача-позивача ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 674/983/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року, у складі судді Шклярука В.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно, відшкодування витрат на поховання спадкодавця та поділ спадкового майна,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися з позовом до ОСОБА_5 , в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті їхнього батька ОСОБА_7 по 1/6 частки на квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 , по 1/6 на автомобіль марки ВАЗ 21213, рік випуску 1995, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та стягнути з відповідача на їхню користь грошову компенсацію вартості частки в спадковому майні по 66792,00 грн. кожному.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що після смерті батька ОСОБА_7 вони звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, до складу якої входили, зокрема, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка та автомобіль ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказують, що відповідно до висновку експерта від 22.12.2018 вартість 1/6 вказаної вище квартири становить 54372 грн., а згідно з висновком експерта від 09.09.2019 вартість 1/6 автомобіля ВАЗ 21213 складає 12420 грн. Відтак, з врахуванням вказаних експертних висновків, позивачі бажають відступити від спадкового майна, натомість в результаті перерозподілу просять стягнути з відповідача на їхню користь грошову компенсацію вартості часток спадкового майна по 66792,00 грн. кожному.

У жовтні 2017 року ОСОБА_5 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_6 , в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просила визнати за нею право власності на: 2/3 частини квартири в АДРЕСА_1 ; на 2/3 частини автомобіля ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; на 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , та стягнути солідарно з відповідачів на її користь грошову компенсацію за належну їй частку будинку в розмірі 99727 грн; на 1/6 частину земельної ділянки, площею 0,082 га відповідно до Державного акта про право власності на землю серія ХМ № 000872 від 19.12.1994 для обслуговування вказаного житлового будинку та стягнути солідарно з відповідачів на її користь грошову компенсацію за дану частку в розмірі 18395 грн; стягнути з відповідачів на її користь 22967 грн з кожного на відшкодування витрат на поховання ОСОБА_7 .

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що окрім майна, право власності на частину якого просять визнати позивачі, ОСОБА_7 належало на праві власності і інше майно, на яке також відкрита спадщина, зокрема, 46% житлового будинку та 1/2 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 . Вказує, що їй як спадкоємиці належить 1/3 частина будинку та земельної ділянки, що становить всього 15,3% будинку та 1/6 частини земельної ділянки. Вважає, що за позивачами слід визнати право власності на належні їй в порядку спадкування частини будинку та земельної ділянки, а за ОСОБА_5 на належні позивачам частки квартири та автомобіля. Крім того, відповідач вказувала, що після смерті чоловіка понесла матеріальні витрати на поховання, які мають бути відшкодовані їй з інших спадкоємців.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно.

Визнано за ОСОБА_4 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_4 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21213,1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості частки в спадковому майні, а саме 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/6 частини автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , у розмірі 66 792 грн. (шістдесят шість тисяч сімсот дев`яносто дві гривні).

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки в спадковому майні, а саме 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/6 частини автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , у розмірі 66 792 грн. (шістдесят шість тисяч сімсот дев`яносто дві гривні).

Припинено право власності ОСОБА_4 на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_5 з дня отримання ОСОБА_4 грошової компенсації.

Припинено право власності ОСОБА_1 на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_5 з дня отримання ОСОБА_1 грошової компенсації.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно, відшкодування витрат на поховання спадкодавця та поділ спадкового майна, задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 2/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_5 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 2/3 частини автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 відшкодування витрат на поховання по 22 967 грн (двадцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят сім гривень) з кожного.

Визнано за ОСОБА_5 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію вартості частки в спадковому майні, а саме 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 99 727 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч сімсот двадцять сім гривень).

Визнано за ОСОБА_5 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/6 частину земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію вартості частки в спадковому майні, а саме 1/6 частини земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 18 395 грн.

Припинено право власності ОСОБА_5 на 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та на 1/6 частини земельної ділянки від загальної площі 0,082 га цільове призначення для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках з дня отримання ОСОБА_5 грошової компенсації.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 просять рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року в частині стягнення з них грошової компенсації за 15,3% будинку та 1/6 частини земельної ділянки на користь ОСОБА_5 з одночасним припиненням її права власності на вказане майно скасувати, вважають його незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права та процесуального права.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що вони звертаючись після смерті батька до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, не виявляли бажання спадкувати частину будинку та частину земельної ділянки, оскільки такі не становлять для них майнового інтересу. Вказують, що суд, задовольняючи вимоги про стягнення грошової компенсації та визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 права власності по 15,3% житлового будинку та по 1/6 земельної ділянки за кожним, не врахував, що вони не заперечують щодо спільного користування будинком та належної до нього земельної ділянки, доказів відмови у спільному користуванні в матеріалах справи немає. Крім того, суд також не врахував їхні інтереси та можливість бути двома співвласниками, вести спільне господарство та їх спроможність сплатити грошову компенсацію.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 31 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_4 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків щодо сплати судового збору.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 08 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та ухвалою суду від 08 лютого 2022 року справу призначено до розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позивач-відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Представник апелянтів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечила, оскільки рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_6 повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 , представника апелянтів ОСОБА_2 , представника відповідача-позивача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотивувальна частина

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 грошової компенсації вартості 15,3% частини житлового будинку в розмірі 99727 грн та 1/6 частини земельної ділянки в розмірі 18395 грн за адресою: АДРЕСА_2 , а тому відповідно до положень статті 367 ЦПК України рішення суду в іншій частині не є предметом апеляційного перегляду.

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

28 травня 1999 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (прізвище після одруження - ОСОБА_9 ) укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 28.05.1999.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцями після смерті якого є його сини: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 , що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Після смерті ОСОБА_7 залишилось спадкове майно, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 .

Крім того, рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 06 травня 1998 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя поділено спільне майно подружжя, а саме домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 і виділено ОСОБА_7 частину хати з наявним ходом в підвальне приміщення, з виходом в кімнату розміром 14 кв.м., кімнати розміром 11,2 кв.м., 14 кв.м. і 11,2 кв.м., частину підвального приміщення, що складається з кухні розміром 10 кв.м., ванни 3 кв.м., коридору 1 кв.м., кладовки розміром 1 кв.м.; хлів літ. «Б»; курник літ. «В», туалет літ. «Г», що складає 46% до будинку і 42% до домоволодіння.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18 травня 2015 року та додатковим рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 липня 2015 року (справа №617/440/15) визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,082га, кадастровий номер :01:231:0044, яка розташована в АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки від 15 грудня 2022 року №208, виданої комунальним підприємством Дунаєвецької міської ради «Інвентарбюро», в м. Дунаївці, вул. Набережна, 13-а за ОСОБА_7 зареєстровано 46% будинку на підставі рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 06 травня 1998 року та зареєстровано в Дунаєвецькому КП «Інвентарбюро» 10.09.1999 за р №14-2463.

13 березня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як спадкоємці за законом першої черги на майно ОСОБА_7 , подали до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу заяви про прийняття спадщини.

04 травня 2017 року ОСОБА_5 , як спадкоємець за законом першої черги на майно ОСОБА_7 , звернулась до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу від 13 липня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку та автомобіль марки ВАЗ 21213, випуску 1995 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належали ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із ненаданням правовстановлюючих документів на вищевказане майно.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин 1,2,5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частинами першою, другою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частина перша статті 356 ЦК України передбачає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже, право спільної часткової власності є правом двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частинами першою та другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Згідно із статтею 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Статтею 50 ЦПК України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Згідно з частинами першою, другою, третьою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі №761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Як встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_7 був власником 46% будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, та 1/2 земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , частки яких в рівних частинах після його смерті успадкували ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Разом з тим, власником іншої частини вказаного будинку (54%) та 1/2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_6 .

При цьому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_5 , як спадкоємиці, належить 15,3% частки будинку та 1/6 земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

Разом з тим, з аналізу правової норми статті 364 ЦК України слідує, що власник, який бажає виділу своєї частки, може вимагати виділу такої частки в натурі і лише у зв`язку з неможливістю такого виділу або заборони такого виділу відповідно до закону він має право на компенсацію. Зазначена норма права регулює випадки, коли співвласник майна бажає відмовитись належної йому частки у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації належної йому частки та визнання за ними права власності на все майно.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом про виплату грошової компенсації вартості 15,3% частки будинку та 1/6 земельної ділянки по АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , визначила відповідачами у справі лише ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Натомість ОСОБА_6 залучено до участі в справі в якості третьої особи, що не відповідає її процесуальному статусу як учасника спірних правовідносин.

Оскільки, заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків ОСОБА_6 , як співвласника будинку та земельної ділянки, відтак вона мала б бути залучена співвідповідачем по справі.

Позивач за зустрічним позовом, всупереч положенням статей 51, 175 ЦПК України, не зазначила усіх відповідачів, прав та інтересів яких може стосуватись ухвалене судове рішення, що призвело до вирішення спору з неналежним складом учасників.

Разом з тим, суд першої інстанції, задовольняючи зустрічні позовні вимоги, вказані обставини не з`ясував, не роз`яснив позивачу за зустрічним позовом його права, зокрема, щодо можливості залучення до участі у справі ОСОБА_6 як співвідповідача та не вирішив цього питання в порядку, передбаченому статтями 50, 51 ЦПК України, не попередив позивача про наслідки вчинення або невчинення вказаних процесуальних дій.

Суд апеляційної інстанції позбавлений права на стадії перегляду справи в апеляційному порядку вирішувати питання щодо зміни процесуального статусу осіб, які беруть участь в справі та залучати співвідповідачів.

За таких обставин, зустрічний позов ОСОБА_5 в частині стягнення на її користь грошової компенсації вартості 15,3% частки будинку та 1/6 земельної ділянки по АДРЕСА_2 не підлягає задоволенню, оскільки його заявлено не до всіх належних відповідачів.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За приписами частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції справу розглянуто у неналежному суб`єктному складі, а в апеляційного суду відсутні повноваження щодо залучення до розгляду справи співвідповідача в порядку ст. 51 ЦПК України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення компенсації за частину будинку та земельної ділянки за адресою за адресою: АДРЕСА_2 , припинення права власності на них підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України,якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 було сплачено 1771,80 грн, що підтверджується квитанцією від 04.02.2022 №ПН49.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено, з ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1771,80 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошової компенсації вартості частки в спадковому майні, а саме 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 99 727 грн та 1/6 частини земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 18 395 грн та припинення права власності ОСОБА_5 на 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та на 1/6 частину земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_6 , в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошової компенсації вартості частки в спадковому майні, а саме 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 99 727 грн та 1/6 частини земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 18 395 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1771 грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 грудня 2022 року.

Судді Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко