Справа № 509/2517/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання: Степанової Н.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу № 509/2517/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

11.07.2022року до суду звернулася позивач із позовом в якому просила розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 , залишити їй дане прізвище. Обґрунтувала вимоги тим, що 20.03.2015 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 від даного шлюбу подружжя мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сумісне життя не склалося з частими конфліктами, різними поглядами на життя, тому наприкінці 2021 року подружні стосунки були припинені взагалі. З вказаних підстав звернулася до суду з позовом, оскільки в подальшому збереження сім`ї вважає неможливим. Також просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей, щомісячно по 3500 грн. на кожну дитину до їх повноліття. Витрати по сплаті судового збору та витрати за правничу допомогу теж просила покласти на відповідача.

15.07.2022 року відкрито провадження у справі та в порядку ст.ст. 274, 279 ЦПК України призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 15.08.2022 року частково задоволено клопотання відповідача, та надано строк подружжю для примирення строком на два місяці. Також вказаною ухвалою було виділено в окреме провадження позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей.

Ухвалою від 17.20.2022 року поновлено провадження по справі.

Позивач в судове засідання не з`явилася, представник в її інтересах надіслав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив справу розглядати за відсутності позивача та її представника, наполягав на задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також в заяві зазначив, що не заперечує проти задоволення позову, оскільки підтримує їх.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається.

Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ст.ст.104,105СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу, що має місце у даному випадку.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них.

Статтею 111 СК Українипередбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У відповідності до ч.2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 20 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, 20 березня 2015 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , актовий запис №43.

Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_6 ».

Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу.

Судом було надано строк на примирення, однак сторони не примирилися, жоден з них не звернувся до суду з заявою щодо відсутності предмету спору, або ж залишення позову без розгляду, навпаки позивач наполягав на розірванні шлюбу, а відповідач підтримав такі вимоги.

Суд встановив, що сім`я розпалась остаточно, відповідач залишив сім`ю. Відсутність взаєморозуміння між сторонами призвела до втрати почуття любові та поваги, а тому суд приходить до висновку, що збереження сім`ї між сторонами неможливе і шлюб слід розірвати.

Відповідно до ч. 2ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розлучення є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливими, поновлювати сімейні відносини позивач наміру не має, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне у відповідності ст 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір у розмірі 992,40 грн., а також 750 грн., в якості відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки частина вимог були виділені в окрема провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 56,104,105, 110-112 СК України, ст.ст.12,13,19,23, 258-259,264,265,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 20 березня 2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 43.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 992,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 750, 00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Є. М. Панасенко