Єдиний унікальний номер №440/1797/14-ц
Провадження № 4-с/943/1/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді - Кос І.Б.,

за участю секретаря судових засідань - Дутки С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, за участю стягувача (Товариство з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Інвестохіллс веста») про скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та про стягнення основної винагороди з боржника,-

в с т а н о в и в :

скаржник (боржник) ОСОБА_1 звернувся до суду із указаною вище скаргою, у якій просить: скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №67703630 від 01.12.2021 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць Андрієм Андрійовичем; скасувати постанову про стягнення із боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № 67703630 від 01.12.2021 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць Андрієм Андрійовичем.

В обгрунтування заявлених вимог скаржник покликається на те, що 04 грудня 2021 року ним були отримані оскаржувані постанови приватного виконавця, що були винесені останнім згідно виконавчого листа Буського районного суду Львівської області про стягнення із боржника ( ОСОБА_1 ) на користь стягувача (ПАТ «Банк Форум») заборгованості за кредитним договором на підставі заочного судового рішення від 05 лютого 2015 року в справі №440/1797/14-ц. Скаржник вважає оскаржувані ним постанови приватного виконавця незаконними і такими, що підлягають скасуванню з огляду на те, що ухвалою Буського районного суду Львівської області від 26 липня 2021 року було змінено кредитора із ПАТ «Банк Форум» на ТзОВ ФК «Інвестохіллс Веста», яким став новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором №0047/08/6.10-CL від 08.05.2008. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу таких прав, а тому скаржник вважає пропущеним строк пред`явлення виконавчого листа до виконання новим кредитором, що сплив ще у 2016 році. Відтак, скаржник просить заявлені ним вимоги задовольнити.

Скаржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Басик А.М. у судове засідання не з`явились, а від представника до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності, за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просили їх задовольнити. Крім того, адвокат Басик А.М. звернувся до суду із письмовою заявою про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу від 09.04.2022 року, в якій просить стягнути із приватного виконавця на користь скаржника витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., оскільки його довіритель поніс вказані судові витрати у зв`язку із розглядом судом вищевказаної скарги. На підтвердження вищевказаної заяви представник скаржника долучив: копію договору про надання правової (правничої) допомоги №05/12/2021 від 05.12.2021; акт приймання-передачі правничої допомоги згідно вказаного договору. Відтак, представник скаржника просить подану заяву задовольнити.

Приватний виконавець Пиць А.А. та його представник адвокат Репак В.В. у судове засідання не з`явились, направивши до суду спільну письмову заяву про розгляд скарги без їхньої участі. Просили суд відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі, а при її розгляді просили врахувати раніше подані письмові заперечення на скаргу та заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. У письмових запереченнях на скаргу від 24.01.2022 року представник приватного виконавця адвокат Репак В.В. покликається на необгрунтованість поданої скарги, а її доводи представник вважає помилковими, оскільки спірне виконавче провадження було відкрито приватним виконавцем Пиць А.А. законно та підставі виконавчого листа Буського районного суду Львівської області від 05.10.2021 року зі строком його пред`явлення до примусового виконання до 11.08.2024 року. Виключно судом було встановлено дату набрання судовим рішенням законної сили та строк пред`явлення виконавчого листа до виконання. При цьому, представник звернув увагу суду на те, що приватний виконавець не вправі змінювати зміст виконавчого листа, натомість є обов`язок прийняти такий виконавчий лист до виконання, що і було ним зроблено, оскільки строк пред`явлення його до виконання на момент звернення стягувача не сплив і був встановлений судом (триває строк до 11.08.2024), а тому в його довірителя не було правових підстав для неприйняття (повернення) вищевказаного виконавчого документа без виконання. Таким чином, представник приватного виконавця вважає, що оскаржувані рішення його довірителя були правомірними, ним підставно відкрите виконавче провадження з примусового виконання судового рішення, яке набрало законної сили, а тому оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження та стягнення основної винагороди із боржника не підлягають скасуванню. Крім того, представник приватного виконавця покликався і на те, що нормами законодавства не передбачено повноважень суду на скасування рішень виконавця, а лише право суду визнати оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язати приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Відтак представник приватного виконавця просить у задоволенні поданої скарги відмовити. У поданій заяві про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу від 24.01.2022 року представник приватного виконавця адвокат Репак В.В. просить стягнути зі скаржника на користь приватного виконавця витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., оскільки його довіритель поніс вказані судові витрати у зв`язку із розглядом судом вищевказаної скарги ОСОБА_1 , яку представник приватного виконавця вважає необгрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. На підтвердження вищевказаної заяви представник приватного виконавця долучив: копію договору про надання правової допомоги №25 від 14.05.2020; копію рахунку №33 від 24.01.2022 за правничі послуги на підставі вказаного договору; копію платіжного доручення від 24.01.2022. Відтак, представник приватного виконавця просить подану заяву задовольнити. Крім того, адвокат Репак В.В. звернувся до суду із письмовими запереченнями від 18.05.2022 року на заяву скаржника про компенсацію йому витрат на професійну правничу допомогу, в яких просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення з приватного виконавця на користь скаржника витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., оскільки подана скарга є безпідставною, згадані витрати є завищеними, скаржником при поданні скарги не вказано орієнтовного розрахунку судових витрат, доводи заяви скаржника є неспроможними, а тому адвокат Репак В.В. просив у задоволенні поданої заяви скаржника відмовити. Але якщо суд прийде до висновку про задоволення вказаної заяви, просить зменшити витрати на професійну правничу допомогу.

ТзОВ ФК «Інвестохіллс Веста» явку свого повноважного представника в судове засідання не забезпечив, а від його представника адвоката Солодовнік А.О. до суду надійшло письмове заперечення від 16.02.2022, у якому представник товариства покликається на те, що заочним рішенням Буського районного суду Львівської області від 05.02.2015 року задоволено позов ПАТ «Банк Форум» шляхом стягнення на його користь із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0047/08/6.10-CL від 08.05.2008 у розмірі 121 742,76 грн. Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 26.07.2021 року було замінено сторону виконавчого провадження ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» у виконавчому провадженні з приводу виконання вищевказаного заочного судового рішення. 05.10.2021 року Буським районним судом Львівської області було видано виконавчий лист із пред`явленням його до виконання у строк до 11.08.2024 року. На підставі вказаного виконавчого листа приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. було відкрито виконавче провадження 01 грудня 2021 року за №67703630. Відтак, представник ТзОВ ФК «Інвестохіллс Веста» вважає помилковими доводи скаржника у поданій ним скарзі, оскільки пред`явлення виконавчого листа до виконання на момент відкриття виконавчого провадження не сплив, судове рішення є обов`язковим до виконання, а приватний виконавець діяв згідно закону. Відтак представник просила у задоволенні поданої скарги відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що у задоволенні поданої скарги слід відмовити повністю, виходячи із таких мотивів.

Відповідно до статті 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами п`ятою сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що заочним рішенням Буського районного суду Львівської області від 05 лютого 2015 року задоволено позовну заяву ПАТ «Банк Форум». Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №0047/08/6.10-CL від 08.05.2008 року в розмірі 121 742,76 грн., про що вбачається із матеріалів справи (а.с. 7-9).

05 жовтня 2021 року Буським районним судом Львівської області видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором №0047/08/6.10-CL від 08.05.2008 року в розмірі 121 742,76 грн. Судове рішення набрало законної сили від 11.08.2021 року, а строк пред`явленням цього виконавчого листа до 11.08.2024 року, про що вбачається із матеріалів справи (а.с. 45).

22 листопада 2021 року представник ТзОВ ФК «Інвестохіллс Веста» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. із заявою про відкриття виконавчого провадження, яка отримана останнім 30.11.2021, про що вбачається зі справи (а.с. 46).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. було відкрито виконавче провадження від 01.12.2021 року за №67703630 із виконання вищевказаного виконавчого листа, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 3-4, 47).

Іншою постановою приватного виконавця Пиць А.А. від 01.12.2021 року постановлено стягнути із боржника ОСОБА_1 основну винагороду в розмірі 12174,27 грн. (а.с. 5-7).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (ч. 3 ст. 431 ЦПК України).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 цього Закону).

Згідно частини другої статті 24 цього Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Пунктом 1 частини першої статті 26 цього Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Разом із тим, частиною четвертою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, серед яких названих скаржником доводів судом не встановлено.

Зокрема, скаржник покликається, як на підставу задоволення поданої скарги, виключно на пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання новим кредитором, що сплив ще у 2016 році, враховуючи ухвалення від 05.10.2015 року Буським районним судом Львівської області заочного рішення про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором №0047/08/6.10-CL від 08.05.2008 року в розмірі 121 742,76 грн.

Проте, наведені доводи скаржника суд вважає помилковими, оскільки виданий судом виконавчий лист від 05.10.2021 року передбачає строк пред`явлення його до виконання із 11.08.2021 року до 11.08.2024 року. У межах цього строку стягувач звернувся до приватного виконавця із заявою від 22.11.2021 (отримана виконавцем 30.11.2021), а останній постановою від 01.12.2021 відкрив виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 05.10.2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором №0047/08/6.10-CL від 08.05.2008 року в розмірі 121 742,76 грн., а відтак правових підстав для скасування постанови приватного виконавця Пиць А.А. про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2021 року суд не знаходить.

Натомість, суд вважає, що скаржник, висловлюючи у поданій скарзі фактичну свою незгоду із виданим судом виконавчим листом, обрав невірний спосіб захисту порушеного права через скасування постанов приватного виконавця, оскільки для цього існує процесуальний спосіб, передбачений статтею 432 ЦПК України.

Так, в силу норми статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Що стосується постанови приватного виконавця Пиць А.А. від 01.12.2021 року про стягнення із боржника ОСОБА_1 основної винагороди в розмірі 12174,27 грн. (а.с. 5-7), суд констатує наступне.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, серед іншого: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди (п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 42 цього Закону кошти виконавчого провадження складаються, серед іншого, з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця.

Частиною шостою статті 48 цього Закону передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору (ч. 3 ст. 45 цього Закону).

В силу приписів частини першої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч. 2 ст. 27 цього Закону).

Оскільки сума, що підлягає примусовому стягненню із ОСОБА_1 становить 121 742,76 грн., а тому постановою приватного виконавця Пиць А.А. від 01.12.2021 року правомірно, на думку суду, постановлено стягнути із боржника ОСОБА_1 основну винагороду в розмірі 12174,27 грн., що становить 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Відповідно до частини першої статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 ст. 451 ЦПК України).

Отже, ураховуючи вищенаведені мотиви, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні поданої скарги у повному обсязі.

Крім того, суд вважає, що подана представником приватного виконавця заява про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 452 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року в справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

До першої заяви по суті спору (заперечення на скаргу ОСОБА_1 від 24.01.2022) представником приватного виконавця ОСОБА_2 адвокатом Репаком В.В. було долучено заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу від 24.01.2022 року, в якій адвокат Репак В.В. просить стягнути зі скаржника на користь приватного виконавця витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., понесені його довірителем у зв`язку із розглядом судом вищевказаної скарги ОСОБА_1 (а.с. 51-52).

В підтвердження заявлених вимог адвокатом Репаком В.В. до вищевказаної заяви від 24.01.2022 року долучено копію Договору про надання правової допомоги №25 від 14.05.2020, укладеного між Адвокатським бюро «Віталія Репака» в особі керуючого адвоката Репака В.В. та Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А., предметом якого є надання останньому правової допомоги у будь-яких цивільних, господарських, адміністративних справах адвокатом Репаком Віталієм Валерійовичем; копію рахунку №33 від 24.01.2022 року за правничі послуги на підставі вказаного Договору, що складаються із: аналізу та вивчення документів і консультування клієнта за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Пиць А.А. на суму 1000,00 грн. за одну годину роботи, підготовки та складання заперечення на скаргу ОСОБА_1 на суму 5000,00 грн. за п`ять годин роботи, аналізу та вивчення судової практики на суму 1000,00 грн. за одну годину роботи, підготовки та складення заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу по даній справі на суму 1000,00 грн. за одну годину роботи, а також копію платіжного доручення №2480 від 24.01.2022, яким підтверджено сплату приватним виконавцем Пиць А.А. на користь адвоката Репака В.В. правничих послуг згідно вищевказаного рахунку та договору в сумі 8000,00 грн. (а.с. 53-57).

Крім того, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Як убачається із матеріалів справи, що скаржник і його представник не клопотали про зменшення розміру таких витрат на професійну правничу допомогу, незважаючи на отримання скаржником вищевказаної заяви та доданих до неї документів від 24.01.2022 (а.с. 38-39, 48-50), а нормою статті 13 ЦПК України передбачено принцип диспозитивності цивільного судочинства, в силу якого, зокрема, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відтак, суд вважає, що приватним виконавцем Пиць А.А. в особі його представника адвоката Репака В.В. доведено понесення ним витрат за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 8 000,00 грн., клопотання про зменшення таких витрат від скаржника та його представника до суду не надходило, а тому, ураховуючи відмову в задоволенні заявлених вимог скаржника ОСОБА_1 у повному обсязі, розмір таких витрат є обгрунтованим та підлягає до задоволення у повному обсязі, що підтверджено вищевказаними доказами, які є належними та допустимими.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 2, 4, 8, 10, 11, 12, 13, 51, 76, 77, 78, 81, 82, 89, 133, 137, 141, 247, 259, 260, 261, 263, 450, 451, 452 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, за участю стягувача (Товариство з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Інвестохіллс веста») про скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та про стягнення основної винагороди з боржника,- відмовити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. (вісім тисяч гривень 00 копійок).

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвала суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Скаржник: ОСОБА_1 (80523, с. Тур`я, Золочівського району Львівської області РНОКПП НОМЕР_1 ).

Представник скаржника: адвокат Басик Андрій Миколайович (79019, м. Львів, пл. Старий Ринок, 1).

Особа, дії якої оскаржуються: приватний виконавець Пиць Андрій Андрійович (79053, м. Львів, вул. Янева, 23, офіс № 1, РНОКПП НОМЕР_2 ).

Представник: адвокат Репак Віталій Валерійович ( 81464, с. Калинів, вул. Сагайдачного, 46, Самбірського району Львівської області)

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Інвестохіллс веста» (04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, 8А, офіс 111, ).

Представник стягувача: адвокат Солодовнік Анна Олександрівна (03035, м. Київ, вул. Сурикова, 3, корпус 8Б, офіс 103).

Повне судове рішення складено: 24 травня 2022 року.

Суддя Кос І. Б.