ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року

м. Черкаси

Справа № 711/5528/19
Провадження № 22-ц/821/138/22
категорія: 301030400

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Нікітюк Андрій Миколайович

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на підставі запису державного реєстратора, визнання недійсним договору дарування квартири та витребування майна із незаконного володіння.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Державного реєстратора Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Каленчука Микити Андрійовича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.11.2018 року № 44135125, визнання недійсним договору дарування квартири та витребування майна із незаконного володіння.

В обґрунтування позову вказує, що 19.05.2017 року між нею (позивачкою) та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір позики № б/н, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., зареєстрований в реєстрі за № 4732, за яким позикодавець, в особі ОСОБА_2 , передає у власність позичальнику, а позичальник, в особі ОСОБА_1 , приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 79200 грн., що є еквівалентом 3 000 доларів США за курсом 26,20 грн. за один долар США, та зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, а саме 79 200 грн., що є еквівалентом 3 000 доларів США за курсом 26,20 грн. за один долар США, не пізніше ніж до 19.11.2018 року, з урахуванням валютного курсу гривні на момент повернення позики.

Разом з тим, 19.05.2017 року між нею (позивачкою) та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір № б/н, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., зареєстрований в реєстрі за № 4734, згідно з п. 5 якого іпотекодавець ОСОБА_1 передає в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Також, вказує, що через невиконання нею (позивачкою) належним чином зобов`язань за договором позики від 19.05.2017 року, внаслідок чого на думку позикодавця ОСОБА_2 виникла заборгованість, остання на підставі договору позики від 19.05.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. за реєстровим номером №4732; іпотечного договору від 19.05.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., за реєстровим номером № 4734; вимоги про усунення порушення (іпотечне повідомлення) від 20.11.2017 року; рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 22.11.2017 року, звернулася до державного реєстратора Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Каленчука М.А. із заявою про державну реєстрацію прав на квартиру АДРЕСА_1 .

20.11.2018 року державним реєстратором Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Каленчуком М.А. прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 44135125, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , про що свідчать дані Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 04.07.2019 року №172674774.

Позивачка вважає, що, приймаючи 20.11.2018 року рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 44135125, а саме про право власності ОСОБА_2 на спірну квартиру, державний реєстратор Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Каленчук М.А., не звернув уваги на те, що заявником ОСОБА_2 не подано для державної реєстрації прав належних для цього документів та в повному їх обсязі, а також, не перевірив та не встановив строк виконання зобов`язання за договором позики від 19.05.2017 року, не взяв до уваги відсутність у відповідності до вимог п. 36 іпотечного договору письмового рішення іпотекодержателя ОСОБА_2 з даними про його вручення іпотекодавцю ОСОБА_1 про прийняття предмету іпотеки у свою власність, в якому мала б міститися ціна, за якою предмет іпотеки переходить у власність іпотекодержателя, суть та розмір вимог за зобов`язанням за договором позики та вимог щодо відшкодування всіх витрат іпотекодержателя, які припиняються в результаті переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, в разі невиконання вимоги іпотекодержателя про дострокове повернення суми боргу із відсотками. Відтак, державний реєстратор, всупереч наведеним вище вимогам закону та за відсутності правових підстав, здійснив державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору.

Крім того, вказує, що відповідачка ОСОБА_2 шляхом укладення договору дарування від 28.11.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю., за реєстровим номером № 4287, відчужила квартиру АДРЕСА_1 відповідачу ОСОБА_3 , надавши як підставу набуття нею права власності на спірну квартиру, зокрема й витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 146013027 від 20.11.2018 року, виданий на підставі рішення державного реєстратора Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Каленчука М.А. від 20.11.2018 року №44135125 про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_2 , яке за наведених вище підстав є незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

Таким чином, за наявності істотних порушень вимог закону та умов іпотечного договору від 19.11.2017 року при укладенні договору дарування квартири від 28.11.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю., за реєстровим номером № 4287, позивачка вважає, що вказаний договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 28.11.2018 року підлягає визнанню недійсним.

Крім того, враховуючи, що квартира АДРЕСА_1 вибула із їх (позивачки) власності всупереч її волі і на даний час право власності на неї оформлене на відповідача ОСОБА_3 , спірна квартира підлягає витребуванню у незаконного володільця ОСОБА_3 на її (позивачки) користь, як законного власника із подальшим скасуванням державної реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 . А тому, просить суд: визнати протиправними дії державного реєстратора Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Каленчука Микити Андрійовича щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 та скасувати рішення державного реєстратора Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Каленчука М.А. № 44135125 від 20.11.2018 року про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ; визнати недійсним договір дарування квартири від 28.11.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю., за реєстровим номером № 4287, яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_3 , прийняв у дар квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 34,8 кв.м., житловою площею 17 кв.м.); витребувати у ОСОБА_3 на її ОСОБА_1 користь, як законного власника, квартиру АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_3 .

23.01.2020 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси за клопотанням представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Нікітюка А.М. провадження у цивільній справі № 711/5528/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Каленчук Микити Андрійовича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.11.2018 року №44135125, визнання недійсним договору дарування квартири та витребування майна із незаконного володіння в частині позовних вимог до відповідача Державного реєстратора Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Каленчук Микити Андрійовича про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.11.2018 року №44135125 закрито.

02.03.2020 року представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Нікітюком А.М. подано заяву про зміну предмету позову та позовну заяву в новій редакції, в якій останній просить суд: визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 29001008, вчинений 16.11.2018 року державним реєстратором Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Каленчуком Микитою Андрійовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44135125 від 20.11.2018 року про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; визнати недійсним договір дарування квартири від 28.11.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю., за реєстровим номером № 4287, яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_3 , прийняв у дар квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 34,8 кв.м., житловою площею 17 кв.м.); витребувати у ОСОБА_3 на користь законного власника ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 34,8 кв.м., житловою площею 17 кв.м.) та скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 , а також, стягнути понесені позивачкою судові витрати з відповідачів порівну. Вказана заява прийнята до судового розгляду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на підставі запису державного реєстратора № 29001008 від 16.11.2018 року, визнання недійсним договору дарування квартири та витребування майна із незаконного володіння задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису № 29001008), вчинену державним реєстратором Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Каленчук М.А. 16.11.2018 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44135125 від 20.11.2018 року про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним Договір дарування квартири від 28.11.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю., за реєстровим номером № 4287, яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_3 , прийняв у дар квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 34,8 кв.м., житловою площею 17 кв.м.).

Витребувано у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 34,8 кв.м., житловою площею 17 кв.м.) та скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 ) судовий збір в рівних частинах, тобто по 1152 грн. 60 коп. з кожного.

Рішення суду 1 інстанції мотивовано тим, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що державну реєстрацію права власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_2 було проведено з порушенням вимог діючого законодавства, тобто спірна квартира вибула із володіння її власника ОСОБА_1 поза її волею, з порушенням порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі рішення про державну реєстрацію, яке підлягає скасуванню, спірна квартира підлягає витребуванню від набувача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , а Договір дарування від 28.11.2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю., за реєстровим номером № 4287, за яким ОСОБА_2 передала у власність, а ОСОБА_3 , прийняв у дар квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 34,8 кв.м., житловою площею 17 кв.м.) визнанню недійсним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У грудні 2021 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права судом 1 інстанції, судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_3 мотивована тим, що судом 1 інстанції у рішенні від 27.10.2021 не заперечувався факт повідомлення іпотекодавця ( ОСОБА_1 ) про порушення нею умов договору позики, а також попереджувалось про те, що у випадку не усунення нею вказаних порушень, іпотеко держатель ( ОСОБА_2 ) матиме право на підставі ст. 36-37 ЗУ «Про іпотеку» звернути стягнення на предмет іпотеки. Вказана вимога як зазначалось вище була надіслана ОСОБА_1 двічі, 20.11.2017 та 28.12.2017, на думку апелянта це свідчить про те, що ОСОБА_1 чітко розуміла наслідки не виконання нею своїх договірних зобов`язань. Апелянт вважає, що у понятті «остаточне рішення про прийняття предмету іпотеки у свою власність» відсутнє чітке визначення та нормативно-правове закріплення, що дає можливість іпотекодавцю зловживати своїми правами та обов`язками , але в жодному разі не дає підстав для ухилення від виконання встановлених договором та законом зобов`язань.

Щодо відсутності в отриманому ОСОБА_1 22.11.2017 року поштового відправлення описів вкладення, зазначає, що завірені копії описів вкладення разом з направленими листами наявні в матеріалах справи та були прийняті судом на стадії підготовчого провадження, проте на думку апелянта суд умисно не досліджував та не вивчав подані апелянтом докази.

Щодо критичної оцінки судом 1 інстанції наданого 10.06.2021 висновку оцінювача про вартість квартири АДРЕСА_1 , складеного 12.11.2018 року ФОП ОСОБА_4 , вважає в цій частині також висновки суду є не обґрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на конкретних передбачених законом нормах, а є виключно особистим переконанням суду, оскільки відповідач ОСОБА_3 не міг знати, який саме перелік документів матеріалів реєстраційної справи надасть Управління з питань реєстрації Черкаської міської ради, тому коли стало відомо, що в матеріалах був відсутній висновок про оцінку ОСОБА_3 відразу його подав, а суд в свою чергу його прийняв. Стверджує, що поданий апелянтом 10.06.2021 висновку оцінювача про вартість квартири АДРЕСА_1 , складеного 12.11.2018 року ФОП ОСОБА_4 не суперечить нормам чинного законодавства України.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У березні 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Нікітюк Андрій Миколайович подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення суду 1 інстанції без змін.

Стверджує, що судом 1 інстанції вірно враховано , що в силу п. 36 Іпотечного договору від 19.05.2017 року укладеного між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 , остання, як іпотеко держатель, після спливу тридцятиденного строку на виконання вимоги про дострокове повернення суми позики, мала винести рішення про прийняття предмету іпотеки у свою власність, в якому мали міститься: підстави звернення стягнення на предмет іпотеки, ціна, за якою предмет іпотеки переходить у власність іпотеко держателя, суть та розмір вимог із зобов`язанням за договором позики та вимог щодо відшкодування всіх витрат іпотекодерждателя, які припиняються в результаті переходу до іпотеко держателя права власності на предмет іпотеки, та направити іпотекодавцю (позичальнику) ОСОБА_1 таке своє рішення про прийняття предмету іпотеки у свою власність.

Разом з тим, у вимозі про усунення перешкод (іпотечне повідомлення) в порядку ст.ст. 35-37 Закону України «Про іпотеку», відповідачка ОСОБА_5 повідомляла іпотекодавця ОСОБА_1 , в зв`язку з порушення останньої умов Договору позики від 19.05.2017 року, про дострокове повернення суми позики в розмірі 79200грн. (еквівалент 3000дол.США), а також процентів за користування позикою за травень-листопад 2017 року в розмірі 1080дол. США, протягом 30 днів з дати отримання вимоги, а також про свої майбутні наміри, в разі, якщо іпотекодавець ОСОБА_1 належним чином не виконає вказаних вимог із повернення суми позики разом із процентами за користування позикою, звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , що аж ніяк не є тотожним остаточному рішенню іпотеко держателя ОСОБА_2 про прийняття предмету іпотеки у свою власність вже виходячи з того, що остання об`єктивно не могла наперед спрогнозувати можливі дії іпотекодавця ОСОБА_1 впродовж 30 днів з дня отримання іпотекодавцем ОСОБА_6 вказаної вище вимоги, тобто з часу коли б стало цілком очевидним невиконання останньою вимог іпотеко держателя ОСОБА_2 .

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

08 грудня 2021 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на підставі запису державного реєстратора, визнання недійсним договору дарування квартири та витребування майна із незаконного володіння.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 грудня 2021 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Єльцов В.О., Нерушак Л.В.

Супровідним листом №711/5528/19/21993/20 від 09.12.2021 матеріали цивільної справи №711/5528/19 витребувано з суду 1 інстанції.

13 грудня 2021 року матеріали цивільної справи №711/5528/19 отримано Черкаським апеляційним судом.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року справу призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи про її розгляд та з викликом сторін в судове засідання.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 березня 2022 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом 1 інстанції встановлено, що 19.05.2017 року між відповідачкою ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_1 було укладено договір позики № б/н, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. та зареєстрований в реєстрі за № 4732 (а.с. 10 том. 1).

Пунктом 1 вказаного договору позики від 19.05.2017 року передбачено, що позикодавець в особі ОСОБА_2 передає у власність позичальнику, а позичальник в особі ОСОБА_1 приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 79 200 грн., що є еквівалентом 3 000 доларів США за курсом 26,20 грн. за один долар США, та зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, а саме 79 200 грн., що є еквівалентом 3 000 доларів США за курсом 26,20 грн. за один долар США, не пізніше ніж до 19.11.2018 року, з урахуванням валютного курсу гривні на момент повернення позики.

Згідно з п. 4 Договору позики позичальник ОСОБА_1 зобов`язана була повернути позикодавцеві ОСОБА_2 суму позики, визначену в п. 1 цього договору, та процентів за фактичний період користування нею з розрахунку 6% в місяць, з урахуванням валютного курсу гривні на момент сплати суми процентів.

Пунктом 5 Договору визначено, що за Домовленістю сторін датою початку погашення позики разом із сумою процентів позичальником визначено 19.11.2017 року.

Також, 19.05.2017 року між відповідачкою ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір № б/н, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., зареєстрований в реєстрі за № 4734 (а.с. 11 том 1).

Відповідно п. 5 Іпотечного договору, іпотекодавець ОСОБА_1 передає в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що є її особистою приватною власністю і належить їй на підставі: Ѕ частина свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_4 , виданого 26.02.1998 року Придніпровським райвиконкомом м. Черкаси згідно з розпорядженням (наказом) від 26.02.1998 року № 68; зареєстрованого Черкаським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації управління житлово-комунального господарства Черкаської державної адміністрації і записаного у реєстрову книгу за № 173-799-5; Ѕ частина свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Черкаською державною нотаріальною конторою 13.05.2017 року, зареєстрованого у Державному речових прав на нерухоме майно 13.05.2017 року за реєстраційним номером 101.

На підставі п. 25 Іпотечного договору іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця у випадку, зокрема, у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язання за договором позики; у разі невиконання вимоги іпотекодержателя про дострокове виконання зобов`язання за договором позики, зробленої на підставі закону, договору позики чи цього договору; незалежно від настання строку виконання зобов`язання за договором позики у випадку будь-якого порушення умов договору позики тощо.

Пунктом 26 Іпотечного договору визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися одним із таких способів за вибором іпотекодержателя: (1) за рішенням суду; (2) на підставі виконавчого напису нотаріуса; (3) шляхом позасудового врегулювання відповідно до передбачених цим договором застережень про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з п. 29 Іпотечного договору у разі порушення умов договору позики, та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає особі, яка порушила свої зобов`язання, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш, ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та/або чинного законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2017 року іпотекодержателем ОСОБА_2 , в зв`язку з порушенням іпотекодавцем (позичальником) ОСОБА_1 умов Договору позики від 19.05.2017 року, було направлено вимогу про усунення порушення (Іпотечне повідомлення) (а.с. 14 том 1). У вказаній вимозі зазначено, що, враховуючи допущені іпотекодавцем (позичальником) ОСОБА_1 порушення умов Договору позики, Іпотекодавець від неї вимагає дострокового повернення суми позики в розмірі 79 200 грн., що є еквівалентом 3 000 доларів США, а також відсотків за користування позикою за період травень-листопад 2017 року в розмірі 1 080 дол. США протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги. Разом з тим, зазначено, що у разі невиконання іпотекодавцем (позичальником) ОСОБА_1 даної вимоги, іпотекодержатель ОСОБА_2 зверне стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 шляхом прийняття вказаного майна у свою власність.

Оскільки свої зобов`язання за Договором позики від 19.05.2017 року позивачка ОСОБА_1 не виконала, відповідачка ОСОБА_2 звернулася до державного реєстратора Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Каленчука Микити Андрійовича для набуття нею у власність квартири АДРЕСА_1 , яка була предметом іпотеки та виступала в якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Договором позики від 19.05.2017 року, надавши йому відповідні документи для вчинення за нею державної реєстрації вищевказаної квартири.

В подальшому, 16.11.2018 року о 17.02 год., на підставі рішення державного реєстратора Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Каленчука Микити Андрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44135125 від 20.11.2018 року, було внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за номером 29001008 про право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 34,8 кв. м. та житловою площею 17 кв. м. Підставою виникнення права власності стало: рекомендоване повідомлення про вручення, серія та номер б/н, видане 22.11.2017 року, видавник ОСОБА_2 ; договір позики, серія та номер: 4732, виданий 19.05.2017 року, видавник: приватний нотаріус Левицька Е.А.; Іпотечний договір, серія та номер: 4734, виданий 19.05.2017 року, видавник: приватний нотаріус Левицька Е.А.; вимога про усунення порушень, серія та номер: б/н, видана 20.11.2017 року, видавник: ОСОБА_2 (а.с. 15 том 1).

В подальшому, відбулося відчуження вищевказаної квартири, а саме 28.11.2018 року між новим власником ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений Договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю., за реєстровим номером № 4287, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала у власність, а ОСОБА_3 безоплатно прийняв у дар квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 17 том 1). Таким чином, на даний час одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_3 .

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційних скарг, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції відповідає.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З огляду на зміст частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (в тому числі наявність обтяжень на нерухоме майно); перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно із пунктом 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (у редакції, чинній на виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Пунктом 61 вищевказаного Порядку (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), було передбачено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 1 інстанції, що

19.05.2017 року між відповідачкою ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_1 було укладено договір позики № б/н, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. та зареєстрований в реєстрі за № 4732 (а.с. 10 том. 1).

Пунктом 1 вказаного договору позики від 19.05.2017 року передбачено, що позикодавець в особі ОСОБА_2 передає у власність позичальнику, а позичальник в особі ОСОБА_1 приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 79 200 грн., що є еквівалентом 3 000 доларів США за курсом 26,20 грн. за один долар США, та зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, а саме 79 200 грн., що є еквівалентом 3 000 доларів США за курсом 26,20 грн. за один долар США, не пізніше ніж до 19.11.2018 року, з урахуванням валютного курсу гривні на момент повернення позики.

Згідно з п. 4 Договору позики позичальник ОСОБА_1 зобов`язана була повернути позикодавцеві ОСОБА_2 суму позики, визначену в п. 1 цього договору, та процентів за фактичний період користування нею з розрахунку 6% в місяць, з урахуванням валютного курсу гривні на момент сплати суми процентів.

Пунктом 5 Договору визначено, що за Домовленістю сторін датою початку погашення позики разом із сумою процентів позичальником визначено 19.11.2017 року.

Також, 19.05.2017 року між відповідачкою ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір № б/н, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., зареєстрований в реєстрі за № 4734 (а.с. 11 том 1).

Відповідно п. 5 Іпотечного договору, іпотекодавець ОСОБА_1 передає в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що є її особистою приватною власністю і належить їй на підставі: Ѕ частина свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_4 , виданого 26.02.1998 року Придніпровським райвиконкомом м. Черкаси згідно з розпорядженням (наказом) від 26.02.1998 року № 68; зареєстрованого Черкаським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації управління житлово-комунального господарства Черкаської державної адміністрації і записаного у реєстрову книгу за № 173-799-5; Ѕ частина свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Черкаською державною нотаріальною конторою 13.05.2017 року, зареєстрованого у Державному речових прав на нерухоме майно 13.05.2017 року за реєстраційним номером 101.

На підставі п. 25 Іпотечного договору іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця у випадку, зокрема, у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язання за договором позики; у разі невиконання вимоги іпотекодержателя про дострокове виконання зобов`язання за договором позики, зробленої на підставі закону, договору позики чи цього договору; незалежно від настання строку виконання зобов`язання за договором позики у випадку будь-якого порушення умов договору позики тощо.

Пунктом 26 Іпотечного договору визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися одним із таких способів за вибором іпотекодержателя: (1) за рішенням суду; (2) на підставі виконавчого напису нотаріуса; (3) шляхом позасудового врегулювання відповідно до передбачених цим договором застережень про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з п. 29 Іпотечного договору у разі порушення умов договору позики, та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає особі, яка порушила свої зобов`язання, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш, ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та/або чинного законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2017 року іпотекодержателем ОСОБА_2 , в зв`язку з порушенням іпотекодавцем (позичальником) ОСОБА_1 умов Договору позики від 19.05.2017 року, було направлено вимогу про усунення порушення (Іпотечне повідомлення) (а.с. 14 том 1). У вказаній вимозі зазначено, що, враховуючи допущені іпотекодавцем (позичальником) ОСОБА_1 порушення умов Договору позики, Іпотекодавець від неї вимагає дострокового повернення суми позики в розмірі 79 200 грн., що є еквівалентом 3 000 доларів США, а також відсотків за користування позикою за період травень-листопад 2017 року в розмірі 1 080 дол. США протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги. Разом з тим, зазначено, що у разі невиконання іпотекодавцем (позичальником) ОСОБА_1 даної вимоги, іпотекодержатель ОСОБА_2 зверне стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 шляхом прийняття вказаного майна у свою власність.

Оскільки свої зобов`язання за Договором позики від 19.05.2017 року позивачка ОСОБА_1 не виконала, відповідачка ОСОБА_2 звернулася до державного реєстратора Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Каленчука Микити Андрійовича для набуття нею у власність квартири АДРЕСА_1 , яка була предметом іпотеки та виступала в якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Договором позики від 19.05.2017 року, надавши йому відповідні документи для вчинення за нею державної реєстрації вищевказаної квартири.

В подальшому, 16.11.2018 року о 17.02 год., на підставі рішення державного реєстратора Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Каленчука Микити Андрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44135125 від 20.11.2018 року, було внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за номером 29001008 про право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 34,8 кв. м. та житловою площею 17 кв. м. Підставою виникнення права власності стало: рекомендоване повідомлення про вручення, серія та номер б/н, видане 22.11.2017 року, видавник ОСОБА_2 ; договір позики, серія та номер: 4732, виданий 19.05.2017 року, видавник: приватний нотаріус Левицька Е.А.; Іпотечний договір, серія та номер: 4734, виданий 19.05.2017 року, видавник: приватний нотаріус Левицька Е.А.; вимога про усунення порушень, серія та номер: б/н, видана 20.11.2017 року, видавник: ОСОБА_2 (а.с. 15 том 1).

В подальшому, відбулося відчуження вищевказаної квартири, а саме 28.11.2018 року між новим власником ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений Договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю., за реєстровим номером № 4287, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала у власність, а ОСОБА_3 безоплатно прийняв у дар квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 17 том 1). Таким чином, на даний час одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_3 .

Як вбачається із матеріалів справи, з моменту укладення Іпотечного договору від 19.05.2017 року ОСОБА_2 набула статус Іпотекодержателя за вказаним Іпотечним договором. До того ж, сторони погодили передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Дане застереження в договорі свідчить про те, що сторони досягли згоди про можливість такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, такі умови договору є результатом домовленості сторін, що відповідає п. 3 ст. 3 ЦК України.

Разом з тим, суд враховує, що в силу п. 36 вищезгаданого Іпотечного договору, відповідачка ОСОБА_2 , як Іпотекодержатель, мала повідомити Іпотекодавця ОСОБА_1 про своє рішення про прийняття предмету іпотеки у свою власність, в якому мали міститися: підстави звернення стягнення на предмет іпотеки, ціна, за якою предмет іпотеки переходить у власність іпотекодержателя, суть та розмір вимог із зобов`язанням за договором позики та вимог щодо відшкодування всіх витрат іпотекодержателя, які припиняються в результаті переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки.

Як вбачається із вимоги про усунення порушення (Іпотечне повідомлення) в порядку ст.ст. 35-37 Закону України, відповідачка ОСОБА_2 повідомляла Іпотекодавця ОСОБА_1 , в зв`язку з порушенням останньої умов Договору позики від 19.05.2017 року, про дострокове повернення суми позики в розмірі 79 200 грн. (еквівалент 3 000 дол. США), а також процентів за користування позикою за травень-листопад 2017 року в розмірі 1080 дол. США, протягом 30 днів з дати отримання вимоги. Крім того, одночасно повідомляла про наміри звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_5 шляхом прийняття вказаної квартири у власність (а.с. 14 том 1). Разом з тим, зазначене Іпотечне повідомлення не містить ціни, за якою предмет іпотеки переходить у власність Іпотекодержателя, як це передбачено п. 36 Іпотечного договору. Крім того, така вимога була складена відразу ж після дати початку погашення позики та відсотків, а саме 20.11.2017 року (датою початку погашення позики було визначено 19.11.2017 року). При цьому, відповідачці ОСОБА_1 надавався тридцятиденний строк з дня отримання вимоги для дострокового повернення позики та відсотків. Інших вимог відповідачці не направлялося.

Однак, матеріали справи не містять, а відповідачем ОСОБА_2 та її представником не доведено, що після спливу тридцятиденного строку на виконання вимоги про дострокове повернення суми позики, іпотекодержатель ОСОБА_2 направила іподекодавцю (позичальнику) ОСОБА_1 своє остаточне рішення про прийняття предмету іпотеки у свою власність, в якому б зазначалася і ціна предмета іпотеки, за якою останній (предмет іпотеки) переходить у власність Іпотекодержателя ОСОБА_2 , та що остання отримала таке повідомлення.

При цьому, суд зазначає, що в силу чинного законодавства та вимог п. 36 Іпотечного договору від 19.05.2017 року, метою повідомлення Іпотекодержателем Іпотекодавця є доведення до його відома наміру Іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Тому Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання лише за умови належного надсилання вимоги, коли Іпотекодавець фактично отримав таку вимогу, але залишив її без відповідного реагування. В іншому випадку Іпотекодержатель не набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Встановлена законодавцем процедура повідомлення Іпотекодавця про наступне звернення стягнення на предмет іпотеки у разі неусунення порушення зобов`язання покликана надати можливість Іпотекодавцю усунути порушення основного зобов`язання і тим самим убезпечити себе від звернення стягнення на належний йому предмет іпотеки.

Також суд враховує і те, що оскаржуване рішення державного реєстратора Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Каленчука М.А. від 20.11.2018 року, індексний номер: 44135125 від 20.11.2018 року про державну реєстрацію прав на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 було прийнято без проведення й надання останнім інформації про вартість майна, що є порушенням частини п`ятої статті 37 Закону України «Про іпотеку» про те, що Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Схожі за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 року у справі №757/13243/17, а також у постановах Верховного Суду від 06.10.2021 року у справі №489/10298/20, від 29.09.2021 року у справі №638/16569/18.

При цьому, суд також вважає за необхідне зазначити, що метою з`ясування всіх обставин справи, суд за клопотанням учасників процесу, витребовував в Управління з питань реєстрації Черкаської міської ради матеріали реєстраційної справи, заведеної на підставі реалізації ОСОБА_2 процедури позасудового стягнення на предмет іпотеки квартири АДРЕСА_1 (висновок про оцінку вартості предмета іпотеки, рішення іпотекодержателя з даними про вручення іпотекодавцю про прийняття предмету іпотеки у власність із зазначенням ціни, за якою предмет іпотеки переходить у власність іпотекодержателя, згідно вимог п. 36 Договору іпотеки від 19.05.2017 року), а у випадку їх відсутності, то просив надати суду відскановані документи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі яких вчинялася дана реєстраційна дія. Однак, на адресу суду надійшли лише копії документів реєстраційної справи, що зберігаються в електронній формі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 , на підставі яких була проведена державна реєстрація права власності за ОСОБА_2 . При цьому, суду було повідомлено, що оригінал справи не переданий на зберігання до Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради (а.с. 202 том 1).

З наданих суду відсканованих вищевказаних документів, вбачається, що вони містять Договір позики від 19.05.2017 року, Іпотечний договір від 19.05.2017 року, вимогу про усунення порушень від 20.11.2017 року, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та відстеження Укрпошти за штрих-кодом, з яких вбачається, що позивачкою 22.11.2017 року було отримане поштове відправлення. Разом з тим, відсутній опис вкладення, тому зазначене не вказує беззаперечно на те, що позивачкою ОСОБА_1 була отримана саме вимога від ОСОБА_2 від 20.11.2017 року з повідомленням про намір ОСОБА_2 набути предмет іпотеки у свою власність. Крім того, відсутній і висновок про оцінку вартості предмета іпотеки, хоча суд витребовував і такий висновок, оскільки його обов`язковість, передбачена статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Щодо наданого 10.06.2021 року відповідачем ОСОБА_3 висновку оцінювача про вартість квартири АДРЕСА_1 , складеного 12.11.2018 року ФОП ОСОБА_4 , то суд оцінює його критично, оскільки про такий висновок, сторона відповідачів не заявляла протягом всього часу розгляду справи, аж до 10.06.2021 року, в тому числі і в підготовчому судовому засіданні, хоча в позовній заяві від 26.02.2020 року (надійшла до суду 02.03.2020 року, а.с. 171-176 том 1) позивачка ОСОБА_1 обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказувала на такі порушення. До того ж, такий висновок відсутній і в матеріалах реєстраційної справи, які надані суду Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради.

Крім того, суд враховує, що на момент звернення ОСОБА_2 до державного реєстратора із заявою про реєстрацію за нею спірної квартири, вже було зареєстроване 02.07.2018 року о 09:40:22 обтяження на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , індексний номер 41849259, обтяжувач: Центральний відділ ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області, а відповідно і на спірну квартиру, оскільки вона також відноситься до об`єктів нерухомості (а.с. 132, 177 том 1).

Пунктом 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна

Тому, за наявності вищевказаного обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яке зареєстроване раніше ніж заява ОСОБА_2 про державну реєстрацію за нею спірної квартири, державний реєстратор не мав права здійснювати реєстраційних дій поки таке обтяження не буде зняте.

Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі №755/5072/17, в якій зазначено, що під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема, серед інших і щодо наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно закону. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

Разом з тим, суд враховує і те, що сама реєстрація права власності ОСОБА_2 за квартиру АДРЕСА_1 , як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 172674774 від 04.07.2019 року, була проведена 16.11.2018 року о 17:02:25, номер запису 29001008, тоді як підставою такої реєстрації стало рішення державного реєстратора від 20.11.2018 року (тобто рішення якого станом на 16.11.2018 року ще не могло було), що є неможливим, оскільки саме рішення має передувати внесенню відповідного запису до Державного реєстру.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Таким чином, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що про задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині та скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису № 29001008), вчиненої державним реєстратором Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Каленчук М.А. 16.11.2018 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44135125 від 20.11.2018 року про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору дарування квартири та її витребування із чужого незаконного володіння, то суд 1 інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що державну реєстрацію права власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_2 було проведено з порушенням вимог діючого законодавства, тобто спірна квартира вибула із володіння її власника ОСОБА_1 поза її волею, з порушенням порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі рішення про державну реєстрацію, яке підлягає скасуванню, спірна квартира підлягає витребуванню від набувача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , а Договір дарування від 28.11.2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю., за реєстровим номером № 4287, за яким ОСОБА_2 передала у власність, а ОСОБА_3 , прийняв у дар квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 34,8 кв.м., житловою площею 17 кв.м.) визнанню недійсним.

Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційних скаргах доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на підставі запису державного реєстратора, визнання недійсним договору дарування квартири та витребування майна із незаконного володіння, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 18 травня 2022 року.

Головуючий: В.Г. Бородійчук

Судді : Л.І. Василенко

Л.В. Нерушак