Справа № 465/1167/17 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/3850/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

Секретар Савчук Г.В.

З участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дуда П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 465/1167/17 за апеляційною скаргою ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на рішення Франківського районного суду м.Львова від 27 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Альфа Страхування», третя особа ОСОБА_2 про стягнення коштів, неустойки та зобов`язання вчинити дію , -

в с т а н о в и в :

01 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовними вимогами, які 16 квітня 2021 року уточнила та просить стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Альфа Страхування» на її користь 75 323 грн.12 коп. страхового відшкодування, стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» 1 грн.00 коп. страхового відшкодування, зобов`язати Публічне акціонерне товариства «Кредобанк» направити на погашення її заборгованості по кредиту 1 грн.00 коп. отриманого страхового відшкодування, стягнути з ПАТ Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь позивача 2 749 грн. 29 коп. неустойки, здійснити розподіл судових витрат, які стягнути з відповідачів.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 27 вересня 2021 позов задоволено частково.

Вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 75 323,00 (сімдесят п`ять тисяч триста двадцять три) гривні страхового відшкодування та 2749 (дві тисячі сімсот сорок дев`ять) гривень 29 копійок неустойки.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 1420 (одна тисяча чотириста двадцять) гривень 69 копійок судового збору.

Рішення суду оскаржило ПрАТ «СК «Альфа Страхування» .

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що під час телефонної розмови з приводу настання випадку, котрий має ознаки страхового, позивача було проінформовано про подальші дії. Натомість позивачкою були проігноровані отримані консультації страховика та обов`язкові умови Договору страхування, викликано представника ПП »Юрекс» котрим за результатом проведеного огляду складено Висновок інженерно-технічного дослідження. Вважає, що наданий Висновок не може прийматися до уваги, оскільки містить суперечливі дані, що мають характер виключно припущень. Експертом у Висновку зазначено, що встановити точну причину залиття неможливо. Акцентує увагу на те, що з пояснень мешканки квартири АДРЕСА_1 причиною залиття є потрапляння атмосферних опадів у приміщення вітальні через відкриті балконні двері, що у відповідності до умов Договору є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Також не погоджується з висновками суду 1-ї інстанції, що направлений ПрАТ « СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» на місце пригоди аварійний комісар ДП «Експерт- Сервіс Авто» ОСОБА_3 встановив саме факт та обставини залиття квартири позивача, оскільки, як вбачається із Звіту про результати огляду майна від 06.05.2015 року, останнім лише здійснювалося фіксування наявних пошкоджень застрахованого майна. Будь-яких інших відомостей та висновків звіт про результати огляду майна від 06.05.2015 року не містить, тому в цій частині висновки суду 1-ї інстанції є помилковими.

Зазначає, що помилковим є висновок суду, що ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» будь-яким чином прострочило виконання грошового зобов`язання перед позивачем, оскільки повного переліку документів, який передбачений умовами Договору страхування та необхідний для встановлення факту, обставин, причин настання страхового випадку та/або розміру збитків відповідачу не було надано.

Не погоджується із порядком розрахунку неустойки із врахуванням ч.2 ст.258 ЦК, що суд визначив стягнути з відповідача в розмірі 2 749,29 грн.

Судом першої інстанції в порушення норм ЦПК України без поважних причин прийнято до розгляду заяву про зміну предмету та підстав позову про стягнення коштів, неустойки та зобов`язання вчинити дію.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги стягнути з позивача.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) відзив на апеляційну скаргу суду не надано.

Від представника ПАТ СК «Альфа Страхування» надійшло клопотання про слухання справи у відсутності представника апелянта.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Дуда П.М. на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 20.02.2012 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №5 на споживчі потреби відповідно до умов якого ПАТ «Кредобанк» надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 251 000,00 грн. на строк до 19 лютого 2017 року.

Відповідно до п.6.1 кредитного договору виконання зобов`язання за цим договором забезпечується іпотекою.

21.02.2012 року між ПАТ «Кредобанк» та третьою особою по справі ОСОБА_4 , як іпотекодавець, передав ПАТ «Кредобанк» як іпотекодержателю, в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.03.2002 року.

Вартість квартири, визначена сторонами в іпотечному договорі, становить 712944,00 грн.

Відповідно до п.6.3 кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язалася здійснювати в акредитованій банком страховій компанії щорічне страхування на користь банку на весь період дії кредитного договору предмета іпотеки-квартири АДРЕСА_2 на його повну заставну вартість від ризиків випадкового знищення, пошкодження або псування.

На виконання зазначеної умови договору, 28.04.2015 року позивач уклала з ПАТ «СК «Альфа Страхування» договір страхування нерухомого майна № 118.0076302.302, відповідно до якого страховик взяв на себе зобов`язання відшкодувати страхувальнику або вигодонабувачу, яким є ПАТ «Кредобанк» в межах страхової суми збитків, завданих внаслідок випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а саме квартира АДРЕСА_2 .

Згідно п.7 договору страхування, страхова сума становить 712 944,00 грн. Відповідно до п.9 договору страхування безумовна франшиза становить 2% від страхової суми, тобто 14 258,88 грн.

У п.13.1.1 Договору страхування сторони передбачили перелік страхових випадків, в тому числі затоплення квартири.

05.06.2015 року приміщення квартири АДРЕСА_2 було затоплено водою, яка потрапила з квартири, що поверхом вище про що позивач ОСОБА_1 повідомила ПАТ «СК «Альфа Страхування» (а.с.17).

Факт залиття квартири та його наслідки підтверджені Звітом аварійного комісара ДП «Експерт-Сервіс Авто» ОСОБА_6 .

На вимогу відповідача, позивач ОСОБА_1 надала ПАТ «СК «Альфа Страхування» всі необхідні документи,зазначені у переліку.

Листом за вихідним № 002.635.1501-0004.09/1 від 02.09.2015 року ПАТ СК «Альфа Страхування» відмовило у виплаті страхового відшкодування. Причиною відмови зазначено, що ОСОБА_1 не викликала працівників ЖЕК або іншої житлово-комунальної структури для встановлення обставин страхового випадку та визначення винуватця події, що трапилася та через наявність у висновку інженерно-технічного дослідження № 12/15с від 11.06.2015 року суперечливих даних, що мають характер припущень.

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції підставно взяв до уваги факт залиття квартири, який підтверджений Звітом аварійного комісара ДП «Експерт-Сервіс Авто» ОСОБА_6 від 06.05.2015 року.

Доводи відповідача про те, що акт про залиття квартири повинна складати комісія ЖЕК не передбачено ні договором, ні домовленістю сторін. Враховуючи те, що факт залиття квартири мав місце, такий відповідно до умов договору є страховим випадком. Відмова відповідача від виконання умов договору страхування в частині виплати страхового відшкодування нівелює мету та завдання договору страхування, який сторони укладають саме на випадок страхового випадку.

Посилання апелянта про не встановлення винної особи, що спричинила залиття, для позивача немає суттєвого значення, оскільки має місце факт залиття та право позивача на отримання страхового відшкодування.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування-це письмова угода між страхувальником і страховиком згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно п.3 ч.1ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати ( страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки ( штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду в частині стягнення неустойки.

Судом першої інстанції встановлено, що початком періоду прострочення зобов`язання страховика щодо сплати страхового відшкодування позивачу є 04.08.2015 року.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

У цьому разі позовна давність обчислюється від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості.

Відтак, початком нарахування неустойки слід вважати 04.08.2015 року, а кінцевою датою її нарахування 04.08.2016 року.

Враховуючи те, що позивач звернулася в суд за захистом порушеного права 01.03.2017 року, відтак у стягненні неустойки слід відмовити.

Із врахуванням зазначених обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню в частині стягнення неустойки, оскільки висновки суду в цій частині не відповідають обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1,2; 375; 376 ч.1 п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Альфа Страхування» задоволити частково.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 27 вересня 2021 рокускасувати в частині стягнення неустойки 2 749,29 грн.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у стягненні з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Альфа Страхування» неустойки в розмірі 2 749,29 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 травня 2022 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Р.В.Савуляк

Т.І.Приколота