Справа № 599/2347/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі судді Снігурського В. В.,

при секретарі Куриляк О.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Зборові у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Зборівської міської ради про визнання заповіту недійсним, скасування свідоцтва про право на спадщину;

зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення від права спадкування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Зборівська державна нотаріальна контора, -

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_3 з вимогами: про визнання недійсним заповіту ОСОБА_5 , посвідченого 03 квітня 2014 року секретарем Погрібецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області Малегус Г. С., в реєстрі №2, в користь ОСОБА_3 ; про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене 26 серпня 2020 року державним нотаріусом Зборівської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за №1-36 на ім`я ОСОБА_3 ; про визнання недійсною та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №221610478 від 28 серпня 2020 року на ім`я ОСОБА_3 ..

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 . Позивач проживав з матір`ю в одному господарстві та здійснював за нею догляд . Однак йому стало відомо, що за життя померла, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , склала заповіт в користь відповідачки. На думку позивача, ОСОБА_5 не могла самостійно прочитати текст заповіту, тому його посвідчення повинно було відбутися при свідках. Також позивач стверджує, що підпис на заповіті виконано власноручно відповідачкою ОСОБА_3 , в інтересах якої посвідчено заповіт. Тому позивач вважає оспорюваний заповіт таким, що посвідчений з порушенням норм чинного законодавства. Крім цього просить скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 26 серпня 2020 року державним нотаріусом Зборівської державної нотаріальної контори та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №221610478 від 28 серпня 2020 року на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідачка та її представник позову не визнають, вважає позовні вимоги необґрунтованими та просять відмовити в задоволені позову .

Відповідач Зборівська міська рада просить розглянути справу без участі їх представника.

Третя особа Зборівська державна нотаріальна контора письмових пояснень чи заперечень до позову не надала.

Відповідачка ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_1 з зустрічним позовом про позбавлення права на спадщину. Просить усунути ОСОБА_1 від права на спадкування майна після смерті матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічні вимоги обґрунтовує тим, що вона, ОСОБА_3 проживала з матір`ю у прибудові до житлового будинку, здійснювала за нею догляд, понесла витрати на поховання.

В свою чергу позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 скористався беззахисним становищем матері, самовільно захопив та переобладнав житловий будинок, ухилявся від утримання матері, позбавив її належних умов проживання, відгородив доступ до водопостачання та газу.

Віддповідачка (позивачка за зустрічним позовом) та її представник зустрічний позов підтримали.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) та його представник зустрічного позову не визнала.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Присівці Зборівького району Тернопільської області померла мати позивача та відповідачки ОСОБА_5 , що засвідчує свідоцтво про її смерть.

На випадок смерті ОСОБА_5 розпорядилася своїм майном, склавши 03 квітня 2014 року заповіт в користь ОСОБА_3 - відповідачки у справі, який посвідчений секретарем виконкому Погрібецької сільської ради Малегус Г. С., в реєстрі №2.

До складу спадкового майна, згідно заповіту, входить житловий будинок з надвірними будівлями 5/18 частина, за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 1,72 га , згідно державного акту серії ЯГ № 024183, яка розташована в селі Погрібці Зборівського району Тернопільської обл.

Однак, згідно висновку експерта за результатами проведення судово почеркознавчої та судово технічної експертизи документів №464/465/21-22 від 07 вересня 2021 року, підпис у заповіті, посвідченом секретарем виконкому Погрібецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області Малегус Г. С. від 03 квітня 2014 року, зареєстрований у реєстрі за №2 та підпис у Журналі вчинення нотаріальних дій Погрібецької сільської ради Зборівського району, номер нотаріальної дії 2, в графі «Підпис осіб, їх представників, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії» виконано не ОСОБА_5 , а іншою особою.

Відповідно до ч.2 ст.1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

В силу ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 916/3156/17 від 04.06.2019 року вказує на те, що суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18). Тому Велика Палата Верховного Суду не погоджується з висновками, викладеними в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 577/5321/17, від 03 жовтня 2018 року у справі № 369/2770/16-ц, від 07 листопада 2018 року у справі № 357/3394/16-ц та у постанові Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі № 6-308цс16, у частині застосування таких способів захисту прав та інтересів, як визнання нікчемного правочину недійсним і встановлення нікчемності правочину. У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від правових висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду та Верховного Суду України у цій частині. Такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів.

Отже, судом встановлено, що оспорюваний заповіт підписано не заповідачем, а іншою особою.

Представник позивача вказує, що відповідачка отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку за законом, а не за заповітом, однак спірним є спадкування частини житлового будинку, охопленої заповітом.

Встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом відповідачу ОСОБА_6 не видавалося.

Крім цього, встановлено, що відповідачка успадкувала земельну ділянку площею 1,72 га , згідно державного акту серії ЯГ № 024183, яка розташована в селі Погрібці Зборівського району Тернопільської обл. за законом, а не за заповітом.

Однак, згідно оспорюваного заповіту, до складу спадкового майна входить також частина житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 і на думку позивача, він має право на частку у цьому майні, так як спадкування має здійснюватися за законом, а не за заповітом.

З огляду на такі обставини, а також зазначені вище правові позиції Верховного Суду, позивачем обрано належний спосіб захисту - визнання недійсним нікчемного правочину - оспорюваного заповіту і позов в цій частині підлягає задоволенню.

Позивачем було збільшено позовні вимоги та заявлено також вимоги про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Так, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 26 серпня 2020 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 є спадкоємцем майна ОСОБА_5 , а саме земельної ділянки площею 1,7221 га (кадастровий номер : :01:001:0400), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 024183.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 221610478, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7221 га (кадастровий номер :01:001:0400) на праві власності належить ОСОБА_3 .

Отже відповідачка успадкувала вказану земельну ділянку одноособово.

Згідно довідки Зборівської міської ради від 31 липня 2020 року № 849, на день смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали : ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Тобто позивач та відповідач були зареєстровані та проживали зі спадкодавцем на час її смерті в одному житловому господарстві, отже вони прийняли спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України.

Оскільки встановлено, що заповіт від 03 квітня 2014 року є нікчемним правочином і не породжує будь яких прав та обов`язків, позивач та відповідач спадкують майно за законом

Сторони є спадкоємцями першої черги після смерті їх матері в силу ст.1261 ЦК України та згідно ч.1 ст.1267 ЦК України їх частки у спадщині є рівними.

Однак відповідачка ОСОБА_3 успадкувала земельну ділянку одноособово, без відома позивача і такими діями порушила його право на спадок.

За таких обставин свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 26 серпня 2020 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, про спадкування ОСОБА_3 земельної ділянки площею 1,7221 га (кадастровий номер : :01:001:0400), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 024183 підлягає скасуванню. Одночасно підлягає скасуванню державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №221610478 від 28 серпня 2020 року на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідачка заявила зустрічний позов про позбавлення права на спадщину та усунунення ОСОБА_1 від права на спадкування майна після смерті матері - ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України, особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для встановленні факту ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця потрібно враховувати поведінку особи і розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, необхідність для існування спадкодавця, наявність можливостей для цього та свідоме невиконання такою особою встановленою законом обов`язку.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

За клопотанням представника відповідача у справі проведено будівельну технічну експертизу. Згідно висновку експерта від 20 січня 2022 року, №463/21-22 у будинку проведено добудову, що було передбачено проектною документацією.

Експертом встановлено, що будівельний паспорт забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 розроблений Зборівським районним комунальним підприємством «Проектбудсервіс» на підставі рішення Погрібецької сільської ради №30 від 07.10.2004. Проектом погоджено проведене будівництво добудови до житлового будинку по АДРЕСА_1 . Рішенням Погрібецької сільської ради №30 від 07.10.2004 зобов`язано ОСОБА_10 виготовити проектну документацію на будівництво добудови до житлового будинку, строго дотримуватись вимог проектної документації.

Рішенням Погрібецької сільської ради №30 від 07.10.2004 погоджено добудову до житлового будинку.

Проектом передбачено будівництво добудови до житлового будинку та перепланування в житловому будинку.

В житловому будинку проектом передбачено замурування вікон між приміщеннями 1-2 та 1-6 і 1-4 та 1-8, влаштування вікна в приміщені 1-2.

Згідно будівельного паспорта на забудову земельної ділянки та технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_1 між приміщеннями 1-2 та 1-3 знаходиться дверний, а на факті між цими приміщеннями знаходиться вікно. При проведені добудови не було демонтоване вікно і влаштований дверний блок. З приміщення 1-3 на день дослідження немає доступу до приміщення 1-2.

На день дослідження в приміщені 1-2 не влаштоване вікно і в дане житлове приміщення не проникає природне світло, що є порушенням вимог ДБН Б.2.2-12: 2019 «Планування та забудова територій» та ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення» по інсоляції житлових приміщень.

В силу ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Представник позивача за зустрічним позовом клопотав про допит свідків з метою доведення зустрічних позовних вимог.

Суд вважає, що в даному випадку показання свідків не можуть бути допустимими доказами. Належними і допустимими доказами недобросовісної чи протиправної поведінки ОСОБА_1 вважалися б факти неодноразового звернення спадкодавця чи інших осіб до органів поліції, служби соціального захисту чи суду і відповідні рішення компетентних осіб з цього приводу.

Так само не може вважатися належним доказом висновок будівельно технічної експертизи, так як даний висновок не містить жодної доказової інформації щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця.

Отже зустрічні позовні вимоги щодо усунення ОСОБА_1 від права на спадкування є недоведеними і задоволенню не підлягають.

Таким чином, первісний позов підлялгає задоволенню в повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Також з відповідачки ОСОБА_3 слід стягнути в користь позивача ОСОБА_1 судові витрати - 840 грн. 80 коп. судового збору та 5138 грн. 40 коп. витрат за проведену судово почеркознавчу та судово технічну експертизу документів.

Керуючись ст.ст.12,81, 133, 141, 264,265 ЦПК України ст.ст. 1224, 1247, 1261, 1267, 1268 Цивільного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

позовні вимоги задовольнити. Визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 , посвідчений 03 квітня 2014 року секретарем виконкому Погрібецької сільської ради Зборівського району Тернрпільської області Малегус Г. С. та зареєстрований в реєстрі за №2.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 26 серпня 2020 року державним нотаріусом Зборівської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за №1-36 на ім`я ОСОБА_3 ,

Визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №221610478 від 28 серпня 2020 року на ім`я ОСОБА_3 .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення відповідача від права спадкування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 840 грн. 80 коп. судового збору та 5138 грн. 40 коп. витрат за проведену судово почеркознавчу та судово технічну експертизу документів, а всього стягнути 5979 грн. 20 коп. судових витрат

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23 травня 2022 року.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський