Провадження № 2/496/32/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді Трушиної О.І.

за участю секретаря Старостіної А.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі 126850,70 грн та судові витрати у розмірі 1921 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» і ОСОБА_1 20.12.2012 року був укладений кредитний договір № 8275, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 63656,38 грн. 19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». Таким чином, ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», що підтверджується випискою та Статутом. Позивач вказує, що відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення, у зв`язку з чим, станом на 23.07.2019 року за договором виникла заборгованість на загальну суму у розмірі 126850,70 грн, яка складається з: 38745,07 грн заборгованість за кредитом, 28656,24 грн заборгованість за процентами, 59449,39 грн штрафні санкції. Оскільки відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором, представник позивача звернувся до суду з позовом.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 20.09.2021 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглянути у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Крім того, у заяві про перегляд заочного рішення відповідач послався на докази, якими обґрунтовує свої заперечення проти задоволення позовних вимог позивача.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 20.12.2012 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 8275, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 63656,38 грн.

19.07.2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», який став правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк «Ренесанс Капітал».

Відповідно до п. 1.1 Статуту АТ «Перший Український Міжнародний Банк», є правонаступником всіх прав та зобов`язань зокрема ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» і АТ «Банк Ренесанс Капітал», в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», згідно рішення загальних зборів акціонерів АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (протокол № 68 від 14 березня 2015 року) та згідно рішення єдиного акціонера АТ «Банк Ренесанс Капітал» (рішення № 2 від 14 березня 2015 року).

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст. 81 ЦПК України.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, доказів в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України того, що ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» виконав умови зобов`язання в частині надання відповідачу ОСОБА_1 кредиту, позивачем суду не надано.

Разом з цим, суд не може прийняти до уваги Виписку з рахунку відповідача, як належний і допустимий доказ існуючої у відповідача заборгованості, оскільки дана виписка не містить підтвердження руху коштів по Кредитному договору із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, і, до того ж, не є відповідним розрахунком заборгованості та фінансовим документом на підтвердження розрахунків між банком та відповідачем.

Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566 (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням №254 визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Згідно з п.5.4. Положенням №254, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

При цьому, п.5.6 Положення №254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

У своєму правовому висновку Вищий Господарський суд України згідно постанови від 06.04.2017 року справа № 905/2009/15, надаючи оцінку виписці по особовому рахунку вказав, що виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

З урахуванням вищевикладеного, судами обґрунтовано прийнято банківські виписки як належні докази підтвердження видачі кредиту та залишено поза увагою заперечення відповідача щодо факту укладення та виконання ним кредитного договору.

Отже, розмір заявленої до стягнення позивачем заборгованості позивач не підтвердив будь-якими доказами, не зазначив період нарахованої заборгованості, в тому числі - період нарахування заборгованості за кредитом, заборгованості за процентами та штрафних санкцій. Інформація про рух коштів, про повну або часткову сплату щомісячних платежів за договором, в матеріалах справи відсутня. У зв`язку з цим суд позбавлений можливості перевірити розрахунок такого розміру заборгованості відповідача за кредитним договором.

На підтвердження укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 кредитного договору № 8275 від 20.12.2012 року, АТ «ПУМБ», який є правонаступником ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», надав письмові документи, зокрема, копію пропозиції укласти договори (оферта) від 09.01.2015 року, основні умови кредитування та страхування, письмову вимогу та Виписку з рахунка.

Крім того, Письмова вимога від 25.02.2019 року (а.с. 9), яка додана до матеріалів справи, також не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки відсутні докази того, що ця письмова вимога була отримана відповідачем ОСОБА_1 , а факт направлення письмової вимоги адресату не свідчить про те, що вона ним отримана.

Суд дійшов висновку про відсутність у матеріалах справи належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності у відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у заявленому банком розмірі, а також доказів того, що взагалі заборгованість існувала перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» у відповідача на час припинення шляхом приєднання до АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Також, в матеріалах взагалі відсутні дані про отримання ОСОБА_1 в Публічному акціонерному товаристві «Банк Ренесанс Капітал» кредиту у розмірі 63656,38 грн, оскільки відсутній первинний кредитний договір, в якому зазначено суму кредиту, умови, нарахування відсотків та штрафних санкцій тощо.

Таким чином, з огляду на норми чинного законодавства України, в тому числі опираючись на Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, суд вважає позов необґрунтованим та безпідставним, приєднані позивачем документи не містять жодного належного та достовірного доказу отримання відповідачем кредиту, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування заявлених вимог та стверджень у контексті вище перелічених норм законодавства, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові, відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 536, 549, 611, 625, 634, 1048-1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8275 від 20.12.2012 року у розмірі 126850,70 грн залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя О.І. Трушина