Провадження № 4-с/761/59/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яницькій О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ" на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: ОСОБА_1 , про визнання бездіяльності незаконною; зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У вересні 2021р. скаржник звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою, в якій просив суд:

-визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречуха О.Я. щодо нерозгляду і незадоволення заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 жовтня 2020р.;

-зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречуха О.Я.розглянути заяву ТОВ «Кредитні ініціативи» про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 жовтня 2020р.;

-визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречуха Олега Ярославовича щодо неповернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» виконавчого листа № 2-13237/11, виданого Шевченківським районним судом м. Києва від 13 червня 2013р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості (в межах виконавчого провадження №51506297) та невинесення постанови про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску;

-зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречуха О.Я. повернути ТОВ «Кредитні ініціативи» виконавчий лист № 2-13237/11, виданий Шевченківським районним судом м. Києва від 13 червня 2013р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості (в межах виконавчого провадження № 51506297) та винести постанову про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2012 р. по справі №2-13237/11 вирішено стягнути з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «БТА Банк» повну суму заборгованості за Кредитним договором №010/04 від 12 жовтня 2006р. в розмірі 3 888 858, 48 грн.

13 червня 2013р. Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2014р. замінено сторону виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом №2-13237/11, на його правонаступна ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження №51506297 з виконання виконавчого листа № 2-13237/11 від 13 червня 2013р.

27 жовтня 2020р. ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про повернення виконавчого документа стягувачу, Вказана заява не була задоволена, вказане виконавче провадження досі відкрите, виконавчий лист не повернутий стягувачу.

Крім того, 25 березня 2021р. через скриньку для вхідної кореспонденції представником ТОВ «Кредитні ініціативи» було подане клопотання про розгляд заяви про повернення виконавчого листа, яке також задоволено не було.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2021р. вказану скаргу було призначено до розгляду.

16 листопада 2022р. на адресу суду від Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №51506297

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату та час розгляду скарги повідомлялися належним чином, скаржник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Решта учасників поважності причини неявки суду не повідомляли.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 04 липня 2016р. відкрито виконавче провадження №51506297 з виконання виконавчого листа № 2-13237/11 від 13 червня 2013р.

Відповідно до положень ст. 124, п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За статтею 1 Закону України від 22 червня 2016р. № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з п. 3) ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

На підтвердження звернення до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скаржником до скарги було додано копію заяви про повернення виконавчого документу стягувачу від 26 жовтня 2020р. (вих. №1454595), копію квитанції про направку рекомендованого листа Відділу та роздруківку з офіційного сайту АТ «Укрпошта», з якого вбачається, що поштовим абонентом на поштовому відділенні 03056 було отримано вказаний рекомендований лист 02 листопада 2022р. Однак з вказаної квитанції не вбачається, що саме було направлено стягувачем до Відділу, оскільки матеріали скарги не містять опису поштового вкладення.

Також скаржник до своєї скарги додає копію клопотання від 25 березня 2021р. (вих. №1454595), однак доказів того, що вказане клопотання було отримано Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) матеріали справи не містять.

Крім того, з матеріалів виконавчого провадження №51506297 не вбачається, що державним виконавцем були отримані вказані вище заяви.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з урахуванням того, що скаржником не доведено факт звернення до державного виконавця із заявою про повернення виконавчого документа стягувачу.

Керуючись ст. ст. 10, 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України, ст. 19 Конституції України; Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ" на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: ОСОБА_1 , про визнання бездіяльності незаконною; зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: