Справа № 463/1053/22
Провадження № 22-ц/4808/747/22
Головуючий у 1 інстанції Гирич С.В.
Суддя-доповідач Бойчук
У Х В А Л А

20 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Бойчука І.В., ознайомившись із апеляційною скаргою Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича, підписаною ОСОБА_1 , на ухвалу Личаківского районного суду м. Львова від 14 лютого 2022 року під головуванням судді Гирича С.В. у м. Львів у справі за позовом Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича до Львівського апеляційного суду, держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року Фермерське господарство Бурки В.В. (далі - ФГ Бурки В.В.) звернулося до Личаківського районного суду м. Львова з позовом до Львівського апеляційного суду, держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 000,00 грн, заподіяної колегією суддів Львівського апеляційного суду (Апеляційного суду Львівської області) Приколотою Т.І., Мікуш Ю.Р., Павлишиним О.Ф. під час постановлення ухвали від 21 грудня 2017 року в справі № 459/777/16-ц.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2022 року відмовлено у відкритті провадження в цивільній справі в частині позовних вимог ФГ Бурки В.В. до Львівського апеляційного суду про відшкодування моральної шкоди. Справу за позовом ФГ Бурки В.В. до Львівського апеляційного суду, держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди передано за територіальною підсудністю на розгляд Печерського районного суду м. Києва.

Не погодившись з ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2022 року, представник ФГ ОСОБА_1 - ОСОБА_1 оскаржив її до Львівського апеляційного суду, просив вказану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 березня 2022 року цивільну справу за позовом ФГ Бурки В. В. до Львівського апеляційного суду, держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди надіслано до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку, визначеному частиною першою статті 26 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2022 року визначено підсудність цивільної справи № 463/1053/22 за позовом ФГ Бурки В.В. до Львівського апеляційного суду, держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди для розгляду в апеляційному порядку - Івано-Франківському апеляційному суду. Вирішено матеріали цивільної справи № 463/1053/22 надіслати до Івано-Франківського апеляційного суду.

Матеріали цивільної справи надійшли до Івано-Франківського апеляційного суду 17 травня 2022 року.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 ст. 15 ЦПК України передбачено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

З аналізу змісту зазначених положень вбачається, що допуск уповноважених осіб до участі у справі та можливість вчинення ними процесуальних дій у порядку самопредставництва можливий у разі визначення їх прав діяти від імені юридичної особи у відповідному документі, що визначає їх правовий статус (закон, положення про орган, структурний підрозділ, трудовий договір (контракт), посадова інструкція тощо).

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відповідно до якого Конституцію України доповнено статтями 131-1 та 131-2 щодо здійснення представництва у судах.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно пп. 11 п. 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами, у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

У частині 4 ст. 131-2 Конституції України передбачено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до підпункту 18 розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Отже, у цивільному процесуальному законі передбачені випадки, в яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Стаття 19 ЦПК України визначає, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом правил п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета.

Стаття 43 ЦПК України встановлює права учасників справи, зокрема щодо оскарження судових рішень у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. Пунктом 1 частини 4 цієї статті передбачено, що до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, який посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Згідно ч. 1, 3 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У справі, що переглядається, предметом позову є майнові вимоги про відшкодування моральної шкоди, ціна позову визначена сумою, яка стягується, та становить в розмірі 1 000 000,00 грн.

ФГ Бурки В.В. звернулося з позовом у лютому 2022 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року 2 481 гривня.

Справа в силу закону не є малозначною та не може бути визнана такою судом.

Отже, з огляду на положення ст. 60 ЦПК України, представником позивача у цій справі може бути виключно адвокат.

Матеріали справи свідчать про те, що представник ФГ ОСОБА_1 - ОСОБА_1 додав до позовної заяви довіреність на представництво інтересів ФГ Бурки В.В. № 50 від 10 серпня 2019 року. Однак у тексті довіреності не вказано про наявність статусу адвоката у представника та не додано документів, які підтверджують його повноваження на надання правничої допомоги як адвоката відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру адвокатів України відомості про здійснення ОСОБА_1 адвокатської діяльності та набуття ним статусу адвоката відсутні.

До матеріалів справи та апеляційної скарги, підписаної ОСОБА_1 , як представником ФГ Бурки В.В. згідно довіреності, не додано документів, що посвідчують статус Бурки Валерія Володимировича як адвоката і його право на заняття адвокатською діяльністю, а також документів, якими підтверджується його правовий статус як члена виконавчого органу, іншої особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи у порядку самопредставництва юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

При таких обставинах слід апеляційну скаргу залишити без руху та надати апелянту строк десять днів з дня отримання копії ухвали для виправлення недоліків - долучення належним чином завіреної станом на час подання апеляційної скарги копії документів, що посвідчують статус Бурки Валерія Володимировича як адвоката і його право на заняття адвокатською діяльністю, або якими підтверджується його правовий статус як члена виконавчого органу, іншої особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи у порядку самопредставництва юридичної особи.

Керуючись ст. 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича на ухвалу Личаківского районного суду м. Львова від 14 лютого 2022 року залишити без руху та надати апелянту строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

У випадку невиконання у встановлений строк даних вимог апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Бойчук