Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №439/161/22

Провадження № 2/439/259/22

03 травня 2022 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

із участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.,

позивачі: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

відповідач: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зняття заборони на нерухоме майно, ухвалив таке рішення.

Позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Бродівського районного суду Львівської області із позовною заявою до відповідача: ОСОБА_4 , у якій просять суд зняти заборону, яка накладена на об`єкт нерухомого майна житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , із виключенням із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження за № 3782916.

Стислий виклад позиції позивачів.

Позивачі зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який є спадкодавцем позивачів. За життя останній володів на праві приватної власності житловою квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі вказують, що вони як спадкоємці прийняли спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 . Вищевказана житлова квартира у рівних частках у розмірі однієї третини перейшла у власність позивачів.

Позивачі зазначають, що вони хочуть відчужити успадкований об`єкт нерухомості. Проте під час звернення до державного реєстратора, останні дізналися про існування заборони відчуження на вищевказаний об`єкт нерухомості. Така заборона (обтяження) у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна посвідчується за № 3782916. Обтяження накладене за 26 вересня 2006 року об 10 годині 40 хвилин Бродівською державною нотаріальною конторою. Підстава: договір застави № 2898 від 16 вересня 1999 року, який посвідчений приватним нотаріусом Бродівського районного нотаріального округу Матіяш Галиною Петрівною.

Позивачі стверджують, що 16 вересня 1999 року ОСОБА_6 уклав із ОСОБА_4 договір позики грошових коштів. Предмет договору: строкова безвідсоткова позика у сумі 2 820 гривень 00 копійок. Такі грошові кошти спадкодавець зобов`язався повернути до 01 березня 2000 року. Для належного забезпечення виконання зобов`язання між спадкодавцем та відповідачкою у справі укладено договір застави. Предметом застави слугувала вищевказана житлова квартира.

Позивачі наголошують, що ОСОБА_5 своєчасно та належно виконав взяті на себе зобов`язання та у грудні 1999 року повернув ОСОБА_4 взяті у позику грошові кошти у сумі 2 820 гривень 00 копійок. Однак заборона на відчуження нерухомого майна на момент подання позовної заяви продовжує існувати.

Позивачі мотивують, що будь-які законні підстави для подальшого існування заборони на згаданий об`єкт нерухомості відсутні. Спадкодавець та його спадкоємці (позивачі) не є боржниками у жодному виконавчому провадженні. Із моменту виникнення у відповідачки права вимоги за договором позики, укладеного між нею та спадкодавцем минуло понад двадцять років. Однак жодної майнової вимоги ОСОБА_4 пред`явлено не було. Відтак таке обтяження повинно бути анульованим, надавши позивачам право вільного розпорядження своєю власністю.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

04 лютого 2022 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

21 березня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі у судове засідання не з`явилися. Від представника позивачів адвоката Онищука Тараса Назаровича надійшла заява про розгляд справи без участі позивачів та представника позивачів. Позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Від неї не надходило жодних клопотань про відкладення розгляду справи та не подавався відзив.

Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.

За змістом нормативних положень частини 2 статті 247 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03 червня 2000 року (а.с. 14).

Між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір застави від 16 вересня 1999 року. Предметом застави є житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Застава укладена між сторонами за для забезпечення своєчасного виконання договору позики, що підтверджується наданою суду копією такого договору (а.с. 20).

Із відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається реєстраційний номер обтяження: 3782916, який зареєстрований 26 вересня 2006 року Бродівською державною нотаріальною конторою. Підстава обтяження: укладення договору застави від 16 вересня 1999 року. Об`єкт обтяження: житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою за № 296207543 від 25 січня 2022 року (а.с. 19).

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 , що складається із: житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у рівних частках. Вищевказаний об`єкт нерухомості належить спадкоємцям на праві спільної часткової власності у розмірі однієї третини, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АЕВ за № 973240 від 11 жовтня 2001 року; реєстраційними посвідченнями на об`єкт нерухомого майна від 11 жовтня 2001 року; свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 05 лютого 2019 року (а.с. 13-18).

За змістом пункту 9 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу оформити на нього право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Нормативними положеннями статтей 41 Конституції України, статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Правилами частини 1-2 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Вимогами частини 5 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Пункт 5 частини 2 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна.

Імперативними приписами пункту 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони.

Із доказів у справі вбачається, що накладене обтяження із заборони відчуження нерухомого майна, яке внесене до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 3782916, існує протягом двадцяти одного року. Спадкодавець ОСОБА_5 , а також його спадкоємці: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не є боржниками за жодними зобов`язаннями. Виконавчі провадження щодо останніх відсутні. Існування обтяження на нерухоме майно продовжує обмежувати власників такого майна можливості в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися належною частиною майна, що є неприпустимим.

У свою чергу відповідачка не надала суду жодних доказів на підтвердження існування обставин неналежного виконання зобов`язанні. Окрім цього, не скористалася власними процесуальними правами та не надала доказів на необхідності продовження існування такого обтяження.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Скасувати обтяження та вилучити запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 3782916, здійсненного 26 вересня 2006 року Бродівською державною нотаріальною конторою на підставі договору застави від 16 вересня 1999 року, на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повне судове рішення складене 03 травня 2022 року.

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя Б.М. Петейчук