Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №2314/7663/12
Провадження №4-с/711/54/22
У Х В А Л А

04 листопада 2022 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Щокань В.М.,

за участю: скаржника ОСОБА_1

представника боржника

адвоката Стратілатова К.Г.

представника заінтересованої особи

органів ДВС за довіреністю Кривохижа Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про зняття арештів майна, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси із скаргою на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.10.2013 у справі № 2314/7663/12 задоволено позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами № CRL-SMEF01/003/2008 від 25.01.2008 та № SM-SMEF01/043/2008 від 28.05.2008 у сумі 1703616,99 грн. та судові витрати.

03.09.2015, на підставі вказаного рішення суду, був виданий дублікат виконавчого листа, на підставі якого постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 08.09.2015 було відкрито виконавче провадження № 48691405.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24.12.2020 вказаний вище виконавчий лист було повернуто стягувачу АТ «ОТП Банк».

09.12.2020 ОСОБА_2 набула всі права кредитора у правовідносинах з ОСОБА_1 , які раніше належали АТ "ОТП Банк" за Кредитним договором № CRL-SMEF01/003/2008 від 25.01.2008 та Кредитним договором № SM-SMEF01/043/2008 від 28.05.2008, тобто ті права, на підставі яких було ухвалено рішення у даній справі.

Вказані вище обставини встановлені ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.11.2021 у справі № 2314/7663/12. Цією ж ухвалою замінено стягувача АТ "ОТП Банк" у дублікаті виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.09.2015 у справі № 2314/7663/2012, на його правонаступника, а саме на ОСОБА_2 .

Як зазначено, 01.02.2022 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договір про припинення зобов`язання переданням відступного.

Відповідно до п. 1 Договору, на підставі Договору від 09.12.2020 про відступлення права вимоги кредитору належить у повному обсязі право вимоги за кредитним договором № SМ-SМЕF01/043/2008 від 28.05.2008, укладеним між АТ «ОТП Банк» та боржником, та Договором про надання кредитної лінії № СRL-SМЕF01/003/2008 від 25.01.2008, укладеним між АТ «ОТП Банк» та Боржником.

Згідно з п. 2 Договору, сторони домовилися про припинення первісних зобов`язань боржника, які виникли на підставі кредитного договору 1 та кредитного договору 2, шляхом передачі боржником кредитору відступного, визначеного п. 3 цього Договору. Відповідно до п. 3 Договору, сторони домовилися, що відступним за цим Договором є грошові кошти в розмірі 2000 грн. Відповідно до п. 4 Договору, передавання відступного буде здійснюватися в повному обсязі у строк до 15.02.2022, шляхом сплати боржником кредитора готівкових грошових коштів в розмірі відступного. Зобов`язання боржника вважається виконаним за цим Договором з моменту отримання кредитором готівкових грошових коштів в повній сумі згідно з п. 3 цього Договору.

Як вбачається з розписки, ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2000 грн. в якості сплати відступного за Договором від 01.02.2022 про припинення зобов`язання переданням відступного. Зобов`язання ОСОБА_1 за вказаним договором виконані в повному обсязі.

Також, 09.02.2022 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 складено Акт про припинення зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до п. 1 Акту Боржник в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором від 01.02.2022 про припинення зобов`язання переданням відступного. Відповідно до п. 2 Акту у зв`язку з виконанням боржником зобов`язань за Договором про припинення зобов`язання переданням відступного, з моменту складання цього Акту вважаються припиненими всі зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № SМ-SМЕF01/043/2008 від 28.05.2008, укладеним між АТ «ОТП Банк» та боржником, та Договором про надання кредитної лінії № СRL-SМЕF01/003/2008 від 25.01.2008, укладеним між АТ «ОТП Банк» та Боржником. Відповідно до п. 3 Акту з моменту складання цього акту Кредитор не має до боржника жодних майнових та/або немайнових вимог, пов`язаних з виконанням Кредитних договорів.

Враховуючи вищевикладене, обов`язок боржника ОСОБА_1 перед стягувачем відсутній, в зв`язку з повним виконанням своїх зобов`язань за Договором від 01.02.2022 про припинення зобов`язання переданням відступного.

Вказані вище обставини встановлені ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.04.2022 у справі № 2314/7663/12. Цією ж ухвалою вказаний вище виконавчий лист визнано таким, що не підлягає виконанню.

Однак, у межах вказаного вище виконавчого провадження № 48691405, державним виконавцем були вчинені наступні виконавчі дії:

1) Постановою про арешт майна боржника від 08.08.2017 було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику;

2) На підставі вказаної постанови в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис № 21787674 від 09.08.2017 (спеціальний розділ) про арешт майна боржника;

3) Постановою про арешт коштів боржника від 10.06.2020 було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в установах банків;

4) Вказану постанову було направлено до наступних банківських установ: АТ Кредит Агриколь банк, ПАТ Ощадбанк, ПАТ ПроКредит Банк, ПАТ УкрСиббанк, ПАТ АБ Укргазбанк, ПАТ Ідея банк, ПАТ ПУМБ, ПАТ ВТБ Банк, ПАТ Промінвестбанк, ПАТ Сбербанк;

5) Постановою про арешт коштів боржника від 05.05.2020 було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в установах банків;

6) Вказану постанову було направлено до наступних банківських установ: АТ Універсал банк, АТ КБ Приватбанк;

7) Постановою про арешт майна боржника від 20.02.2017 було накладено арешт на все рухоме майно, що належить боржнику, крім автомобіля легкового AUDI S4, ДНЗ НОМЕР_1 ;

8) На підставі вказаної постанови в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна внесено запис № 26965811 від 05.09.2019 про арешт всього рухомого майна боржника, крім автомобіля легкового AUDI S4, ДНЗ НОМЕР_1 ;

9) Постановою про розшук майна боржника від 08.02.2019 року оголошено розшук майна боржника: OPEL Kadett, НОМЕР_2 ;

10) Постановою про опис та арешт майна від 28.11.2017 було описано та накладено арешт на 1/6 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ;

11) Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.09.2015 року було накладено арешт на все майно, що належить боржнику, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику.

У скарзі також зазначено, що у зв`язку з цим, 07.06.2022 позивач звернувся до відділу ДВС із заявою про зняття арештів з майна та коштів боржника, виключення записів про арешт з державних реєстрів.

01.07.2022 Центральний відділ ДВС відмовив заявнику у задоволенні заяви у зв`язку з тим, що перелік підстав для зняття арешту державним виконавцем обмежений нормами ч. 4 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження та рекомендував йому звернутись за вирішенням цього питання до суду.

Таким чином, на підставі викладеного керуючись ст. 447-451 ЦПК України, скаржник просить:

1) зняти арешт, накладений державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у виконавчому провадженні № 48691405 постановами:

- про арешт майна боржника від 08.08.2017 року на все нерухоме майно, що належить боржнику;

- про арешт коштів боржника від 10.06.2020 на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в установах банків;

- про арешт коштів боржника від 05.05.2020 на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в установах банків;

- про арешт майна боржника від 20.02.2017 року на все рухоме майно, що належить боржнику, крім автомобіля легкового AUDI S4, ДНЗ НОМЕР_1 ;

- про опис та арешт майна від 28.11.2017 року на 1/6 частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ;

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.09.2015 на все майно, що належить боржнику, та скасувати заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику.

2) скасувати розшук, оголошений постановою про розшук майна боржника від 08.02.2019 щодо майна боржника: OPEL Kadett, НОМЕР_2 ;

3) зобов`язати уповноважених посадових осіб Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ):

- виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 21787674 від 09.08.2017 (спеціальний розділ) про арешт майна боржника, що внесений на підставі постанови про арешт майна боржника від 08.08.2017;

- направити постанови про зняття арешту з грошових коштів до АТ КБ Приватбанк;

- виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис № 26965811 від 05.09.2019 про арешт всього рухомого майна боржника, крім автомобіля легкового AUDI S4, ДНЗ НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 22.07.2022 дану скаргу прийнято до провадження та призначено її до розгляду.

19.08.2022 до суду надійшов відзив на скаргу, поданий начальником Центрального відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горох В. Зазначає, що на виконанні у Центральному відділі ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало ВП № 48691405 з примусового виконання виконавчого листа № 2314/7663/12 від 03.09.2015, що виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу в сумі 1703616,99 грн.

24.12.2020 у вказаному вище провадженні повернуто виконавчий лист стягувачу на підставі пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Звертає увагу на те, що під час виконання виконавчого листа № 2314/7663/12 від 03.09.2015, що виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси, державним виконавцем вживалася низка заходів щодо виконання рішення суду, зокрема, накладалися арешти на майно та кошти боржника. Чинним законодавством передбачено, що скасування вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення суду відбувається лише у випадку, коли відбувається повернення виконавчого документу до суду, який його видав. Як вказано вище, постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Нечипоренко Я.В. виконавчий лист Придніпровського районного суду № 2314/7663/12 від 03.09.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу у сумі 1703616,99 грн. повернуто стягувачу. До того ж, головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Нечипоренко Я.В. не приймалося жодних рішень щодо повернення до суду виконавчого листа Придніпровського районного суду № 2314/7663/12 від 03.09.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу в сумі 1703616,99 грн. Отже, наразі у Центрального відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відсутні правові підстави для знаття арештів, що були накладені в межах ВП № 48691405, а тому просить відмовити в задоволенні скарги.

01.11.2022 скаржником ОСОБА_1 подано до суду письмову заяву про зменшення вимог за його скаргою. Так, просить залишити без розгляду вимоги скарги про:

- скасування розшуку, оголошеного постановою про розшук майна боржника від 08.02.2019 року щодо майна боржника: OPEL Kadett, НОМЕР_2 ;

- зобов`язання уповноважених посадових осіб Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ):

- виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 21787674 від 09.08.2017 року (спеціальний розділ) про арешт майна боржника, що внесений на підставі постанови про арешт майна боржника від 08.08.2017 року;

- направити постанови про зняття арешту з грошових коштів до АТ КБ Приватбанк;

- виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис № 26965811 від 05.09.2019 року про арешт всього рухомого майна боржника, крім автомобіля легкового AUDI S4, ДНЗ НОМЕР_1 .

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 підтримав свою скаргу та просив задовольнити на підставі наведеного у ній обґрунтування та з урахуванням доказів, які додані до скарги. Крім того, просив залишити без розгляду його вимоги, які зазначені у п.п. 2, 3 прохальної частини скарги.

У судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Стратілатов К.Г. не заперечував проти залишення без розгляду частини вимог скаржника, а також не заперечував проти задоволення решти частини вимог ОСОБА_1 .

У судове засідання стягувач ОСОБА_2 не з`явилася, хоча повідомлялася судом про час, дату та місце розгляду справи у установленому законом порядку.

У судовому засіданні представник Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за довіреністю Кривохижа Ю.А. не заперечував проти залишення без розгляду частини вимог скаржника. Крім того, зазначив, що усі постанови державного виконавця чинні, а тому заперечував проти задоволення решти вимог скаржника, на підставі обґрунтування, що наведене у відзиві на скаргу.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, а також наявні докази, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, на виконанні у Центральному відділі ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебувало ВП № 48691405 з примусового виконання виконавчого листа № 2314/7663/12 від 03.09.2015, що виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу у сумі 1703616,99 грн.

У межах вказаного вище виконавчого провадження, державним виконавцем були вчинені наступні виконавчі дії:

- постановою про арешт майна боржника від 08.08.2017 накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику, на підставі якої у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис № 21787674 від 09.08.2017 (спеціальний розділ) про арешт майна боржника;

- постановою про арешт коштів боржника від 10.06.2020 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в установах банків, яку направлено до наступних банківських установ: АТ Кредит Агриколь банк, ПАТ Ощадбанк, ПАТ ПроКредит Банк, ПАТ УкрСиббанк, ПАТ АБ Укргазбанк, ПАТ Ідея банк, ПАТ ПУМБ, ПАТ ВТБ Банк, ПАТ Промінвестбанк, ПАТ Сбербанк;

- постановою про арешт коштів боржника від 05.05.2020 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в установах банків, яку направлено до наступних банківських установ: АТ Універсал банк, АТ КБ Приватбанк;

- постановою про арешт майна боржника від 20.02.2017 накладено арешт на все рухоме майно, що належить боржнику, крім автомобіля легкового AUDI S4, ДНЗ НОМЕР_1 , на підставі якої у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна внесено запис № 26965811 від 05.09.2019 року про арешт всього рухомого майна боржника, крім автомобіля легкового AUDI S4, ДНЗ НОМЕР_1 ;

- постановою про розшук майна боржника від 08.02.2019 оголошено розшук майна боржника: OPEL Kadett, НОМЕР_2 ;

- постановою про опис та арешт майна від 28.11.2017 описано та накладено арешт на 1/6 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ;

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.09.2015 накладено арешт на все майно, що належить боржнику, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику.

24.12.2020 постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Нечипоренко Я.В., у вказаному вище провадженні, повернуто виконавчий лист Придніпровського районного суду № 2314/7663/12 від 03.09.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу в сумі 1703616,99 грн. повернуто стягувачу, на підставі пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, встановлено, що 09.12.2020 ОСОБА_2 набула всі права кредитора у правовідносинах з ОСОБА_1 , які раніше належали АТ "ОТП Банк" за Кредитним договором № CRL-SMEF01/003/2008 від 25.01.2008 та Кредитним договором № SM-SMEF01/043/2008 від 28.05.2008. Дані обставини встановлені ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.11.2021 у справі № 2314/7663/12.

01.02.2022 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договір про припинення зобов`язання переданням відступного.

Судом також встановлено, що обов`язок боржника ОСОБА_1 перед стягувачем відсутній, в зв`язку з повним виконанням своїх зобов`язань за Договором від 01.02.2022 про припинення зобов`язання переданням відступного. Вказані вище обставини встановлені ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.04.2022 у справі № 2314/7663/12. Крім того, цією ж ухвалою вказаний вище виконавчий лист визнано таким, що не підлягає виконанню.

07.06.2022 ОСОБА_1 звертався до Центрального відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арештів з майна та коштів боржника, виключення записів про арешт з державних реєстрів.

01.07.2022 Центральний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив йому у задоволенні заяви, у зв`язку з тим, що перелік підстав для зняття арешту державним виконавцем обмежений нормами ч. 4 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження та рекомендував звернутись за вирішенням цього питання до суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Враховуючи обов?язки, які повинен виконувати державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження, він зобов?язаний дотримуватись Конституції України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» тощо.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Наказом МЮУ від 02.04.2012 № 512/5 (зареєстровано в МЮУ 02.04.2012 за №489/20802) затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень, яка діє із змінами та доповненнями, в т.ч. відповідно до наказу МЮУ № 2522/5 від 02.08.2018.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 452 ЦПК України).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок закінчення виконавчого провадження, зокрема відповідно до п. 5 ч. 1 цієї статті, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. У разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження, підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначені частиною четвертою цієї статті. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, судом встановлено, що при завершенні виконавчого провадження за виконавчим документом, державним виконавцем не було прийнято рішення про зняття арешту з майна.

Судом з`ясовано, що не знятий державним виконавцем арешт з майна, належного ОСОБА_1 , створює для нього негативні наслідки, оскільки він не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд.

Разом з тим, 01.11.2022 скаржником ОСОБА_1 подано до суду письмову заяву про залишення без розгляду вимоги скарги про: скасування розшуку, оголошеного постановою про розшук майна боржника від 08.02.2019 року щодо майна боржника: OPEL Kadett, НОМЕР_2 ; зобов`язання уповноважених посадових осіб Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 21787674 від 09.08.2017 року (спеціальний розділ) про арешт майна боржника, що внесений на підставі постанови про арешт майна боржника від 08.08.2017 року; направити постанови про зняття арешту з грошових коштів до АТ КБ Приватбанк; виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис № 26965811 від 05.09.2019 року про арешт всього рухомого майна боржника, крім автомобіля легкового AUDI S4, ДНЗ НОМЕР_1 . Вказана заява прийнята судом.

Порядок залишення заявлених вимог без розгляду регулюється ст. 257 ЦПК України, і встановлює порядок залишення позову - без розгляду, а не скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, як, у даному випадку, просить скаржник ОСОБА_1 .

Проте, в юриспруденції розроблено способи заповнення прогалин в процесі застосування закону, які отримали назву аналогії.

При вирішенні справи по аналогії закону чи аналогії права обов`язковим є дотримання таких умов:

- аналогія допустима лише у випадку повної чи часткової відсутності правових норм;

- суспільні відносини, до яких застосовується аналогія, повинні знаходитися у сфері правового регулювання;

- повинна бути схожість між обставинами справи і наявною нормою за суттєвими юридичними ознаками;

- пошук норми, що регулює аналогічний випадок, повинен здійснюватися спочатку в актах тієї ж галузі права, у випадку відсутності - в іншій галузі права і у законодавстві в цілому;

- ухвалене у процесі використання аналогії правове рішення не повинно суперечити нормам закону, його меті;

- обов`язково повинно бути мотивоване пояснення причин застосування рішення по аналогії до конкретного випадку.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Зважаючи на викладене вище, судом враховано і дотримано всі необхідні умови, виконання яких дає можливість застосувати аналогію у випадку, про який йдеться, а саме, ст. 257 ЦПК України і не містить обмежень у її застосуванні.

Тож, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення позову без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому, суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, подання заяви про залишення позову без розгляду є диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Таким чином, у цьому випадку скаржник скористався таким правом, що не суперечить вимогам процесуального законодавства і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб.

Що стосується іншої частини вимог скаржника, то встановлені судом обставини та норми чинного законодавства дають підстави для задоволення скарги і слід зняти арешт, накладений державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у виконавчому провадженні № 48691405 постановами: про арешт майна боржника від 08.08.2017 на все нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 ; про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 10.06.2020 на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в установах банків; про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 05.05.2020 на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в установах банків; про арешт майна боржника ОСОБА_1 від 20.02.2017 року на все рухоме майно, що належить боржнику, крім автомобіля легкового AUDI S4, ДНЗ НОМЕР_1 ; про опис та арешт майна від 28.11.2017 на 1/6 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження від 18.09.2015 на все майно, що йому належить, та скасувати заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику ОСОБА_1 . На думку суду, іншої можливості вирішити спірні питання неможливо, враховуючи норми чинного законодавства.

При цьому, слід звернути увагу, що виконання судового рішення, відповідно до ст. 18 ЦПК України є обов`язковим.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 13, 259, 260, 447, 448, 449, 453 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 в частині вимог про скасування розшуку, оголошеного постановою про розшук майна боржника від 08.02.2019 року щодо майна боржника: OPEL Kadett, НОМЕР_2 ; зобов`язання уповноважених посадових осіб Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ): виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 21787674 від 09.08.2017 року (спеціальний розділ) про арешт майна боржника, що внесений на підставі постанови про арешт майна боржника від 08.08.2017 року; направити постанови про зняття арешту з грошових коштів до АТ КБ «Приватбанк»; виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис № 26965811 від 05.09.2019 року про арешт всього рухомого майна боржника, крім автомобіля легкового AUDI S4, ДНЗ НОМЕР_1 , - залишити без розгляду.

Скаргу ОСОБА_1 в решті частині вимог задовольнити.

Зняти арешт, накладений державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у виконавчому провадженні № 48691405 постановами:

- про арешт майна боржника від 08.08.2017 року на все нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 ;

- про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 10.06.2020 року на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в установах банків;

- про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 05.05.2020 року на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в установах банків;

- про арешт майна боржника ОСОБА_1 від 20.02.2017 року на все рухоме майно, що належить боржнику, крім автомобіля легкового AUDI S4, ДНЗ НОМЕР_1 ;

- про опис та арешт майна від 28.11.2017 року на 1/6 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ;

- про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження від 18.09.2015 року на все майно, що йому належить, та скасувати заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 14.11.2022.

Головуючий: С. М. Позарецька