Справа № 296/7802/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2022 р.м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Анциборенко Н.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

09.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

09.11.2022 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду.

27.12.2022 позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 із забороною проводити будь-які реєстраційні дії, пов`язані з відчуженням майна.

В обґрунтування заяви зазначає, що 10.06.2022 відповідач на підставі договору купівлі-продажу здійснив продаж квартири АДРЕСА_1 , про що позивачу стало відомо 25.11.2022.

Зазначає, що відповідач має намір продати усе майно, що ускладнить у подальшому стягнення коштів, тому вважає, що вказані дії направлені на уникнення відповідальності по поверненню коштів за договором і невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.ч.6, 8 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що заявником не доведено наявності обставин, які свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі, тому правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову не вбачається.

При цьому пунктом 5.27 ДСТУ 4163-2003 визначено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляється нижче реквізиту.

Всупереч зазначених вимог копії долучених документів засвідчені неналежним чином.

Крім того, з долученої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 належить не відповідачу, а третій особі, яка не є стороною у справі, на права і законні інтереси якого вплине забезпечення позову у разі задоволення заяви.

Таким чином заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.149, 150-153 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суду м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Н. М. Анциборенко