29.11.2022 Єдиний унікальний номер 205/9613/20
Провадження № 2/205/333/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Саруханової К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Друга Дніпровська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання права власності на частину квартири в поряду спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 08.12.2020 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивовано тим, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадщини після його смерті увійшла частина квартири АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк позивач звернулась до Другої Дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Другої Дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно відомостей КП «ДМБТІ» ДОР станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 21.01.1997 року, виданого виконкомом міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) № 6/505-97, зареєстрованого МБТІ та записаного в реєстрову книгу № 338П за реєстровим № 10. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті спадщину фактично прийняв ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у рівних частках. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , після його смерті спадщину прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних частках. З інформаційної довідки № 232842155 від 17.11.2020 року вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 3-719, на 1/6 частину спірної квартири, та на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 3-720, на 1/4 частину спірної квартири. Після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина на Ѕ частину квартири, спадщину прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних частках, тобто по ј частині спірної квартири. Батько позивача ОСОБА_3 , хоча і звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 , однак свідоцтво про право на спадщину на ј частину спірної квартири за життя не отримав.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

У судовому засіданні 14.12.2021 року ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Представник позивача письмово просила розглядати справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Письмових заяв та/або відзиву від нього не надходило.

Представник територіальної громади в особі Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Письмово просив відмовити в задоволенні позову. У відзиві на позов посилався на те, що спір щодо нерухомого майна виник між спадкоємцями, а тому міська рада є неналежним відповідачем та повинна бути виключена з числа відповідачів.

Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи Другої Дніпровської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) письмово просив розглядати справу без його участі відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 (а.с. 7, 8).

Позивач ОСОБА_1 у встановлений законом строк, а саме: 29.10.2020 року, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 70).

Постановою державного нотаріуса Другої Дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. від 29.10.2020 року відмовлено у видачі на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що підтверджують право власності (а.с. 71-72).

Згідно відомостей КП «ДМБТІ» ДОР станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 21.01.1997 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) № 6/505-97, зареєстрованого МБТІ та записаного в реєстрову книгу № 338П за реєстровим № 10 (а.с. 13).

З матеріалів спадкової справи № 453/2017 після ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернувся її син ОСОБА_2 (а.с. 96 оберт). 03.07.2018 року державним нотаріусом Другої Дніпровської державної нотаріальної контори Олехнович Л.Ю. видано чоловіку спадкодавця ОСОБА_6 та його сину ОСОБА_2 в рівних частках свідоцтво про право на спадщину за законом, тобто на 1/6 частину вищезазначеної квартири кожному (а.с. 109 оберт).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 75 оберт). Після його смерті спадщину прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних частках, оскільки звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 73-74 оберт). 03.07.2018 року державним нотаріусом Другої Дніпровської державної нотаріальної контори Олехнович Л.Ю. видано свідоцтво про право на спадщину за законом його синам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , тобто на 1/4 частину вищезазначеної квартири кожному (а.с. 94).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 232842155 від 17.11.2020 року вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 3-719, на 1/6 частину спірної квартири, та на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 3-720, на 1/4 частину спірної квартири (а.с. 14).

Таким чином, до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , увійшла ј частина квартири АДРЕСА_1 .

Встановлено, що позивач у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інші спадкоємці відсутні.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього ж Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На підставі ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В силу статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину та зареєструвати це право.

Приймаючи до уваги те, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також враховуючи існування перешкод для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для захисту її прав як спадкоємця шляхом визнання права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 168,65 грн. покладається на відповідачів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15-16, 321, 1216-1218, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 76-77, 81, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), територіальної громади в особі Дніпровської міської ради (, місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75), треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (, місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75), Друга Дніпровська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Метробудівська, 1), про визнання права власності на частину квартири в поряду спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути рівними частками з ОСОБА_2 та територіальної громади в особі Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 168,65 грн. (дві тисячі сто шістдесят вісім гривень 65 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення виготовлений 08 грудня 2022 року.

Суддя Н.В. Басова