Провадження № 2/554/5384/2022
26 грудня 2022 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави у складі:
головуючого- судді Чуванової А.М.
за участю секретаря Проскурня Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2022 року позивач АТ «Кредобанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованістьза кредитним договором №СL-246493 від 13.12.2019 року у розмірі 164720,22 грн.
В обґрунтування позову вказав, що 13.12.2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № СL-246493.
Відповідно до п. 2.1,2, п. 4.1. кредитного договору банк надає позичальнику кредит у розмірі 200 000 грн. до 10.12.2021 року на поточні потреби позичальника, а позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35 % річних.
Відповідно до п. 4.2 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною п. 4.1 кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з кредитного договору.
Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожний день прострочення від дати виникнення простроченої до дати , що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальником на підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання.
11.12.2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було підписано анкету заяву №СL-246493 фізичної особи на отримання кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_2 .
У анкеті-заяві № СL-246493 зазначено, що шляхом підписання цієї анкети-заяви позичальник підтверджує своїм підписом, що суму отриманого ним кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином та таким, що не потребує згоди другого із подружжя.
Позивач вказує, що відповідно до копії паспорту позичальника, ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 і факт розлучення не був зафіксований, тому позивач може стверджувати, що на момент укладення кредитного договору № СL-246493 вони були у шлюбі. Позивач вбачає можливість застосувати до даного спору солідарним відповідачем іншого з подружжя: дружину ОСОБА_1 ОСОБА_2
Відповідачі не вчинили жодної дії, спрямованої на погашення заборгованості за кредитним договором, тому позивач змушений був звернутися в суд з даним позовом. Просить задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідачів вищевказану заборгованість та судові витрати.
Ухвалою суду від 02.11.2022 року відкрито провадження по даній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача до суду не з`явився, надіслав до суду заяву у якій просив справу розглянути у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилися, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідачі не подали відзив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачів, на підставі наявних у справі даних і доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зі згоди позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ч.4 ст. 223, 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
У відповідність ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки встановлені договором чи законом.
Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до положень ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошові суми відповідно до ст. 625 ЦК України.
Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.1046-1053, якщо інше не встановлено зазначеними статтями і не випливає із суті кредитного договору.
Судом встановлено, що 13.12.2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № СL 246493, згідно умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 200 000 грн. до 10.12.2021 року на поточні потреби позичальника, а позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35 % річних (а.с.13-15).
На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитну картку, на яку зарахований кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Сторони уклали Договір, тож позивач має право вимагати повернення позики, сплати процентів, пені та втрати від інфляції в порядку передбаченого положеннями ЦК України.
Розмір заборгованості та нарахувань на неї підтверджується розрахунками та виписками по картковому рахунку.
Відповідно до ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України у випадку, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України.
Вимога позивача про солідарне стягнення заборгованості перед АТ «Кредобанк» за Кредитним договором №СL-246493 від 13.12.2019 року , що становить 164720,22 грн., з ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Відповідно до наданих документальних доказів, ОСОБА_2 не укладала з ОСОБА_1 та АТ «Кредобанк» договору, яким би був передбачений перед позивачем солідарний з ОСОБА_1 обов`язок по зобов`язанням за Кредитним договором №СL-246493 від 13.12.2019 року .
Посилання в анкеті-заяві на інформацію про фактичні сімейні відносини відповідачів при даних обставинах не є підставою для солідарної відповідальності ОСОБА_2 по кредитним зобов`язанням ОСОБА_1 .
Передбачена законом умова неподільності предмета зобов`язання також відсутня.
Судом встановлено, ОСОБА_2 не укладала з позивачем, відповідно до положень параграфу 3 розділу 1 книги 5 ЦК України договору Поруки.
Частиною ч.4 ст.65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Разом з тим, позивачем не надано суду доказів того, що кредитний договір №СL-246493 від 13.12.2019 року був укладений в інтересах сім`ї, а сам договір чи матеріали справи такого зазначення не містять.
З умов кредитного договору №СL-246493 від 13.12.2019 року, паспорту споживчого кредиту, анкети-заяви вбачається, що це споживчий кредит на суму 200 000 гривень, так як взятий на поточні потреби споживача. Шляхом підписання анкети-заяви ОСОБА_1 підтвердив, що суму отриманого кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином, який не потребує згоди другого з подружжя.
Посилання позивача на судову практику, висловлену у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі № 205/5882/18, суд не приймає до уваги, оскільки у кредитному договорі зазначено ціль кредиту - на поточні потреби ОСОБА_1 , що спростовує твердження про те, що вказаний кредитний договір було укладено в інтересах сім`ї відповідачів.
Також, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що ОСОБА_2 погодилася взяти на себе солідарне зобов`язання перед АТ «Кредобанк».
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення вимог про стягнення заборгованості за Кредитним договором №СL-246493 від 13.12.2019 року в сумі 164720,22 грн. солідарно з ОСОБА_2 відсутні, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.
Судовий збір, при подачі позову сплачений позивачем у розмірі 2470,80 грн., суд вважає слід відшкодувати на користь позивача, стягнувши зазначені кошти з ОСОБА_1 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,81,141,263-265,280-282 ЦПК України, ст.ст.526,610,611, 625, 1054 ЦК України, суд,-
Позов Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог АТ «Кредобанк» - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Кредобанк», місцезнаходження: 79023, м. Львів, вул. Сахарова,78, ;

відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомо.

Суддя: А.М.Чуванова