РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 рокусмт ПетровеСправа № 941/1127/22
Провадження № 2/941/388/22

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Молдавській А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове цивільну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос", від імені якої діє Прокопенко Віталій Миколайович, до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся з позовом до суду, мотивуючи це тим, що 29 вересня 2003 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу зернового складу, що знаходиться по АДРЕСА_1 .Даний договір був укладений на Товарній Біржі «Жовтоводська» і зареєстрований під реєстраційним № 7 від 29.09.2003 року.Положенням договору не передбачено, що потрібне подальше його нотаріальне посвідчення. На початку 2022 року позивач звернувся до Петрівської селищної ради Кіровоградської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під зерновим складом, але під час перегляду документів було виявлено, що наявний в позивача договір нотаріально не посвідчений та не зареєстрований в БТІ чи Державному реєстрі права, в зв`язку з чим було рекомендовано зареєструвати право власності на вище вказаний об`єкт нерухомості. Однак при зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області з метою реєстрації права власності на вищевказаний зерновий склад, позивачу було відмовлено, так як заявник не реєстрував своє право власності в органах БТІ, а договір купівлі - продажу не був посвідчений нотаріально. Враховуючи, що при укладанні було дотримано всіх істотних умов та відбулось повне виконання договору, але у зв`язку неможливістю його нотаріального посвідчення, позивач вимушений звернутись до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2003 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Колос" та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу зернового складу, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Даний договір був укладений на Товарній Біржі «Жовтоводська» і відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований на ТБ «Жовтоводська» відповідно з правилами біржової торгівлі під реєстраційним № 7 від 29.09.2003 року (а.с.12).

Зі змісту вищевказаного договору купівлі-продажу вбачається, що даний договір укладений і зареєстрований на ТБ «Жовтоводська»на підставі ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», нотаріальному посвідченню не підлягають.

На початку 2022 року позивач звернувся до Петрівської селищної ради Кіровоградської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під зерновим складом. Під час перегляду документів спеціалістами земельного відділу Петрівської селищної ради було виявлено, що в Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" наявний Договір купівлі-продажу зернового складу, укладений на Товарній Біржі Жовтоводська», а оскільки він нотаріально не посвідчений та не зареєстрований в БТІ чи Державному реєстрі права, підстави надання дозволу на розробку проекту землеустрою відсутні, в зв`язку з чим було рекомендовано зареєструвати право власності на вище вказаний об`єкт нерухомості.

В жовтні 2022 року позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області з метою реєстрації права власності на зерновий склад за адресою: АДРЕСА_2 , але йому було відмовлено.

Державний реєстратор у своїй відповіді від 05 жовтня 2022 року, повідомив, що зареєструвати право власності на зерновий склад за адресою: АДРЕСА_2 , не має можливості, оскільки відповідно до частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Державний реєстратор зазначив, що з поданих документів вбачається, що заявник не реєстрував своє право власності в органах БТІ, а договір купівлі - продажу не був посвідчений нотаріально (а.с.19).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно ч. 2 ст. 662 ЦК України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», а також положеннями вище вказаного Договору, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають.

Однак, під час укладання договору 29 вересня 2003 року позивачу не роз`яснили, що правочин у відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 2 ст.47 ЦК України в редакції 1963 року, договір купівлі-продажу може бути визнаний судом дійсним, якщо сторони частково виконали угоду, тому в цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Частиною 2 ст. 220 ЦК України, визначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З вище зазначеного вбачається, що сторони по договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного на Товарній Біржі «Жовтоводська» 29 вересня 2003 року за реєстраційним номером № 7, домовилися щодо усіх істотних умов договору та відбулося повне виконання договору.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частина друга цієї ж статті встановлює, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У частині 1 статті 334 ЦК України вказано, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно з ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором , який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 28 вересня 2022 року, зерновому складу присвоєно адресу: Кіровоградська область Олександрійський район Петрівська територіальна громада с. Зелене, вулиця Чкалова, 46-Д (а.с.18).

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що при укладанні було дотримано усіх істотних умов договору купівлі-продажу зернового складу, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Вказані правовідносини регулюються ст.ст.47, 227 ЦК УРСР, ст.ст.220,328, 334,392,638,655,657,662 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 263,264,265,268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу зернового складу, що знаходиться по АДРЕСА_1 від 29 вересня 2003 року реєстраційний № 7, укладений на Товарній Біржі «Жовтоводська» між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Колос" та ОСОБА_1 .

Визнати за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Колос" () право власності на зерновий склад, який знаходиться за адресою: Кіровоградська область Олександрійський район Петрівська територіальна громада с. Зелене, вулиця Чкалова, № 46-Д.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 20 грудня 2022 року.

Суддя С.І. Колесник