Справа № 489/8565/21
Номер провадження 2/489/980/22
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач 1), Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач 2), третя особа 1 Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК», третя особа 2 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про поділ спільного майна подружжя, припинення обтяження у вигляді арешту

встановив

В грудні 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя, припинення обтяження у вигляді арешту. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.08.2016 між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, а 25.06.2019 подружжям придбано транспортний засіб Lexus ES350 3456, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який зареєстровано за ОСОБА_1 16.12.2019 при примусовому виконанні судових рішень щодо стягнення боргу із ОСОБА_2 державним виконавцем винесено постанову №54936013 про накладення арешту на Ѕ частку зазначеного транспортного засобу. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.05.2020 по справі №1416/6812/12 (провадження № 6/489/56/20) визначено частку ОСОБА_2 у спільному майні, в тому числі транспортному засобі Lexus ES350 3456, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який зареєстровано за ОСОБА_1 , в розмірі Ѕ частки. Спірний транспортний засіб фактично перебуває в користуванні лише позивача, який не є боржником у виконавчому провадженні в рамках якого накладено арешт на спірний автомобіль, однак накладення арешту на Ѕ частку транспортного засобу не дають змоги позивачу належним чином володіти, користуватися та розпоряджатися автомобілем, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач, як особа, яка керує спірним транспортним засобом, уклав із АТ «СК ІНГО» договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом №202887929. Відповідно до звіту про оцінку майна ПП «Експертно-діловий центр ЛІДЕР», ринкова вартість спірного транспортного засобу станом на 22.11.2021 складає 150000 грн. Враховуючи неподільність спірного транспортного засобу та той факт, що саме позивач є фактичним користувачем автомобілю, наявні підстави для залишення автомобілю у власності позивача та стягнення на користь відповідача компенсації вартості Ѕ частки транспортного засобу, що складає суму у розмірі 75000 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду подав заяву про визнання позовних вимог. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та представника відповідача.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду пояснення в яких вказав, що метою звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, є способом уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу з ОСОБА_2 , у тому числі, за рахунок примусової реалізації майна належного боржникові на праві особистої приватної власності. Тому, представник відповідача 2 в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Представники третьої особи 1 та третьої особи 2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Постановою головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Чмих Л.В. від 09.03.2015 відкрито виконавче провадження № 46765478 з примусового виконання виконавчого листа № 2/489/2535/13, виданого 29.09.2014 про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 418176,88 грн.

09.03.2015 головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Чмих Л.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відповідно до якої накладено арешт на все майно ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 418176,88 грн. (стягувач - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк"), заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , 30 серпня 2016 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що зроблено актовий запис за № 1550.

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 вбачається, що транспортний засіб Lexus ES 350 3456, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 , зареєстрований 30.07.2019 за ОСОБА_1 .

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.05.2020 визначено частку ОСОБА_2 у спільному майні, а саме транспортних засобах Lexus ES350 3456, 2013 р.в., кузов № НОМЕР_1 , з державним номерним знаком НОМЕР_2 , та ВАЗ 2101 1198, 1976 р.в., кузов № НОМЕР_5 , з державним номерним знаком НОМЕР_6 , які зареєстровані за ОСОБА_1 , в розмірі Ѕ.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 21.07.2020 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мотельчук Ю.І. залишено без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.05.2020 без змін.

Транспортний засіб Lexus ES350 3456, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 , на дату звернення з позовом до суду був забезпечений полісом №202887929 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховик АТ «СК «ІНГО», страхувальник ОСОБА_1 , строк дії договору з 21.02.2021 по 20.02.2022 включно).

В звіті про оцінку майна ПП «Експертно-діловий центр ЛІДЕР» зазначено, що оціночна (ринкова) вартість колісного транспортного засобу Lexus ES350 3456, 2013 року випуску, VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначена станом на дату оцінки 22.11.2021 на замовлення власника ОСОБА_1 , з метою визначення оціночної вартості для прийняття майнових рішень, складає 150000 грн. без ПДВ.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 15.12.2021 на Ѕ частку автомобіля Lexus ES 350 3456, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 , накладено обтяження арешт рухомого майна, на підставі постанови про арешт майна боржника №54936013, виданої 16.12.2019 головним державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв Чмих Л.В.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

В ч. 1 ст. 70 СК України зазначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4, 5 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 760/789/19 від 09.06.2021 зазначається, що аналіз змісту положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), в першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду. Такий підхід відповідає закріпленим у статті 7 СК України засадам розумності і добросовісності, оскільки відповідач надає свою згоду на позбавлення його частки у праві власності, отримуючи, у свою чергу, гарантоване грошове відшкодування.

Відповідно до квитанції №87ВЕ-РСМ2-8В35-РЕРВ від 13.02.2022 позивач вніс 75000 грн. на депозитний рахунок суду в якості компенсації вартості 1/2 частки автомобіля марки Lexus ES 350 3456, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , з державним номерним знаком НОМЕР_2 .

Представник відповідача 2 зазначив, що звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, є способом уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення боргу з ОСОБА_2 , у тому числі, за рахунок примусової реалізації майна належного боржникові на праві особистої приватної власності, але будь-яких доказів на підтвердження цього представником відповідача 2 не надано.

Суд не може погодитись з таким твердженням, оскільки примусова реалізація 1/2 частки квартири є проблематичною і економічно не вигідною, оскільки експлуатація частки автомобіля є неможливою. Окрім цього, наявність виконавчого провадження відносно відповідача не може перешкоджати в реалізації права власності позивачем, особливо за умови, що вона у передбачений законом спосіб виявила намір здійснити поділ майна подружжя шляхом виплати компенсації вартості частки, а відповідач погодився на отримання такої компенсації.

Відповідач та треті особи не оспорювали оцінку транспортного засобу та не подали клопотання про призначення судової експертизи, тому суд виходить з експертної оцінки наданої позивачем.

Таким чином, суд врахувавши факт згоди ОСОБА_2 на одержання грошової компенсації, а також те, що він особисто не користується транспортним засобом, який є неподільним та спільне володіння і користування автомобілем є неможливим, дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірний транспортний засіб набутий сторонами за час перебування в шлюбі, є об`єктом їх права спільної власності, а тому відповідач 1 має право на грошову компенсацію вартості своєї частки у праві спільної власності і, як наслідок, припинення його права власності на 1/2 частку автомобіля марки Lexus ES350 3456, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , з державним номером НОМЕР_2 . Крім того, таке припинення права власності ОСОБА_2 на Ѕ частку вказаного автомобіля не завдасть істотної шкоди його інтересам та членам його сім`ї.

Суд виходить з того, що обтяження у вигляді арешту на Ѕ частку автомобіля Lexus ES 350 3456, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 , було накладено головним державним виконавцем Чмих Л.В. на підставі законодавства в межах виконавчого провадження, в якому ОСОБА_2 є боржником. На момент накладення обтяження у вигляді арешту ОСОБА_2 був власником Ѕ частки автомобіля Lexus ES 350 3456, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 . Крім того, задоволення позовних вимог про припинення обтяження у вигляді арешту, яке було накладено правомірно, потягне необхідність стягнення витрат зі сплати судового збору з відповідача 2. У зв`язку з тим, що на момент звернення до суду обтяження у вигляді арешту на Ѕ частку вказаного автомобіля було законним, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення обтяження у вигляді арешту необхідно відмовити. Позивач має право звернутися в позасудовому порядку до державного виконавця для припинення обтяження у вигляді арешту на Ѕ частку автомобіля Lexus ES 350 3456, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 , на підставі рішення суду, яким задоволено позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя шляхом припинення права власності ОСОБА_2 на Ѕ частку даного автомобіля, залишення вказаного автомобіля в цілому у власності ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації вартості Ѕ частки вище зазначеного автомобіля у розмірі 75000,00 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позовних вимог частково, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн. З Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витрати зі сплати судового збору стягненню не підлягають, оскільки в задоволенні позовних вимог до відповідача 2 відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги задовольнити частково.

В задоволенні позовних вимог до Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовити.

Провести поділ спільного майна подружжя шляхом припинення права власності ОСОБА_2 на Ѕ частку автомобіля марки Lexus ES350 3456, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , з державним номерним знаком НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль в цілому залишити у власності ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості Ѕ частки автомобіля марки Lexus ES350 3456, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , з державним номерним знаком НОМЕР_2 , у розмірі 75000,00 грн. (сімдесят п`ять тисяч гривень 00 копійок) за рахунок коштів внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області, відповідно до квитанції № 87ВЕ-РСМ2-8В35-РЕРВ від 13 лютого 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач 2: Південне міжрегіональне Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , адреса: 54056, м. Миколаїв, просп. Миру, 46/1.

Третя особа 1: Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б; адреса для листування: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, 2-й поверх.

Третя особа 2: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, код ЄДРПОУ - 21708016, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09.01.2023.

Суддя В. В. Кокорєв