Справа №443/870/16-ц
Провадження №2/443/102/22
РІШЕННЯ

іменем України

29 листопада 2022 року місто Жидачів

29 листопада 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ходорівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ходорівської міської ради (відповідачі), в якій, з урахуванням уточнених (збільшених) позовних вимог, просить:

визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради №69 від 25.05.2016 «Про відміну рішення виконавчого комітету №32 від 25.03.2016 «Про присвоєння адреси на будівлю гаражу на АДРЕСА_1 »;

визнати за нею право власності на гараж АДРЕСА_1 , як на спадкоємця за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 .

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що рішенням виконавчого комітету Ходорівської міської ради народних депутатів від 11.11.1983 №289 ОСОБА_4 було надано дозвіл на будівництво гаража на присадибній ділянці по АДРЕСА_2 біля спортивного залу Ходорівської середньої школи №1. На підставі цього рішення виготовлено будівельний паспорт на гараж від 15.10.1985, складовою частиною якого є акт виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель. Відповідно до Акту від 15.10.1985 площа земельної ділянки становить 24 кв.м. і знаходиться у АДРЕСА_2 . Згідно з рішенням №300 від 18.08.1995 виконавчий комітет Ходорівської міської ради народних депутатів вирішив на підставі чинного на той час законодавства передати у приватну власність земельні ділянки 214 громадянам м.Ходорова, зокрема і ОСОБА_4 , та замовити земельно-кадастровій групі при Ходорівській міській раді виготовлення державних актів. У 1998 році ОСОБА_4 помер і відповідно до заповіту залишив все нерухоме майно по АДРЕСА_2 у спадок своїй дочці ОСОБА_1 . Відповідно до вищезазначених рішень, ділянці, на якій було побудовано гараж і яка знаходиться біля спортивного залу Ходорівської середньої школи №1, не було присвоєно окремого номера. Ділянку з гаражем віднесли до земельної ділянки по АДРЕСА_2 і розглядали її як невід`ємну частину, яка і була успадкована позивачем. Під час виготовлення технічної документації із землеустрою для присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці по АДРЕСА_2 виявилося, що окремі земельні ділянки по АДРЕСА_2 , на одній з яких знаходиться будинок, та інші господарські приміщення, а на іншій побудовано гараж, знаходяться за однаковою адресою АДРЕСА_2 . Рішенням ВК Ходорівської міської ради№32 від 25.03.2016 було присвоєно адресу земельній ділянці і будівлі гаражу на АДРЕСА_2 . 15.04.2016 було виготовлено технічний паспорт на гараж, проте 25.05.2016 ВК Ходорівської міської ради прийнято рішення №69 про відміну рішення №32. Вважає, що рішення №69 прийнято з порушенням вимог чинного законодавства і таким, що порушує законні права та інтереси, зокрема право приватної власності, адже у зв`язку з відміною присвоєння адреси гаражу позивач не може належним чином здійснювати право розпорядження належним йому майном.

Відповідач Ходорівська міська рада подала відзив на позовну заяву (Т.1 а.с.136-137), в обґрунтування якого покликаючись на те, що правовстановлюючих документів на гараж, збудований ОСОБА_4 по вул. Спортивній біля спортивного залу Ходорівської школи №1, не було виготовлено. Позивачка зазначає, що 21.04.2000 Стрийським МБТІ було зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок та приналежні до нього господарські споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , однак дане твердження не відповідає дійсності, так як ні в угоді про розподіл спадкового майна від 04.04.2000, ні у реєстраційному посвідченні від 21.04.2000 серії АА №000225, немає жодної згадки про спірний гараж. Об`єкт нерухомості гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 не увійшов до складу спадкового майна. Згідно з розписки від 11.08.2011, наданої громадянкою ОСОБА_5 про відчуження за грошові кошти вказаного гаражу, даний об`єкт придбав громадянин ОСОБА_6 . Не маючи інших, крім розписки від 11.08.2011 документів, ОСОБА_6 звернувся до Ходорівської міської ради із заявою про узаконення самовільно збудованого гаража. Рішенням виконавчого комітету Ходорівської міської ради від 26.08.2011 №224 узаконено ОСОБА_6 самовільно збудований в 1987 році гараж на АДРЕСА_1 , присвоєно збудованому гаражу поштову адресу: АДРЕСА_1 , зобов`язано ОСОБА_6 в майбутньому не допускати будь-якої самовільної забудови. ОСОБА_6 звернувся до Ходорівської міської ради із заявою від 14.05.2016 про відміну рішення виконавчого комітету №32 від 25.03.2016 і рішенням виконавчого комітету Ходорівської міської ради від 25.025.2016 №69 відмінено це рішення. Просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилися, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Предстаник відповідача Ходорівської міської ради у судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив, у якому, зокрема, просить справу розглядати за його відсутності.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивачки подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи (Т.1 а.с.163), заяву про долучення додаткових доказів до справи (Т.1 а.с.215), клопотання про відкладення розгляду справи (Т.1 а.с.226), заяву про закриття підготовчого провадження та переходу до початку судового розгляду по справі (Т.1 а.с.248, Т.2 а.с.14), заяву (клопотання) про відкладення розгляду справи (Т.2. а.с.15, 26, 41), клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника (Т.2 а.с. 52).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 07.08.2020 прийнято цивільну справу до розгляду та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (Т.1 а.с.143-144).

Ухвалою підготовчого засідання від 01.03.2021 відкладено підготовче засідання (Т.1 а.с.189-190).

Ухвалою підготовчого засідання від 23.04.2021 зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступників померлої відповідачки ОСОБА_5 (Т.1 а.с.201, 202-203)

Ухвалою про поновлення провадження у справі від 07.10.2021 поновлено провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання (Т.1 а.с.207).

Ухвалою підготовчого засідання від 07.12.2021 залучено до участі у справі правонаступників відповідачки ОСОБА_5 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відкладено підготовче засідання (Т.1 а.с.218-219).

Ухвалами підготовчого засідання від 15.02.2022, 29.03.2022 відкладено підготовче засідання (Т.1 а.с.228, 240-241).

Ухвалою підготовчого засідання від 26.05.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (Т.1 а.с.249-250).

Ухвалами судового засідання від 04.07.2022, 30.08.2022, 13.10.2022 відкладено розгляд справи (Т.2 а.с.17-18, 27-28, 42-43).

Ухвалою судового засідання від 29.11.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (Т.2 а.с.56)

Також, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/870/16-ц відповідачку ОСОБА_5 ; відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (Т.1 а.с.171, 172, 173, 235, 236; Т.2 а.с.7, 9, 22, 23, 37, 38, 48, 49).

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.05.1973 (Т.1 а.с.56).

Рішенням ВК Ходорівської міської ради народних депутатів від 11.11.1983 №289 дозволено ОСОБА_4 будівництво гаража по АДРЕСА_2 біля спортивного залу Ходорівської середньої школи №1 (Т.1 а.с.4).

Забудовнику ОСОБА_4 у 1985 році видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_2 , у якому наявні: обов`язки індивідуального забудовника, з якими він ознайомлений; проект забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 , затверджений 10.09.1985; схема виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель; акт виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель; проект гаражу виготовлений архітектурно-планувальним відділом обласного відділу архітектури (Т.1 а.с.10-19).

Рішенням ВК Ходорівської міської ради народних депутатів від 18.08.1995 №300 передано у приватну власність земельні ділянки 214 громадянам м. Ходорова площею 13,246 га, у т.ч. для обслуговування житлового будинку площею 13,246 га. Згідно з додатком №1 до цього рішення ОСОБА_4 передано 0,057 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2 (Т.1. а.с.20, 21).

16.03.1998 ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповів дружині ОСОБА_5 та дочці ОСОБА_1 в рівних долях кожному (Т.1 а.с.22).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 20.04.1998 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області (Т.1 а.с.8).

Згідно з Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.04.2000 АВІ №873190, зареєстрований в реєстрі за №386, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4 в рівних частках є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з: цілого житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2 , та квартири АДРЕСА_3 . На земельній ділянці знаходиться житловий будинок (А-1), сарай «Б», вбиральня «В», огорожа «І», ворота 2, замощення 1, колодязь «к» (Т.1.а.с.23).

Згідно з угодою про розподіл спадкового майна від 04.04.2000, укладеної між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 і зареєстрованою у реєстрі за №388, ОСОБА_5 переходить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_3 ; ОСОБА_1 цілий житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований на земельній ділянці, площею 570 м.кв. та знаходиться в АДРЕСА_2 . Угоду зареєстровано в реєстрі за №388 (Т.1 а.с.24).

Відповідно до реєстраційного посвідчення Стрийського МБТІ, серія НОМЕР_1 від 21.04.2000, житловий будинок в цілому, який розташований по АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1 на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 04.04.2000 Жидачівською держнотконторою реєстр №386. Угода про розподіл спадкового майна посвідчена 04.04.2000 Жидачівською держнотконторою реєстр №388 (Т.1 а.с.25).

За змістом розписки, даної ОСОБА_5 від 11.08.2011, вона продала свій гараж по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 (Т.2 а.с.52, 157).

Згідно з рішенням ВК Ходорівської міської ради №224 від 26.08.2011, вирішено узаконити ОСОБА_6 самовільно збудований в 1987 році гараж на АДРЕСА_1 . Присвоїти збудованому гаражу поштову адресу: АДРЕСА_1 (Т.1 а.с. 54, 155).

Рішенням ВК Ходорівської міської ради №32 від 23.05.2016 присвоєно адресу на земельну ділянку та будівлю гаражу по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 АДРЕСА_2 (Т.1 а.с.26, 53, 156).

З технічного паспорта на гараж від 15.04.2016 вбачається, що в АДРЕСА_2 розташований гараж площею 24,8 кв.м. (Т.1 а.с.27-29).

Постановою Жидачівської ДНК від 16.05.2016 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її батька ОСОБА_4 через відсутність правовстановлюючих документів на гараж, що знаходиться по АДРЕСА_2 , що належав померлому і є спадковим майном (Т.1 а.с.30).

ОСОБА_6 звернувся до Ходорівської міської ради із заявою про відміну рішення ВК від 25.05.2016 №32 про присвоєння адреси на гараж, так як даний гараж являється його власністю із присвоєнням поштової адреси АДРЕСА_4 (Т.1.а.с.51).

Рішенням ВК Ходорівської міської ради №69 від 25.05.2016 відмінено рішення виконавчого комітету №32 від 25.03.2016 «Про присвоєння адреси на будівлю гаражу на АДРЕСА_1 » (Т.1 а.с.50, 158).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Київ (а.с.197).

Згідно з відповіддю Жидачівської державної нотаріальної контори від 17.09.2021, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведена спадкова справа №403/2021 від 09.09.2021 за заявами про прийняття спадщини її дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Свідоцтва про право на спадщину ще не видавались (Т.1 а.с.206).

Відповіддю Ходорівської міської ради на адвокатський запит встановлено, що збудований покійним ОСОБА_4 гараж, який розташований по АДРЕСА_4 , зблокований з гаражем ОСОБА_6 (Т.1 а.с.216).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки, на її переконання, права власності на ціле нерухоме майно (гараж) у порядку спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, згідно з приписами частини 1 статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина 1 статті 1235 ЦК України).

Відповідно до положень частини 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно з приписами частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що за життя ОСОБА_4 16.03.1998 зробив особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне йому майно на день смерті заповів ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 спадкоємці ОСОБА_5 та ОСОБА_1 04.04.2000 отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у якому визначено, що спадкове майно складається з: цілого житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_3 .

У цей же день спадкоємці уклали між собою угоду про розподіл спадкового майна, у якій визначили, що ОСОБА_5 переходить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_3 ; ОСОБА_1 цілий житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований на земельній ділянці, площею 570 м.кв. та знаходиться в АДРЕСА_2 .

Сторона позивача, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на те, що гараж побудований на земельній ділянці, відведеній для обслуговування житлового будинку, є будівлею, яка входить до складу цього житлового будинку, а відтак, з огляду на угоду про розподіл спадкового майна, гараж був успадкований саме позивачкою у цілому.

Відповідачі аргументів на підтвердження або спростування позовних вимог, яким би суд міг надати оцінку, не навели.

Надаючи оцінку аргументам сторони позивачки, суд зазначає таке.

Щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради №69 від 25.05.2016 «Про відміну рішення виконавчого комітету №32 від 25.03.2016 «Про присвоєння адреси на будівлю гаражу на АДРЕСА_1 ».

Конституційним Судом України у рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (з наступними змінами) стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

КСУ дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Аналізуючи рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради №32 від 23.05.2016, яким присвоєно адресу на земельну ділянку та будівлю гаражу по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , суд зауважує, що цей документ є ненормативним правовим актом органу місцевого самоврядування індивідуальної дії, оскільки породжує права та обов`язки у конкретно визначеної у цьому акті особи, а також є актом одноразового застосування, оскільки вичерпує свою дію фактом його виконання.

Відтак, з огляду на викладене, суд доходить переконання, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради №69 від 25.05.2016 «Про відміну рішення виконавчого комітету №32 від 25.03.2016 «Про присвоєння адреси на будівлю гаражу на АДРЕСА_1 » не відповідає положенням Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування» (у редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення), суперечить рішенню Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, тому є незаконним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання за позивачкою права власності на гараж АДРЕСА_2 , як на спадкоємця за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 .

Суд звертає увагу на те, що аналіз наявних у справі доказів дозволяє дійти висновку про отримання ОСОБА_4 за життя усіх необхідних дозвільних документів для будівництва гаража, а відтак здійснення його будівництва відповідно до вимог закону.

Також, суд зауважує, що на час видачі спадкоємцям ОСОБА_5 та ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом спірний гараж не відносився до будівель та спору, належних до житлового будинку по АДРЕСА_2 , який успадкувала позивачка, а відтак уклавши між собою угоду про розподіл спадкового майна позивачка ОСОБА_1 не набула права на спадкування за заповітом цього гаража.

Крім цього, зважаючи на досліджені судом докази, суд доходить переконання, що будівництво спірного гаража здійснювалося не як належну до житлового будинку будівлю, а як індивідуальне будівництво, про що також свідчить присвоєння у встановленому законом порядку цій будівлі окремої адреси.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що гараж АДРЕСА_2 є окремим об`єктом спадкування після смерті ОСОБА_4 , щодо якого не було вирішено порядок його спадкування визначеними у заповіті спадкоємцями.

З огляду на те, що у заповіті ОСОБА_4 визначив двох спадкоємців всього належного йому майна і сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, після його смерті ці спадкоємці прийняли спадщину, відтак, зважаючи на положення статті 1278 ЦК України спірний гараж належить їм на праві власності в порядку спадкування за заповітом у рівних частках по Ѕ кожній.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

На підставі статей 16, 21, 392, 1216-1218, 1223, 1233, 1235, 1236, 1268-1270 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_7 ), Ходорівської міської ради (місцезнаходження: Львівська область, Стрийський район, м. Ходорів, вул.Грушевського,48, ідентифікаційний код юридичної особи 26269449) про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Ходорівської міської ради №69 від 25.05.2016 «Про відміну рішення виконавчого комітету №32 від 25.03.2016 року «Про присвоєння адреси на будівлю гаражу на АДРЕСА_1 ».

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 на Ѕ частину гаража, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

У решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 08 грудня 2022 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів