Справа № 161/2626/22
Провадження № 2/161/1943/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

з участю секретаря судового засідання Фурман Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

16.02.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, на обґрунтування якої зазначила, що вона разом із відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, за час якого у нихІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина син ОСОБА_3 . 23.11.2009 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Оскільки, відповідач після розірвання шлюбу став відмовлятись від сплати присуджених судом аліментів на двох своїх дітей, не приймав жодної участі у їх вихованні, рішенням суду від 04.04.2014 року його було позбавлено батьківських прав. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.02.2020 року було вирішено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Зазначає, що у 2020 році їх спільний син ОСОБА_3 закінчив 9 класів середньої школи та поступив на навчання до Луцького фахового коледжу технологій, бізнесу та права Волинського національного університету ім. Лесі Українки. Студентом вказаного коледжу є з 01.09.2020 року по теперішній час. Навчається на державній формі, отримує стипендію у розмірі 800 грн. Зазначає, що син досяг повноліття, однак залишається проживати з нею, та в силу того, що навчається на денній формі навчання, повністю перебуває на її утриманні. У свою чергу, матеріальне становище позивачки позбавляє її можливості утримувати сина та нести витрати, пов`язані із його навчанням та дозвіллям, одноосібно, а тому в неї виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Крім сина на її утриманні перебуває ще 2 неповнолітніх дітей. У свою чергу, відповідач жодної участі у матеріальному утриманні сина не бере, його життям, здоров`ям та навчанням не цікавиться.

Враховуючи викладене, просить суд присудити стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн., починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що за час шлюбу в подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився їх спільний син ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається з довідки № 05-25/46, виданої 02.02.2022 року Відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського національного університету ім. Лесі Українки», ОСОБА_4 дійсно навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського національного університету ім. Лесі Українки». Форма навчання денна, державна. Рівень вищої освіти фаховий молодший бакалавр. Спеціальність: 181 «Харчові технології». Дата початку навчання 01.09.2020 року. Планована дата випуску 31.01.2024 року (а.с. 17).

Згідно довідки про доходи № 07-31/28, виданої 04.02.2022 року Відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського національного університету ім. Лесі Українки» сума доходу ОСОБА_4 за період з серпня 2021 року по січень 2022 року без урахування аліментів становить 5340 грн. (а.с. 18).

Згідно довідки про доходи № 9, виданої 01.03.2022 року ОСОБА_1 займає посаду юриста в ОСББ «Еберіг-Затишок» та загальна сума її доходу за період з вересня 2021 року по лютий 2022 року без урахування аліментів становить 37071, 35 грн. (а.с. 19).

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є здоровим, працездатим, на обліку у лікарів не перебуває.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , суд бере до уваги ту обставину, що обов`язок по утриманню дитини, в тому числі й повнолітньої, покладається на обох батьків у повній мірі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення нею 23-ох років за умови продовження нею навчання.

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим.

Разом з тим, суд звертає увагу на ту обставину, що сам факт перебування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на денній формі навчання за державним замовленням, жодним чином не свідчить про відсутність у ОСОБА_1 повсякденних витрат на утримання їх спільного з відповідачем сина.

Згідно ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, а тому, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 192 СК України, аліменти на дитину, яка продовжує навчання, присуджуються від дня пред`явлення позову.

З даною позовною заявою позивач ОСОБА_1 звернулась 16.02.2022 року (а.с. 1), отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на користь позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 992, 40 грн.

На підставі ст.ст. 198-201 СК України, керуючись ст.ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн., щомісячно, починаючи з 16.02.2022 року та до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення у повному обсязі складено 20 травня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук