Єдиний унікальний номер № 175/2749/22
провадження 2/175/812/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченко О.Г.,

з секретарем Кульпіна Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 вересня 2022 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач в своєму позові посилається на те, 31 травня 2008 року, Кіровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), між нею та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 340.

Від даного шлюбу мають спільних дітей: неповнолітня донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Впродовж багатьох років відносини між подружжям погіршувались. Маючи за мету збереження сім`ї, позивач та відповідач неодноразово пробували знайти однакове бачення відношення до шлюбу та сім`ї в цілому, але жодних успіхів не досягли. Позивач впевнена в тому, що разом вони не зможуть побудувати та підтримувати шлюбні та сімейні стосунки на засадах любові та підтримки. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімейні обов`язки. Позивач зазначає, що шкідливі звички відповідача, створили нестерпні умови спільного проживання, зруйнували будь які їхні відносини та ставили фактично під загрозу нормальний розвиток спільник дітей. Зусилля позивача не мали позитивного результату і відносини в сім`ї, в кращу сторону, не змінилися, що свідчить про відсутність між нами взаємної любові та підтримки. На протязі п`яти років, з середини 2017 року, проживають окремо, не підтримують сімейних та шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, мають різні бюджети, не спілкуються. Вважала подальше збереження шлюбу неможливим, оскільки вони фактично є чужими людьми один одному, а шлюб є формальністю.

У зв`язку з чим позивач була вимушена звернутись до суду з позовом, в якому просила шлюб розірвати, строк на примирення не надавати.

Представник позивача надав заяву в якій просив справу розглянути без участі позивача та його представника. На позовних вимогах наполягав, позов просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, відповідних заяв чи/або клопотань не надав.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що 31 травня 2008 року, Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 340 (Зазначене підтверджується повторним Свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 виданим 21 вересня 2021 року).

Від даного шлюбу мають спільних дітей: неповнолітня донька, ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Відділ реєстрації актів цивільного стану Київського районного правління юстиції у м. Одесі, зробив відповідний актовий запис № 1361 (зазначене підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 видане 21 серпня 2008 року), та ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, зробив відповідний актовий запис № 3212 (зазначене підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 видане 11 квітня 2013 року).

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Впродовж багатьох років відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_5 погіршувались. Маючи за мету збереження сім`ї, подружжя неодноразово пробували знайти однакове бачення відношення до шлюбу та сім`ї в цілому, але жодних успіхів не досягли. Позивач, зазначила, що разом вони не зможуть побудувати та підтримувати шлюбні та сімейні стосунки на засадах любові та підтримки. Кожен з сторін мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімейні обов`язки. Шкідливі звички відповідача, створили нестерпні умови спільного проживання, зруйнували будь які наші відносини та ставили фактично під загрозу нормальний розвиток спільних дітей. Зусилля ОСОБА_1 не мали позитивного результату і відносини в сім`ї, в кращу сторону, не змінилися, що свідчить про відсутність між ними взаємної любові та підтримки. Що призвело до руйнування сім`ї та шлюбу. Позивача з відповідачем нічого не пов`язує, між ними вже не існує жодного емоційного, соціального або іншого зв`язку.

Вже на протязі п`яти років (з середини 2017 року), вони проживають окремо. Не підтримують жодних сімейних та шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, мають різні бюджети, не спілкуються взагалі, що в свою чергу суперечить принципам сімейних стосунків та шлюбу, в розумінні чинного законодавства.

Отже, подальше збереження шлюбу - є не можливим, так як подружжя фактично є чужими людьми один одному, а шлюб є формальністю. Подальша формальна реєстрація шлюбу, приведе до більш серйозних негативних наслідків для кожного зі сторін. Сам факт знаходження в формальному шлюбі з Відповідачем суперечить принципам, інтересам позивача та можуть мати значні негативні наслідки.

Враховуючи наведене, вважаю, що шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 носить формальний хкрактер і подальше його збереження суперечить інтересам та правам сторін.

У відповідності до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з відповідача понесені ним судові витрати: 992 грн. 40 коп. судового збору.

Приймаючи до уваги, що шлюбні відносини між подружжям припинились, відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки. Збереження сім`ї неможливо, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 7, 110, 111, 112, 153, 157 СК України, ст. 4, 5, 18, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_5 ), який був зареєстрований 31 травня 2008 року, Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис № 340 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Г. Васюченко