Дата документу 13.05.2022 Справа № 554/3065/22
Провадження № 2/554/2307/2022
У Х В А Л А

іменем України

про залишення позовної заяви без руху

13 травня 2022 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Андрієнко Г. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій просить розірвати з шлюб, укладений з відповідачем.

Одночасно заявлено клопотання про витребування доказів та звільнення від оплати судового збору або відстрочення його сплати на один рік, із посиланням на обставини скрутного матеріального становища та труднощів в отриманні відповідної інформації та документів, пов`язаних із введенням в Україні воєнного стану через збройну агресію російської федерації проти України та відсутністю постійного доходу на теперішній час.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що клопотання позивача в частині звільнення або відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частинами 1, 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Наведена норма кореспондується зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», згідно якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

З цієї норми видно, що єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору або надання відстрочки для його сплати є майновий стан заявника.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Право на доступ до суду, тобто право кожного на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру є складовим елементом права на суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Другим елементом права на суд є право розраховувати на розгляд спору судом по суті. Згідно до конвенційної практики Європейського суду право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, які повинні також бути пропорційними, тобто щоб законна мета застосованого обмеження не зводила нанівець зміст конвенційного права на суд. Серед легітимних обмежень права на доступ до суду у практиці Європейського суду визнаються: необхідність сплачувати судовий збір за подачу заяви чи скарги (рішення по справі «Креуз проти Польщі», «Толстой-Мілославський проти Сполученого Королівства (Tolstoy Miloslavsky v. United Kingdom) від 13.07.1995 року).

При зверненні позивачки до суду із вказаним клопотанням у ньому не зазначено жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували її неспроможність сплатити судовий збір по даній цивільній справі у встановленому порядку і розмірі на момент подання позовної заяви або обставин, які цьому дійсно перешкоджають у розумінні підстав, передбачених законом.

Таким чином, враховуючи, що відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, натомість, до клопотання позивачки не додано доказів на підтвердження складнощів у сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн за вимогу про розірвання шлюбу, а також відомостей щодо свого скрутного майнового стану, відсутності доходу тощо, а тому клопотання задоволенню не підлягає, оскільки за таких обставин законні підстави для звільнення або відстрочення сплати судового збору відсутні.

Разом із тим, у клопотанні не зазначено жодних посилань на правові норми та випадки, з якими закон пов`язує можливість звільнення позивача від сплати судового збору.

Більше того, у клопотанні ставиться вимога про відстрочення сплати судового збору строком на один рік, що не узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», якою такий строк не може бути довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, водночас, відповідно до ч. 1 ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відтак, подана позовна заява підлягає залишенню без руху.

Статтею 175 ЦПК України встановлені вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Подана позовна заява не відповідає зазначеним вимогам цивільного процесуального закону, оскільки в матеріалах заяви такі документи відсутні, тоді як в додатках до позовної заяви позивачка вказує на наявність оригіналу квитанції про сплату судового збору, крім того, оригінал свідоцтва про шлюб перебуває у відповідача і він відмовляється його надавати.

Згідно з актом канцелярії Октябрського районного суду м. Полтави від 10 травня 2022 року встановлено, що при розкриванні поштового відправлення, яке надійшло від ОСОБА_1 , не виявилося деяких документів, що зазначені в додатках, а саме оригіналу квитанції про сплату судового збору, а також оригіналу свідоцтва про шлюб.

Щодо заявленого клопотання позивачки про витребування оригіналу такого свідоцтва у відповідача, а також витребування повторного свідоцтва та витягу з Реєстру актів цивільного стану щодо підтвердження дошлюбного прізвища від органу РАЦС за місцем розташування суду варто зазначити про таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 ЦПК України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Статтею 183 ЦПК України передбачено загальні вимоги до форми та змісту, які повинні містити письмові заяви, клопотання, заперечення.

Зокрема, пунктом 5 ч. 1 зазначеної статті передбачено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити підстави заяви (клопотання, заперечення).

Також відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено , зокрема, вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (пункт 4).

Як убачається зі змісту клопотання від 19 квітня 2022 року, в ньому взагалі не зазначено правових підстав, за якими заявник звертається із вказаними у прохальній частині клопотання вимогами.

Крім того, із клопотання слідує, що позивачка зверталась до органів РАЦС для отримання повторного свідоцтва та витягу, однак їй було відмовлено у видачі запитуваних документів. Проте в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України жодних доказів таких фактів нею до клопотання та в цілому до матеріалів позовної заяви не долучено.

Разом із цим, суд звертає увагу позивачки на ті обставини, що на теперішній час вона не позбавлена можливості самостійно звернутись до відповідних органів РАЦС з метою отримання повторного свідоцтва про укладення шлюбу та інших необхідних документів у встановленому законодавством порядку.

Ураховуючи викладене, суддя вважає клопотання позивача в частині витребування доказів таким, що не підлягає задоволенню.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн).

В порушення зазначених вище норм позивачкою не надано до позовної заяви доказів щодо сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» згідно заявленої у позові вимоги про розірвання шлюбу.

Навпаки, у позовній заяві зазначено, що позивач поніс судові витрати в розмірі суми судового збору 992,40 грн, але підтвердження цьому до суду не надано.

Тому необхідно запропонувати позивачу надати до суду оригінал підтвердження сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях наступні: отримувач коштів ГУК у Полт.обл/Шевченків р-н//22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0016716; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу *;101;_ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом __ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Октябрський районний суд м. Полтави (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч. 2 вищевказаної статті в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, то позивачу необхідно запропонувати привести її у відповідність до положень цивільного процесуального законодавства та надати вказані у додатках до позову документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», а також надати до суду оригінал свідоцтва про укладення шлюбу або його дублікат (повторне свідоцтво).

Таким чином, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали у встановлений строк, тобто якщо вказані недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Керуючись ст. ст. 84, 136, 182, 183, 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про звільнення або відстрочення сплати судового збору по справі, - залишити без задоволення.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та запропонувати їй надати оригінал повторного свідоцтва про шлюб.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі невиконання позивачем ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Андрієнко