Номер провадження: 22-ц/813/8712/22
Справа № 522/5764/20
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Приходько Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

28.11.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л. А.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Семиженка Г.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності та витребування майна,

встановив:

27 вересня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси ухвалив рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності та витребування майна.

27 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , не погодившись із зазначеним рішенням, подав апеляційну скаргу, одночасно заявивши клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року з Приморського районного суду м. Одеси витребувані матеріали цивільної справи №522/5764/20 ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності та витребування майна.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року у задоволені клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено у зв`язку з ненаданням доказів на підтвердження того, що його майновий стан на час звернення з апеляційною скаргою перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі. Апеляційну скаргу залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, а саме для надання оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 15765.00грн, або надання вмотивованого клопотання про зменшення/відстрочення/звільнення від сплати судового збору з наданням відповідних документів на підтвердження обставин, на які посилається заявник.

24 листопада 2022 року ОСОБА_1 , на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору. Обґрунтовуючи своє клопотання посилається на стан свого здоров`я та необхідність проходження стаціонарного лікування. Крім того, звертає увагу на повномасштабну збройну агресію РФ проти України з 24 лютого 2022 року, а також на те, що він підтримує власними закрутками та іншими необхідними речами свого племінника, який є військовослужбовцем Національної гвардії України та приймає участь у визволені України від російських окупантів.

На підтвердження свого скрутного матеріального становища додав до клопотання електронне направлення на планове стаціонарне лікування терміном з 09.11.2022 по 09.11.2023; копію свого пенсійного посвідчення, згідно якого ОСОБА_1 є пенсіонером за віком; фотографію банківської картки НОМЕР_1 ; скріншот виписки по банківській картці НОМЕР_1 , згідно якого на рахунку є власні кошти у розмірі 3.32грн.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору, колегія суддів вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частинами 1 та 3 статті 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначений статтею 8 Закону України «Про судовий збір», зі змісту якої вбачається, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року по справі № 0940/2276/18, провадження № 11-336апп20, зробила висновок, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

У постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19, провадження № 61-11548св20, Верховний Суд зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

За приписами частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином у клопотанні про відстрочення/розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Залишаючи апеляційну скаргу без руху заявнику було роз`яснено, що основним у вирішенні питання про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору є встановлення його майнового стану, а також те, що такі обставини встановлюються судом на підставі доказів та наведені приклади таких доказів, зокрема індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), що видається органами Пенсійного фонду України, та/або відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків, що видається органами Державної податкової служби України, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків.

Заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 обґрунтовує своє клопотання скрутним матеріальним становищем, зокрема тим, що він є пенсіонером, не має коштів на банківському рахунку та потребує лікування, на підтвердження чого додав до клопотання електронне направлення на планове стаціонарне лікування, копію пенсійного посвідчення, фотографію банківської картки НОМЕР_1 та скріншот виписки по цій банківській картці.

З доданих до клопотання документів оцінити фінансове становище ОСОБА_1 не можливо, оскільки пенсійне посвідчення лише свідчить про те, що заявник є пенсіонером за віком, а електронне направлення на стаціонарне лікування свідчить про те, що заявник потребує протягом року планове стаціонарне лікування. Що стосується фотографії банківської картки та скріншоту виписки по ній, то встановити, що вказана картка належить заявникові з наданих документів не можливо, оскільки ні картка, ні скріншот банківської виписки не можливо ідентифікувати. Також слід зазначити, що відсутність грошових коштів на рахунку не свідчить про відсутність/наявність інших банківських рахунків у заявника.

Саме по собі посилання заявника на повномасштабну збройну агресію РФ проти України, а також на його підтримку племінника (військовослужбовця) без надання доказів того, що внаслідок такої агресії та надання ним підтримки погіршився його матеріальний стан, не може бути підставою для звільнення його від сплати судового збору. Проте жодних доказів ОСОБА_1 на підтвердження цих обставин суду не надано.

Зважаючи на те, що заявником не надано належних та допустимих доказів на встановлення його реального матеріального стану, суд позбавлений можливості перевірити доводи викладені в клопотанні щодо незадовільного (скрутного) матеріального стану заявника, оскільки сам по собі статус пенсіонера за віком без відомостей щодо наявності/відсутності у такої особи реального доходу (розмір пенсії, заробітної плати, прибутку тощо) не може свідчити про те, що розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги, перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відсутні.

Враховуючи, що недоліки, зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги не виконані: належні та допустимі докази наявності підстав для зменшення/відстрочення/ звільнення від сплати судового збору, або документи на підтвердження сплати судового збору не надані, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України, слід вважати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2022 року - вважати неподаною і повернути заявнику.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Л. А. Приходько

Судді: В. О. Бездрабко

Г. В. Семиженко