29.11.2022 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/600/22
Провадження № 2/533/180/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року Козельщинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді - Оксенюк М.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Шуліки Л.Г.,

представника позивача - Юрченко А.В. ,

представника відповідача - Портянко Є.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання,

У С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

На обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач по справі є її колишнім чоловіком, шлюб з яким вона розірвала 13 вересня 2021 року. Від шлюбу мають двох доньок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На сьогоднішній день старша дочка досягла повноліття та навчається у Полтавському національному педагогічному університеті ім. В.Г. Короленка. Донька проживає в гуртожитку навчального закладу, а на вихідні та канікули приїздить до батьків позивачки за адресою: АДРЕСА_1 . З моменту розірвання шлюбу відповідач належним чином не виконував свій батьківський обов`язок з утримання доньки, не сплачує аліменти, матеріальну допомогу в добровільному порядку не надає. Заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання молодшої доньки позивачкою вже подано до Козельщинського районного суду. Старша донька ОСОБА_7 по 30.06.2023 навчається в навчальному закладі на комерційній денній формі навчання та повністю знаходиться на утриманні ОСОБА_3 . Відповідач працездатний та здоровий, офіційно працює батьком - вихователем в дитячому будинку сімейного типу по АДРЕСА_2 та має постійний сталий дохід. Вищевикладені обставини змусили позивача звернутися до суду з вказаним позовом. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів заробітку відповідача до досягнення донькою 23 - х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

В ході проведення розгляду справи представником відповідача в межах строку визначеного судом було подано відзив на позов, згідно з яким позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та надуманими, які ґрунтуються виключно на особистій неприязні

позивача до відповідача. У відзиві вказано, що на день подання позовної заяви ОСОБА_3 проживає в Німеччині, а донька ОСОБА_5 проживає в гуртожитку Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка за адресою: АДРЕСА_3 ., а отже, в розрізі вимог ч. 3 ст. 199 СК України, позов пред`явлено неналежним позивачем. Крім того, в спростування тверджень щодо невиконання обов`язку з утримання доньки, зазначає, що ОСОБА_4 здійснює оплату проживання останньої в гуртожитку університету, що підтверджується квитанціями про оплату. Також, відповідач у відзиві звертає увагу, що на його утриманні знаходиться непрацездатна мати ОСОБА_8 , яку через незадовільний стан здоров`я утримує ОСОБА_4 . Окрім того, вважає, що стягнення аліментів повинно здійснюватися до 30.06.2023, а не до досягнення повноліття, оскільки саме ця дата є датою закінчення навчання доньки відповідача згідно довідки ПДПУ ім. В.Г. Короленка№ 807 від 05.08.2022.

Представник позивача - адвокат Юрченко А.В. в судовому засіданні позов підтримала та заперечує доводи відповідача, викладені у відзиві на позов.

Представник відповідача - адвокат Портянко Є.В. в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позов.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 позов позивача підтримала та прохала задовольнити.

Окрім цього, надала пояснення, що після розірвання шлюбу між батьками її мати позивач по справі виїхала закордон на заробітки. Наданий час, у зв`язку з війною її мати тобто позивач по справі проживає разом з неповнолітньою сестрою в Німеччині, оскільки отримала в користування безкоштовно житло. У зв`язку з навчанням вона змушена залишитися в Україні та потребує фінансової допомоги від батька. Відповідач має можливість матеріально їй допомагати.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).

За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 13 вересня 2021 року в справі №533/636/21.

У даному шлюбі народилася донька ОСОБА_5 , яка згідно довідки виконавчого комітету Козельщинської селищної ради №812 від 13.10.2022 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач, мати ОСОБА_5 , з початку війни проживає в Німеччині.

На сьогоднішній день донька досягла повноліття та навчається у Полтавському національному педагогічному університеті ім. В.Г. Короленка на денній формі навчання за спеціальністю: «Соціальна робота», з 01 вересня 2019 року до 30 червня 2023 року,

що підтверджується довідкою декана факультету від 25.08.2022 № 807. Стипендії не отримує.

Згідно квитанції від 30.08.2022 вбачається, що позивач ОСОБА_3 сплатила за навчання 12 000 гривень.

Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою ст. 157 цього Кодексу.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України.

Згідно приписів ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу.

При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки, це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, так як було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Як вбачається із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Також, суд враховує положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що обов`язок

батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження (Постанова Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15).

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В судовому засіданні встановлено, що донька сторін навчається на комерційній (платній) основі на денній формі навчання, не працює, а тому вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів, отриманих від податкових агентів за період з 2 кварталу 2021 року по 2 квартал 2022 року дохід відповідача ОСОБА_4 , складається із соціальних виплат з відповідних бюджетів як батьку - вихователю дитячого будинку сімейного типу та благодійних допомоги.

Окрім цього, дохід у виді заробітної плати відповідач отримував з ТОВ «Агротехнологія» лише на протязі квітня-липня 2021 року. Відповідач у 2022 році отримувамав орендну плату за земельну ділянку, що належить йому на праві власності.

Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Кременчуцької районної державної адміністрації від 23.09.2022 № 113/10-10 вбачається, що заробітна плата батька - вихователя тобто відповідача з 01.09.2022 по 30.09.2022 складає 23 400,00 грн.

Відповідач здійснює оплату проживання доньки в гуртожитку університету, що підтверджується квитанціями про оплату та не заперечується третьою особою.

Далі судом встановлено, що згідно судового наказу Козельщинського районного суду Полтавської області від 05.09.2022 у справі № 533/578/22 покладено обов`язок сплачувати щомісячно аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Окрім того, відповідач ОСОБА_4 щомісячно сплачує кошти в сумі 12 000,00 грн за комплексним договором (кредиту та застави) №1/4025864 від 15.10.2020.

Суд не приймає до уваги доводи Відповідача про перебування на його утриманні матері ОСОБА_8 , оскільки останнім не надано доказів її утримання.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно СК України надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

За таких обставин, суд встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов до висновку про те, що повнолітня дочка відповідача, яка навчається у навчальному закладі на платній, денній формі навчання, не працює та не має інших доходів, які б були достатніми для належного забезпечення її навчання та побуту, а тому стягнення аліментів з батька на її утримання є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/10 частини усіх видів заробітку або доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 07.09.2022 і до закінчення нею навчання, а саме до 30 червня 2023 року.

Суд звертає увагу на те, що позивачем відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 1/4 усіх видів його доходів.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

Щодо процесуальних витрат

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 141 ЦК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Також, відповідно до ст. 246 ЦПК України, під час ухвалення рішення суду, за клопотанням представника позивача не вирішується питання щодо розподілу понесених позивачем судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст. 263-265, 268, 275-279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,(реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/10 частини усіх видів заробітку або доходу щомісячно, починаючи з 07.09.2022 року і до закінчення нею навчання, а саме до 30 червня 2023 року.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В іншій частині позивачу в позові - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України призначити судове засідання щодо розгляду питання про судові витрати позивача на 01.12.2022 року о 09 годині 00 хвилин.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строку на апеляційне оскарження на нього не буде подано апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити учасникам справи, що повний текст рішення буде виготовлений протягом 10 днів.

Повний текст рішення виготовлений 29.11.2022

Суддя М.М. Оксенюк