Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2166/21
Провадження № 2/376/166/2022
"25" липня 2022 р. Сквирський районний суд Київської області
у складі: головуючого судді Коваленка О.М.,
за участі секретаря Таранчук В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У вересні 2021 року КС «Центр фінансових послуг» звернулась до суду з вказаним позовом.
У позовній заяві представник позивача вказує, що 24.01.2019 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №В28/006/19/190/21СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 7000,00 грн.
Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору кредит надається відповідачу у національній валюті України, після підписання Кредитного договору готівкою в касі Позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок Відповідача в додатковий капітал за його заявою.
Позивач виконав умови Кредитного договору та перерахував кошти в сумі 7000,00 грн., згідно його заяви на перерахування коштів в сумі 7000,00 грн. на цільовий внесок в додатковий капітал, що підтверджується довідкою про зарахування коштів.
24.01.2019 року від відповідача надійшла заява про повернення цільового внеску в додатковий капітал в сумі 7000,00 грн. Позивач повернув відповідачу цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером №7/8 від 24.01.2019 року.
Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору нарахування процентів здійснюється на залишок суми кредиту фактичну кількість календарних днів користування кредитом.
Відповідно до п.п. 10 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 20-го числа кожного місяця.
Відповідно до п.3.7. Кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів.
Також 24.01.2019 між позивачем як кредитодавцем, ОСОБА_1 як позичальником та ОСОБА_2 як поручителем було укладено Договір поруки № В28/006/19/190/21СЗ, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався солідарно з позичальником відповідати перед кредитодавцем за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором кредитної лінії. Відповідно до п.2.1 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків. Оскільки позивач виконав взяті на себе за договором зобов`язання, а відповідач ОСОБА_1 , як позичальник, допустив порушення взятих на себе зобов`язань, КС «Центр фінансових послуг» звернулась до суду із вимогами про солідарне стягнення заборгованості як з позичальника, так і з поручителя.
- 7000,00 грн заборгованість по тілу кредиту;
1060,92 грн інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 25.01.2019 року по 31.07.2021 року;
549,45 грн три проценти річн6их від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 25.01.2019 року по 06.09.2021 року;
1050,30 грн три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентах з 25.01.2019 року по 06.09.2021 року.
На даний час відповідачі продовжують ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашають, що є порушенням законних прав Кредитної спілки «Центр фінансових послуг», а тому позивач звернувся до відповідачів з листом, в якому повідомив про заборгованість та наміри звернутися до суду у разі невиконання даного зобов`язання. Відповідачі отримали вищевказаний лист, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Представник позивача Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а. с. 3,38,44).
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення, про причини неявки до суду не повідомили, правом на подання відзиву не скористалися. Письмових заяв чи клопотань не надали.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку вимог ст. 280, 281 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою суду від 25.07.2022 року постановлено провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на таке.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Суд встановив, що 24.01.2019 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №В28/006/19/190/21СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 7000,00 грн (а.с.7-8).
Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору кредит надається відповідачу у національній валюті України, після підписання Кредитного договору готівкою в касі Позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок Відповідача в додатковий капітал за його заявою.
Позивач виконав умови Кредитного договору та перерахував кошти в сумі 7000,00 грн., згідно його заяви на перерахування коштів в сумі 7000,00 грн. на цільовий внесок в додатковий капітал, що підтверджується довідкою про зарахування коштів.
24.01.2019 року від відповідача надійшла заява про повернення цільового внеску в додатковий капітал в сумі 7000,00 грн. Позивач повернув відповідачу цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером №7/8 від 24.01.2019 року (а.с. 11,12).
Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору нарахування процентів здійснюється на залишок суми кредиту фактичну кількість календарних днів користування кредитом.
Відповідно до п.п. 10 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 20-го числа кожного місяця.
Відповідно до п.3.7. Кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів.
Також 24.01.2019 між позивачем як кредитодавцем, ОСОБА_1 як позичальником та ОСОБА_2 як поручителем було укладено Договір поруки № В28/006/19/190/21СЗ, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався солідарно з позичальником відповідати перед кредитодавцем за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором кредитної лінії (а.с. 9). Відповідно до п.2.1 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків. Оскільки позивач виконав взяті на себе за договором зобов`язання, а відповідач ОСОБА_1 , як позичальник, допустив порушення взятих на себе зобов`язань, КС «Центр фінансових послуг» звернулась до суду із вимогами про солідарне стягнення заборгованості як з позичальника, так і з поручителя.
- 7000,00 грн заборгованість по тілу кредиту;
1060,92 грн інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 25.01.2019 року по 31.07.2021 року;
549,45 грн три проценти річн6их від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 25.01.2019 року по 06.09.2021 року;
1050,30 грн три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентах з 25.01.2019 року по 06.09.2021 року.
На даний час відповідачі продовжують ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашають, що є порушенням законних прав Кредитної спілки «Центр фінансових послуг», а тому позивач звернувся до відповідачів з листом, в якому повідомив про заборгованість та наміри звернутися до суду у разі невиконання даного зобов`язання. Відповідачі отримали вищевказаний лист, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, та сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня прострочення платежу.
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Аналізуючи норми чинного законодавства та договору поруки, суд зазначає, що суть солідарного обов`язку полягає в тому, що кредитор має право вимагати виконання зобов`язання як від боржника, так від поручителя.
Враховуючи те, що порука є особливим забезпечувальним зобов`язанням, поручитель несе відповідальність як за основним (кредитним договором) так і за забезпечувальним (договір поруки) зобов`язаннями.
Оскільки, судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 допущено порушення умов кредитного договору в частні своєчасного повернення кредитних коштів, тому у позивача виникло право вимоги до відповідачки ОСОБА_2 , як до поручителя, щодо повернення заборгованості позичальника.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року (справа № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19).
07.02.2022 кредитна спілка «Центр фінансових послуг» в особі голови правління Мурого Володимира Миколайовича, який діє на підставі статуту, уклав Договір про надання правової (правничої) допомоги з адвокатом Білецьким Б.М., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №5618/10 виданого Радою адвокатів Київської області 17.03.2016, на виконання якого отримав від останнього правничу допомогу та оплатив її, що вбачається з акту наданих послуг від 10.09.2021 (а.с.20) та платіжного доручення № 886 від 10.09.2021 про їх оплату на суму 3 000,00 грн (а.с.16).
Згідно Акту наданих послуг по договору від 21.07.2021 загальна вартість послуг визначена сторонами у розмірі 3 000,00 грн..
Отже, суд вважає доведеною, обґрунтованою, реальною, розумною і співмірною, враховуючи складність справи, суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, заявлену позивачем до стягнення з відповідачів.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Отже, з урахуванням вимог ст. 137, 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають понесені судові витрати у справі, що підтверджені документально (а.с. 4, 19), а саме: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн, а також витати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.526, 530, 553, 554, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.
З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.М. Коваленко