Справа № 144/933/22
Провадження № 2/144/367/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2022 р. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бондарук О.П.,

з участю секретаря судового засідання Сторожук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт. Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», третіх осіб на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем відкрито виконавче провадження за № 67998627 від 24.12.2021 року щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» коштів у сумі 62798,92 грн.

Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни № 9984 від 28.09.2021 року.

Як слідує з указаного виконавчого напису, ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 630287317 від 22.07.2015 року, укладеним між позивачем та АТ «Альфа-Банк».

Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «Кредитні Ініціативи» на підставі Договору №1 про відступлення прав вимоги від 21.06.2016 року, яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «ФК «Інвестохіллс веста» на підставі Договору № 2019-1КІ/ВЕСТА про відступлення права вимоги від 26.12.2018 року, яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору № 16-01/19/1 про відступлення прав вимоги від 16.01.2019 року. Оригіналу вказаного договору відступлення або його копії позивач не отримував.

Також позивачем зазначено, що жодних повідомлень про зміну кредитора в зобов`язанні (з банку на фінансову компанію) йому ніхто не направляв і такого повідомлення він не отримував.

У позовній заяві вказано, що приватний нотаріус не повідомляв позивача про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, тому ОСОБА_1 не міг заперечувати проти незаконно нарахованих сум, а нотаріус відповідно не мав права вчиняти виконавчий напис, не перевіривши безспірність вимог кредитора (відповідача).

Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 27.09.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 01 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов не надав, ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 03.10.2022 року (а.с. 44).

Треті особи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином за місцем реєстрації здійснення їх діяльності, своїм правом на надання пояснень не скористалися.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 24.12.2021 року приватним виконавецем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження за № 67998627 від 24.12.2021 року (а.с. 20).

Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. № 9984 від 28.09.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 630287317 від 22.07.2015 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», сума заборгованості за період 16.01.2019 року по 20.07.2021 року складає 62798,92 гривень боргу, в тому числі: заборгованість за процентами та комісією в сумі 36966,72 грн, заборгованість за сумою кредиту в сумі 25332,20 грн (а.с. 15).

Як встановлено з виконавчого напису № 9984 від 28.09.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, укладеним між АТ «Альфа-Банк», правонаступником прав та обов`язків якого на підставі Договору № 1 про відступлення прав вимоги від 21.06.2016 року є ТОВ «Кредитні Ініціативи», яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на підставі Договору № 2019-1КІ/ВЕСТА про відступлення права вимоги від 26.12.2018 року, яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору № 16-01/19/1 про відступлення права вимоги від 16.01.2019 року та ОСОБА_1 № 630287317 від 22.07.2015 року (а.с. 22).

Зі змісту виконавчого напису слідує, що право вимоги у ТОВ «Вердикт Капітал» виникло на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 630287317 від 22.07.2015 року. Однак, як зазначає позивач, оригіналу вказаного Договору відступлення прав вимог чи його копії він не отримував. У матеріалах справи копія вказаного договору відсутня.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок).

У відповідності до частини першої статті першої Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»).

Згідно вимог статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

У відповідності до підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1, підпунктів 3.1,3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Отже, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При цьому слід зазначити, що Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

З огляду на викладене, аналізуючи зміст вказаних вище норм, суд приходить до наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень статтей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, з подібних правовідносин, яка є послідовною та незмінною, відступати від якої підстав немає.

Відповідач не подав суду жодних доказів, які б спростовували твердження позивача та обґрунтовували законність і правомірність, підставність вчинення виконавчого напису, у зв`язку із наявною у боржника заборгованістю.

Разом з тим, слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявних підстав для правонаступництва ТОВ «Вердикт Капітал» після АТ «Ідея-Банк» та як наслідок, законності вимог відповідача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, укладеним між позивачем та АТ «Ідея-Банк». Доказів протилежного сторонами суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку про підставність позову та визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягненню підлягає судовий збір в сумі 992,40 грн. судового збору за позовну вимогу та 496,20 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7, 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», третіх осіб на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни від 28.09.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 9984, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 630287317 від 22.07.2015 року у розмірі 62798 грн. 92 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 992,40 грн. судового збору за позовну вимогу та 496,20 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП, НОМЕР_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», вулиця Кудрявський узвіз, 5-Б м. Київ, 04053, ;

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, адреса: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області, адреса: вул. Героїв Крут, 4-В, прим. № 47 м. Вінниця, 21001.

Повний текст рішення виготовлено 16.11.2022 року.

Суддя