Провадження № 2/643/738/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Сухіни Г.Ю., представника позивача- адвоката Філімонової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради (далі відповідач), в якому просить:

- встановити факт його проживання з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові, на час відкриття спадщини однією сім`єю більше п`яти років;

- визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (далі Квартира), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є рідним сином ОСОБА_3 , який був власником Квартири. З 15.11.2010 року позивач був зареєстрований та мав місце проживання в Квартирі. За цією ж адресою був зареєстрований ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_2 . Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений 10.02.1976 року. ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою Квартири з 10.12.1976 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час смерті ОСОБА_3 , позивач та його мачуха ОСОБА_2 також були зареєстровані та проживали за адресою Квартири. Після смерті батька ОСОБА_3 , позивач проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 , в них був спільний побут, бюджет, спільні витрати на їжу, на утримання житла тощо. Між позивачем та ОСОБА_2 була духовна та емоційна близькість, фактично мали місце родинні відносини. Після смерті ОСОБА_2 позивач звернувся до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та мачухи ОСОБА_2 . Позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , в якому зазначено, що спадкоємцями майна ОСОБА_3 є його син (позивач) та дружина ОСОБА_2 в рівних частках, по 1/2 частці кожний. ОСОБА_2 заповіту не залишила, рідних дітей не мала. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті мачухи ОСОБА_2 , посилаючись на те, що юридичний факт проживання однією сім`єю може бути встановлений виключно рішенням суду.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.02.2021 відкрито провадження у даній цивільній справі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.11.2021 року витребувано з П`ятої Харківської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, що заведена після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та належним чином завірену копію спадкової справи, що заведена після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.01.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначеного до судового розгляду по суті.

Відповідач надав відзив, в якому просив відмовити в позові повністю, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів факту проживання однією сім`єю позивача та ОСОБА_2 , а також факту реєстрації права власності на спірну 1/2 частину Квартири.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

У судовому засіданні 16.02.2022 року представник позивача позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Враховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, які є складовими права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши показання свідків, дослідивши матеріали справи, у тому числі копії спадкових справ, що були заведені після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та витребувані судом, встановив наступні фактичні обставини.

Позивач є сином ОСОБА_3 , що підтверджується повторним Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 . Матір`ю позивача є ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 , ОСОБА_3 10.02.1976 року уклав шлюб з ОСОБА_5 , якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харкові.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові.

Як вбачається з копії поквартирної карточки, яка міститься в матеріалах спадкової справи, за адресою Квартири були зареєстровані: ОСОБА_3 з 08.10.1976 року, ОСОБА_7 з 10.12.1976 року, позивач ОСОБА_1 з 15.11.2010 року.

Згідно копії паспорту позивача, він зареєстрований за адресою Квартири з 15.11.2010 року.

Відповідно до Інформаційних довідок з реєстру територіальної громади м. Харкова від 25.05.2020 року та від 22.12.2020 року, станом на 13.05.2020 року (дата смерті ОСОБА_2 ) у Квартирі були зареєстровані позивач та ОСОБА_2 .

Як вбачається з виписок із медичних карт стаціонарної хворої ОСОБА_2 , остання протягом 2017, 2019 років проходила стаціонарне лікування у зв`язку з важким станом здоров`я.

Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_5 , позивач 04.08.1995 року уклав шлюб з ОСОБА_8 .

Відповідно до Довідки за реквізитами, виданої АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_8 має банківську картку НОМЕР_6 .

Як вбачається з квитанцій про сплату комунальних послуг за адресою Квартири, комунальні послуги за червень 2019, липень 2019, серпень 2019, листопад 2019, грудень 2019, січень 2020, березень 2020, квітень 2020, липень 2020 були оплачені з банківської картки НОМЕР_7 , яка належить дружині позивача.

Згідно Договору-замовлення № 004836 на організацію та проведення поховання, поховання померлої ОСОБА_2 було замовлено та організовано дружиною позивача ОСОБА_8 .

Позивач 26.05.2020 року звернувся до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки № 1091663 від 17.11.2020, виданої КП «ХМБТІ», Квартира належала на праві власності ОСОБА_3 .

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.12.2020 року П`ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 8-820, спадкоємцями майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його син ОСОБА_1 (позивач) - у 1/2 частці та його дружина ОСОБА_2 - у 1/2 частці. Спадщина складається з Квартири. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку Квартири видано позивачу. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку Квартири ще не видано.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 236119907 від 09.12.2020 року, право власності на 1/2 частину Квартири зареєстровано за позивачем на підставі вказаного вище Свідоцтва про право на спадщину за законом.

Аналогічні дані містяться в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 275091362 від 16.09.2021 року, згідно якої право власності на 1/2 частину Квартири зареєстровано за позивачем на підставі вказаного вище Свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.12.2020 року, винесеної П`ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою, позивачу відмовлено в оформленні спадщини після померлої ОСОБА_2 з підстав того, що родинні відносини між ними відсутні, юридичний факт проживання однією сім`єю протягом 5 років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду.

Згідно довідки про коло спадкоємців від 09.12.2020 року, виданої П`ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі заяви позивача заведена спадкова справа. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину, немає, інших заяв про прийняття спадщини не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

ОСОБА_9 , допитана в якості свідка, показала, що проживає в кв. АДРЕСА_2 . Позивача вона знає як сина її подруги ОСОБА_2 , з якою вона жила в одному під`їзді. Вона дружила з ОСОБА_2 з 2000 року. ОСОБА_2 проживала в кв. АДРЕСА_3 . Позивач придбавав їжу для ОСОБА_2 , піклувався про її здоров`я. Між ОСОБА_2 та позивачем існували відносини як між матір`ю та сином. До дитини позивача ОСОБА_2 ставилась як до онука. Похорони ОСОБА_2 організував позивач. Коли ОСОБА_2 перебувала на лікуванні в лікарні, позивач її відвідував. Позивач сплачував комунальні послуги за Квартиру. Після смерті батька позивач жив у ОСОБА_2 , а також у дружини. Свідку відомо, що як позивач, так і його дружина ночували в Квартирі разом з ОСОБА_2 .

ОСОБА_10 , допитана в якості свідка, показала, що проживає в кв. 355 вказаного вище будинку. ОСОБА_2 була її кумою та дуже близькою людиною, вона до неї ставилась як до сестри. Своїх дітей у ОСОБА_2 не було, вона відносилась до позивача як до сина. Після смерті батька позивач жив разом з ОСОБА_2 у Квартирі. Позивач та його дружина придбавали продукти для їх сім`ї, в тому числі для ОСОБА_2 . ОСОБА_2 готувала їжу на всю родину. Позивач придбавав побутову техніку в Квартиру, робив ремонт. ОСОБА_2 тричі лежала в лікарні, там її навідував позивач з дружиною. Позивач жив і у Квартирі, і у дружини. Після смерті батька в 2014 році і до смерті ОСОБА_2 в 2020 році позивач постійно проживав у Квартирі. Свідок підтверджує, що останні 5 років до смерті ОСОБА_2 позивач проживав у Квартирі разом з нею.

ОСОБА_8 , допитана за її згодою в якості свідка, показала, що є дружиною позивача. З позивачем вона познайомилась в 1991 році, з ОСОБА_2 - в 1992 році. ОСОБА_2 була справжньою бабусею для її сина, постійно опікувалась онуком. З 2013 року позивач переїхав до батька за місцем своєї реєстрації за адресою Квартири, щоб доглядати батька після інсульту. Спільних дітей у батька позивача та ОСОБА_2 не було. ОСОБА_2 завжди ставилась до позивача як до сина, а до свідка як до невістки. У ОСОБА_2 власних дітей не було. З 2013 року позивач проживав разом з батьками в Квартирі, свідок жила на 2 будинка. Після смерті батька позивача, у ОСОБА_2 погіршився стан здоров`я. До смерті ОСОБА_2 позивач проживав разом з нею в Квартирі. Свідок також переїхала до них, щоб допомагати ОСОБА_2 . У них був спільний бюджет з ОСОБА_2 , вони придбавала для останньої ліки, купували на всіх продукти. Свідок оплачувала комунальні послуги за адресою Квартири зі своєї банківської картки. Свідок разом з позивачем займались похованням ОСОБА_2 .

Вирішуючи позовні вимоги в частині встановлення факту проживання позивача з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини однією сім`єю більше п`яти років, суд керується таким.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» передбачено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків, або бути і в тих, і в інших стосунках.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ.

Згідно ч. 2 ст. 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Від факту, який просить встановити позивач, залежить виникнення у нього права на спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Виходячи з положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що встановлення факту, про який зазначає позивач, хоча прямо і не передбачено положеннями ст. 315 ЦПК України, проте не суперечить чинному законодавству та завданням справедливості цивільного судочинства.

Судом з досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_2 була мачухою позивача.

Позивач та ОСОБА_2 на момент смерті останньої, тривалий час були зареєстровані за місцем проживання за адресою Квартири.

Як вбачається з показань свідків, позивач та ОСОБА_2 на момент смерті останньої вже більше 5 років разом проживали за адресою Квартири, мали спільний бюджет та побут, вели спільне господарство, піклувались один про одного, при цьому ОСОБА_2 ставилась до позивача як до рідного сина, а до дітей позивача як до рідних онуків.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо доведеності факту проживання однією сім`єю позивача та ОСОБА_2 не менше як 5 років до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, вказаний факт підтверджується реєстрацією та проживанням вказаних осіб в одній Квартирі, показаннями свідків, фактом оплати дружиною позивача за рахунок спільних коштів подружжя комунальних послуг за адресою Квартири, фактом організації родиною позивача поховання ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та позивача.

При цьому аргументи позивача відносно того, що факт його проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю підтверджується в тому числі тією обставиною, що ОСОБА_2 02.08.2019 року зняла зі своєї ощадної книжки всі гроші та влаштувала свято і зробила подарунок на річницю весілля позивача та його дружини, яка мала місце 04.08.2019 року, суд відхиляє, оскільки будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що вказані грошові кошти ОСОБА_2 були витрачені саме із зазначеною позивачем метою, суду не надано.

Оцінюючи аргументи і доводи відповідача, викладені у відзиві, суд керується таким.

Посилання відповідача на практику Верховного Суду, згідно якої показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю, суд не може визнати таким, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог, оскільки факт проживання однією сім`єю позивача та ОСОБА_2 судом встановлено на підставі сукупності досліджених доказів, що зазначені вище.

Так, вказаний факт підтверджується не тільки показаннями свідків, а й фактом реєстрації вказаних осіб за однією адресою (адресою Квартири), фактом оплати дружиною позивача за рахунок спільних коштів подружжя комунальних послуг за адресою Квартири, послуг з поховання ОСОБА_2 .

При цьому суд враховує, що двоє із свідків не є членами сім`ї або родичами позивача, тобто не мають особистої заінтересованості в результаті розгляду справи, та були сусідами і подругами ОСОБА_2 , тобто мали з останньою довірчі відносини та проживали поруч з нею.

Доводи відповідача відносно того, що укладення договору-замовлення на поховання ОСОБА_2 , а також оплата дружиною позивача комунальних послуг за адресою Квартири, не можуть бути належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження факту проживання однією сім`єю, суд відхиляє, оскільки зазначений факт судом встановлений на підставі оцінки усієї сукупності досліджених доказів, у тому числі показань свідків, які попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частину Квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , суд керується таким.

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом з досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_3 був власником Квартири.

ОСОБА_2 прийняла спадщину у вигляді 1/2 частини Квартири після смерті чоловіка ОСОБА_3 , оскільки проживала разом з останнім станом на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від спадщини, проте свідоцтво про право на спадщину не отримала. Зазначені обставини підтверджуються в тому числі даними Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.12.2020 року П`ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 8-820, в якому зазначено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем 1/2 майна свого чоловіка ОСОБА_3 .

Позивач у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Заяв про прийняття спадщини від інших осіб не надходило.

Спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , складається з 1/2 частини Квартири, яку вона прийняла у спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене та відмову нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову в частині вимог про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину Квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Аргументи відповідача відносно того, що право власності на спірну 1/2 частину Квартири не було зареєстровано у встановленому законом порядку за ОСОБА_2 , у зв`язку з чим за доводами відповідача відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання права власності на вказану частину за позивачем, суд відхиляє з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вказаних вище положень законодавства, одержання свідоцтва про право на спадщину є правом, а не обов`язком спадкоємця. Факт неотримання вказаного свідоцтва не може бути підставою для позбавлення спадкоємця права на спадщину, яка йому належить з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 прийняла спадщину у вигляді 1/2 частини Квартири після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , проте свідоцтво про право на спадщину не одержала.

Таким чином, спірна 1/2 частина Квартири вважається такою, що належала ОСОБА_2 з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , незалежно від оформлення ОСОБА_2 спадкових прав.

Враховуючи наведене, спірна 1/2 частина Квартири входить до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

Виходячи з наведеного вище, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Харкова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ) однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Харкова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Крівцов