Справа № 309/4243/21
Провадження № 2/309/1001/21
У Х В А Л А

16 травня 2022 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Піцур Я.Я. за участю секретаря Губаль Г.М., представника позивача Фули М.Ю. , представника відповідачів Гринюк Г.В. , розглянувши заяву представника позивача Фули М.Ю. про відвід судді Піцура Ярослава Ярославовича при розгляді справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про виселення,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хустського районного суду під головуванням судді ПіцураЯ.Я. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про виселення.

Представником позивача по даній справі Фула М.Ю. на адресу суду надіслано заяву про відвід головуючого судді.

Заява про відвід вмотивована тим, що суддя Піцур Я.Я. не може брати участь у справі, оскільки є сумніви в його неупередженості та об`єктивності. Так, в судовому засіданні від 19.04.2022 головуючим у справі суддею Піцур Я.Я. було порушено право позивача та обмежено його у доступі до правосуддя. Зокрема особиста участь сторони у справі гарантується. Однак головуючий суддя, з`ясовуючи думку представника позивача про можливість продовження розгляду справи по суті у відсутності самого позивача, ухвалив рішення про продовження розгляду справи по суті, не дивлячись на заперечення проти такого продовження без безпосередньої участі самого позивача, який не подавав заяви про розгляд справи у його відсутності. Вважає, що в умовах воєнного стану за таких обставин, суд повинен був відкласти судовий розгляд. Натомість суд ухвалив продовжити розгляд справи, що на думку представника позивача свідчить про упередженість судді.

Виходячи з наведеного представник позивача має сумнів щодо неупередженості головуючого судді Піцура Я.Я. при розгляді даної справи, та вважає, що він має бути відведений.

В судовому засіданні представник позивача Фула М.Ю. підтримав подану ним заяву та просив її задовольнити з підстав наведених у заяві. Додатково ствердив, що позивач ОСОБА_3 не повідомлявся про час і місце судового розгляду.

Представник відповідачів адвокат Гринюк Г.В. заперечила проти задоволення заяви, оскільки вважає, що підстави для відводу судді відсутні.

З даного приводу слід зазначити наступне.

Так, заява про відвід головуючого судді Піцура Я.Я. подана менш як за три дні до призначеного судового розгляду, а тому відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до п.5 ч.1ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо: є обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» «кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом».

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті б, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

На додачу, в п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р. «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття». Вказані вище факти щодо поведінки судді під час виконання своїх професійних обов`язків суперечить вимогам ст. 129 КУ, ст. 6 Конвенції про права людини.

Заявник вважає, що головуючий суддя безпідставно ухвалив продовжувати розгляд справи за відсутності позивача, який не подавав заяви про розгляд справи у його відсутності, тому в нього виникають сумніви з приводу об`єктивності та неупередженості судді Піцура Я.Я.

Частинами 1-3 статті 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частина 2 ст. 36 ЦПК України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

В рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п.66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Євросуду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»), У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Також згідно практики ЄСПЛ «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватись особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто, чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., наприклад, рішення у справі «Моріс проти Франції» [ВП] (Morice v. France) [GC], заява № 29369/10, пункт 73, ЄСПЛ 2015, з подальшими посиланнями). У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає в якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (там само, пункт 76). Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або, іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (там само, пункти 77 та 78).

З досліджених матеріалів цивільної справи вбачається, що судове засідання у даній справі було призначено 19.04.2022 року.

Про дане судове засідання представник відповідача адвокат Фула М.Ю. повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки в суді, яку адвокат Фула М.Ю. отримав 06.04.2022 (а.с.72).

В судове засідання від 19.04.2022 позивач ОСОБА_3 не з`явився, однак з`явився його представник Фула М.Ю .

В судовому засіданні від 19.04.2022 представник позивача Фула М.Ю. заявив клопотання про відкладення розгляду справи, з огляду на те, що позивач ОСОБА_3 не з`явився в судове засіданні і такий не подавав заяви про розгляд справи без його участі, посилаючись при цьому на введення в Україні воєнного стану.

Протокольною ухвалою суду прийнято рішення про можливість продовження розгляду справи у відсутності позивача ОСОБА_3 . Після чого представником Фула М.Ю. подано усне клопотання про бажання заявити відвід з мотивів порушення права позивача ОСОБА_3 брати участь у судовому засіданні, і в судовому засіданні було оголошено перерву для надання можливості набрати заяву про відвід у письмовій формі.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначені ст. 223 ЦПК України.

Зокрема згідно п.4 ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Таким чином, оскільки у даному випадку представника позивача Фула М.Ю. був належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, такий з`явився в судове засідання від 19.04.2022, і судом не визнавалася обов`язковою явка позивача ОСОБА_3 , то рішення суду про можливість розгляду справи у відсутності позивача ОСОБА_3 повністю ґрунтується на приписах п.4 ч.3 ст. 223 ЦПК України.

Відтак судом ухвалено рішення про можливість продовження розгляду справи в судовому засіданні від 19.04.2022 у відповідності до приписів ЦПК України, а всі твердження представника позивача про порушення цим самим прав позивача є безпідставними та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права.

Таким чином, наведені представником позивача Фула М.Ю. обставини не можуть свідчити ні про пряму, ні про побічну заінтересованість у результаті розгляду справи, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді у вирішенні справи, які відповідно до приписів статті 36 ЦПК України виключають участь судді у розгляді справи, зазначені в заяві твердження не є аргументованими достатніми доводами, а сама по собі незгода заявника з прийнятими суддею процесуальними рішеннями, які ґрунтуються на приписах ЦПК України, не може бути підставою для відводу судді.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що заяву про відвід необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40,41, ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви представника позивача Фули М.Ю. про відвід судді Піцура Ярослава Ярославовича при розгляді справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про виселення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 16 травня 2022 р.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.