Провадження №2/522/75/22
29 листопада 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Суворової О.В.,
за участі секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,
До Приморського районного суду м. Одеси 20.12.2021 року надійшов позов ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.
Згідно обґрунтування позову, виконавчим листом Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2015 року ухвалено стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісяця з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стверджує, що з часу ухвалення рішення суду розмір витрат на утримання сина зріс. Син навчається в 4 класі Одеської загальноосвітньої школи №39 І-ІІІ ступенів ОМР Одеської області, для його навчання необхідно його забезпечити матеріалами та приладдями для навчання. В період з 16.11.2020 р. по 27.11.2020 р. дитина проходила курс реабілітації в ООБФРДІ «Майбутнє». Також дитина навчається у позашкільному навчальному закладі «Одеський центр дитячої та юнацької творчості «Дивосвіт» Приморського району та відвідує гурток образотворчого мистецтва «Палітра» з вересня 2018 року і дотепер, відвідує секцію дзюдо ФСО «Динамо» України ОМР, є учнем «Мистецької школи №15 ім. Т.І.Боєвої м. Одеси», відвідує скаутські заняття, займається у приходському дитячо-юнацькому хорі «Чисте Джерело» з вересня 2017 року по теперішній час. За викладеного позивачка просила збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2015 року, та стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно і до повноліття дитини.
Ухвалою суду від 05.01.2022 року провадження у справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження
Ухвалою суду від 02.02.2022 року за клопотанням позивачки витребувано з Головного управління державної податкової служби України в Одеській області інформацію про доходи ОСОБА_2 за період з січня 2021 року по грудень 2021 року.
06.10.2022 року з Головного управління державної податкової служби України в Одеській області надіслано до суду інформацію про доходи ОСОБА_2 за період з січня 2021 року по грудень 2021 року, згідно якої станом на 15.02.2022 року інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня.
У судове засідання 29.11.2022 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. У матеріалах справи наявна заява позивача, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, був сповіщений про місце та час розгляду справи належним чином та своєчасно, про що наявне поштове повідомлення про отримання останній повістки.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.
Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.
Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Дослідивши подані позивачем документи і матеріали справи , суд встановив наступні фактичні обставини.
Згідно матеріалів справи, встановлено, що сторони від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 24.07.2013 року) (а.с.13).
Згідно матеріалів справи, син ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 .
Виконавчим листом , виданим Приморським районним судом м. Одеси 02.02.2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісяця з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).
Неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою №1 від 18.11.2021 р. виданої ОСББ «Гармонія Плюс» (а.с.12)
Згідно матеріалів справи, неповнолітній син ОСОБА_3 навчається в 4 класі Одеської загальноосвітньої школи №39 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, про що видана довідка №164 від 15.11.2021 р. (а.с.14)
Також неповнолітній син ОСОБА_3 навчається у комунальному позашкільному навчальному закладі «Одеський центр дитячої та юнацької творчості «Дивосвіт» Приморського району та відвідує гурток образотворчого мистецтва «Палітра» з вересня 2018 року по теперішній час, що підтверджується довідкою №2 від 04.06.2021 р. (а.с.17). ОСОБА_3 також відвідує секцію дзюдо ФСО «Динамо» України Одеської обласної ради (а.с.18).
Відповідно до довідки від 10.11.2021 р. №86 ОСОБА_3 є учнем 2 класу відділу народних інструментів комунального закладу початкової спеціалізованої освіти «Мистецької школи №15 ім. Т.І.Боєвої м. Одеси», вартість занять яких становить 300 грн. за місяць (а.с.19).
Згідно довідки вих№85 від 05.11.2021 р. ОСОБА_3 займається у приходському дитячо-юнацькому хорі «Чисте Джерело» з вересня 2017 року по теперішній час, приймає активну участь у роботі хору, який співає на церковних службах, бере участь у фестивалях і конкурсах (а.с.20), також відвідує скаутські заняття при Одеському Свято-Архангело-Михайлівському жіночому монастирі з вересня 2018 року по теперішній час, приймає активну участь у всіх заходах скаутів, довідкою вих.№89 від 08.11.2021 р. даний факт підтверджено (а.с.21).
На виконання ухвали від 02.02.2022 року Головне управління державної податкової служби України в Одеській області надало до суду інформацію про доходи ОСОБА_2 за період з січня 2021 року по грудень 2021 року, згідно якої станом на 15.02.2022 року інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня.
Вирішуючи спір, суд виходить із наступного.
Одним з головних принципів сімейного права є паритетність у побудові сімейних відносин. Цей принцип навіть знайшов своє відображення в Основному Законі України Конституції, у статті 51 якої зазначено, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя.
Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства»).
У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до ст. 8 Закону України від 26 .04.2001р. № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно із статтею 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі.
Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України).
У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.
Отже, станом на час вирішення даного спору судом, мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку не може становити менше ніж вказана сума у ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2022 рік».
При цьому, суд погоджується з доводами позивачки із приводу того, що з віком потреби на дітей становляться більш вагомими, а отже більш витратним їх утримання. При цьому, суд враховує, що обов`язки із утримання дітей покладаються на обох із батьків, незалежно від того, з ким вони проживають.
З огляду на викладене, враховуючи, що розмір аліментів, присуджений за рішенням суду, є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та є недостатнім для належного забезпечення дитини, а також беручи до уваги, що позивачка не надала доказів, які підтверджують офіційний дохід відповідача, будь-які довідки з місця роботи про доходи відповідача відсутні, тому суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , а саме суд не погоджується із розміром аліментів, які позивачка просила присудити із відповідача.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Таким чином, з огляду на встановлені обставини, встановлений законом мінімальний розмір аліментів та межі позовних вимог, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та змінити їх розмір , встановлений рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2015 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення повноліття або до зміни матеріального стану сторін.
Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
При цьому суд враховує положення ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої об`єктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів
Щодо періоду, з якого відбувається зміна розміру аліментів, слід зазначити, що ч.1 ст. 191 СК України передбачений час з якого присуджуються аліменти, однак при зміні розміру аліментів дана норма не може бути застосовано, а тому суд присуджує зміну розміру аліментів з моменту постановлення рішення суду у справі.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Положенням п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму, що в грошовому еквіваленті становить 908,00 грн.
Враховуючи те, що позивачка в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, в такому разі судовий збір по справі необхідно стягнути із відповідача у дохід держави.
Керуючись ст.. 141, 142, 180-184, 192 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 43-44, 49, 76-83, 89, 95, 133, 141, ч.1 ст. 223, ч.2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).
В іншій частині позову - відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 29.11.2022 року.
Суддя Суворова О.В.