Провадження № 2/727/287/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Гладкій Л.І.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_1 ,посилаючись на те, що 15 липня 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1198.

Від даного шлюбу у сторін дітей немає.

Позивач вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Між ними траплялись непорозуміння та суперечки, що поступово призводило до відсутності нормальних сімейних відносин.

Зазначає, що на даний час він втратив довіру до відповідачки та почуття кохання, що є основою сім`ї.

Вказав, що сторони не проживають як подружжя та не ведуть спільного господарства з березня 2021 року, а з 15 червня 2021 року відповідачка забрала всі свої речі та майно і переїхала проживати до батьків. Шлюб носить формальний характер.

Ствердив, що він неодноразово намагався створити умови для зміни поведінки та відношення один до одного, зокрема відповідачки до нього, однак до позитивного результату це не призвело.

На думку позивача подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін.

На основі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами.

Позивач в судове засідання призначене на 12.05.2022 року не з`явився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність без застосування технічних засобів. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Вказав, що він остаточно втратив почуття любові та поваги до відповідача. Просив не надавати термін на примирення.

Також згідно поданої відповіді на відзив позивач зазначив, що наприкінці травня 2021 року сторони разом відпочивали у Туреччині. А саме маючи намір зберегти сім`ю та маючи надію на покращення стосунків, він запропонував відповідачці поїхати разом на відпочинок, щоб дати шанс сім`ї не розпастись.

Відповідач в судовому засіданні підтримала викладене у відзиві та спрямованих до суду письмових поясненнях. Ствердила, що не відповідає дійсності зазначене позивачем у позові те, що сторони не проживають як подружжя та не ведуть спільного господарства з березня 2021 року, та з 15.06.2021 року вона забрала свої речі і переїхала проживати окремо, оскільки ще наприкінці травня 2021 року вони разом з позивачем відпочивали у Туреччині, про що сам відповідач підтвердив у відповіді на відзив. Після приїзду з відпочинку, вони ще фактично проживали разом подружнім життям до другої половини липня 2021 року початку серпня 2021 року, однак після суттєвого конфлікту, який влаштував відповідач, вона переїхала проживати окремо. Проти розірвання шлюбу на даний час вже не заперечує, оскільки вважає, що всі можливості для збереження шлюбу вичерпані.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 15 липня 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1198, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Від спільного шлюбу у сторін дітей немає.

Відповідно до ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини з другої половини липня 2021 року, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи та поясненнями відповідачки.

Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

При цьому, судом не надається сторонам термін на примирення, оскільки судом встановлено, що самими сторонами перед зверненням до суду з позовом про розірвання шлюбу - тривалий час вживались заходи до збереження сім`ї, а також і з огляду на тривалий час розгляду справи в судовому засіданні.

Керуючись вимогами ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, ст.ст.141, 263, 265, 268, 273, 282, 284, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 15 липня 2017 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1198 розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: