Провадження № 6/761/638/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Фролової І.В.,

секретаря судового засідання Таратінова Д.І.,

за участі:

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жаботинського Івана Володимировича, заінтересовані сторони: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавец виконавчого округу м. Києва Жаботинський Іван Володимирович звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним поданням, в якому просив суд вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2 до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Своє подання приватний виконавець Жаботинський І.В. обґрунтовував тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича перебувають виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_2 , а саме: ВП № 66532502 від 19 серпня 2021 року з виконання виконавчого листа №761/44131/19 від 19 липня 2021 року, що видав Шевченківський районний суд міста Києва про зобов`язання ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, поширену відносно ОСОБА_3 на веб-сторінці https://stopcor.org/chvankin-bez-prisyagi-chinit-pravosuddya-tse-zahoplennya-vladi-pravozahisnik/ наступного змісту: «Ми з`ясували, що в цієї особи навіть немає присяги. А згідно зі статтею 7-ою про судоустрій, суддя набуває повноважень, коли він урочисто приймає присягу в присутності Президента України. Цього у пана ОСОБА_4 не було. Він підпадає під кримінальну відповідальність і це питання необхідно піднімати, тому що особа, яке не набула повноважень, не може здійснювати правосуддя, а коли вона здійснює правосуддя це вже захоплення влади», - наголошує правозахисник» у спосіб, в який вона була поширена; ВП №66532700 від 19 серпня 2021 року з виконання виконавчого листа №761/44131/19 від 19 липня 2021 року, що видав Шевченківський районний суд міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 768,40 грн. Як зазначає приватний виконавець, боржником добровільно вимоги виконавчого документа виконано не було, на виклики виконавця боржник не реагує, пояснень щодо невиконання рішень не надавав. На думку виконавця, такі обставини у своїй сукупності свідчать про ухилення боржника від виконання рішення, на підставі чого звернувся до суду з відповідним поданням.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12 січня 2022 року матеріали подання передано на розгляд судді Фроловій І.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2022 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду.

Приватний виконавець у судовому засідання подання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у ньому.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як зазначає у поданні приватний виконавець, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича перебувають виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_2 , а саме: ВП № 66532502 від 19 серпня 2021 року з виконання виконавчого листа №761/44131/19 від 19 липня 2021 року, що видав Шевченківський районний суд міста Києва про зобов`язання ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, поширену відносно ОСОБА_3 на веб-сторінці https://stopcor.org/chvankin-bez-prisyagi-chinit-pravosuddya-tse-zahoplennya-vladi-pravozahisnik/ наступного змісту: «Ми з`ясували, що в цієї особи навіть немає присяги. А згідно зі статтею 7-ою про судоустрій, суддя набуває повноважень, коли він урочисто приймає присягу в присутності Президента України. Цього у пана ОСОБА_4 не було. Він підпадає під кримінальну відповідальність і це питання необхідно піднімати, тому що особа, яке не набула повноважень, не може здійснювати правосуддя, а коли вона здійснює правосуддя це вже захоплення влади», - наголошує правозахисник» у спосіб, в який вона була поширена; ВП №66532700 від 19 серпня 2021 року з виконання виконавчого листа №761/44131/19 від 19 липня 2021 року, що видав Шевченківський районний суд міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 768,40 грн.

Приватний виконавець вказує, що 19 серпня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66532502, а також винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66532700.

Зазначає, що вказаними постановами боржнику надано строк на добровільне виконання вимог виконавчих документів, останні направлені на адресу боржника, однак, останнім рішення суду не виконано.

Окремо виконавець зауважив, що 29 вересня 2021 року о 14:20 годині приватним виконавцем було здійснено вихід за місцезнаходженням боржника за адресою: АДРЕСА_1 . Приватним виконавцем встановлено, що дана квартира має окремий вхід, двері в квартиру відкриті. Приватний виконавець безперешкодно потрапив в квартиру. В квартирі перебувало багато людей, які повідомили, що квартира використовується як офіс, а ОСОБА_2 не проживає за даною адресою, що підтверджується копією акту приватного виконавця від 29.09.2021 року.

Як вважає приватний виконавець, оскільки боржником добровільно вимоги виконавчого документа виконано не було, на виклики виконавця боржник не реагує, пояснень щодо невиконання рішень не надавав, то є підстави вважати, що ОСОБА_2 ухиляється від добровільного виконання рішення суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Крім цього, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання держаного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України. Під час розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно розділам VII, VIII, IX Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення», практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

В академічному тлумачному словнику української мови слово «ухилення» тлумачиться так: 1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Таким чином, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Верховний Суд України у постанові від 19 травня 2015 року №667/4594/14-а дійшов висновку, що відсутність відповідного фінансового забезпечення може вважатися поважною причиною невиконання судового рішення.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону, зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допуск в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; подання виконавцю декларації про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб; повідомлення виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надання пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хлюстов проти Росії» від 11 липня 2013 року (скарга № 28975/05), яке набуло статусу остаточного 11 жовтня 2013 року, Судом зазначено, що обмеження щодо заборони у праві виїзду за межі країни повинні бути обґрунтовані та пропорційні відповідно із частинами 2,3 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(свобода залишати свою країну та обмеження цього права лише на підставі закону та якщо це необхідно в демократичному суспільстві).

Так, приватний виконавець зазначає, що боржнику надіслано копію постанови про відкриття виконавчого провадження та надано строк на добровільне виконання рішення, однак, боржником жодних відпорних дій не вчинено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що була чинна на день винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Таким чином, виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Таким чином, враховуючи, що приватним виконавцем не надано доказів щодо вчинення боржником дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, а також невиконання законних вимог приватного виконавця, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи та майновий стан боржника, суд не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, за відсутністю доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон з метою ухилення від сплати боргу, та які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та недоведеним, а тому таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», ст.19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», ст. 441 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жаботинського Івана Володимировича, заінтересовані сторони: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: