Провадження № 2/932/4788/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кондрашова І.А.,

за участю секретаря судового засідання Мотуз Я.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Адміністрація Шевченківського району м. Дніпро як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав, у якій просив позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, що є підставою для внесення відповідних відомостей в актовий запис № 243 від 20 березня 2013 року про народження, зробленим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

В обґрунтування заяви вказано, що з грудня 2009 року ОСОБА_2 перебував у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу, з ОСОБА_4 . Співмешканця тривало близько 10 років.

Від вищевказаних фактичних шлюбних відносин сторони мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У свідоцтві про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , про що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 243 від 20 березня 2013 року, батьком записаний ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_4 .

Однак, позивачем зазначено, що сімейне життя із відповідачем не склалося. З червня 2018 року сторони разом не проживають, у фактичних шлюбних відносинах не перебувають, спільного господарства не ведуть та мають окремий бюджет.

Після фактичного припинення шлюбних відносин ОСОБА_2 із ОСОБА_4 , спільний неповнолітній син останніх ОСОБА_6 залишився проживати із позивачем за адресою: АДРЕСА_3 . Також ОСОБА_5 зареєстрований за останньою адресою, що підтверджується Довідкою про склад сім`ї № 3/31250 від 02.11.2018 року.

Крім того, факт проживання ОСОБА_5 разом із ОСОБА_2 , його батьком, підтверджується Актом проживання № 2686 від 24.10.2019 року.

Позивач зазначає, що їх спільний із ОСОБА_4 син ОСОБА_6 проживає із ним та знаходиться на його утриманні. ОСОБА_2 займається його вихованням. Забезпечує дитину предметами першої необхідності, одягом, харчами, іграшками, ліками.

Позивачем зазначено, що відповідач як мати самоусунулась із життя дитини та будь-якої участі в духовному, фізичному розвитку дитини з моменту припинення фактичних шлюбних відносин не приймає, матеріальну допомогу не надає. ОСОБА_4 не приділяє уваги сину, не займається вихованням та утриманням, злісно не виконує свої батьківські обов`язки. Зокрема не надає коштів на утримання сина ОСОБА_6 ні в добровільному, ні в примусовому порядку.

13 листопада 2018 року Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 208/5270/18 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання спільного неповнолітнього сина ОСОБА_6 та вирішив стягнути аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття.

19.03.2019 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Хорошун К.В. відкрито виконавче провадження № 58652912 за виконавчим листом № 208/52740/18 від 04.02.2019 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі ј доходу до повноліття дитини.

На момент подання позовної заяви, ОСОБА_4 аліменти не сплачуються, рішення суду не виконується, що підтверджується Довідкою про неотримання аліментів від 26.11.2019 року № 03-2/38643/4 Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУ юстиції у Дніпропетровській області.

ОСОБА_2 вказує на те, що відповідач життям свого малолітнього сина ОСОБА_7 не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні. ОСОБА_4 цілком дієздатна та працездатна, а тому не позбавлена можливості. Зазначені факти необхідно розцінювати як ухилення від виховання та утримання дитини за прямими ознаками винної поведінки матері, яка свідомо нехтує своїми обов`язками.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 грудня 2020 року вищевказану позовну заяву передано у моє провадження.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.

11 лютого 2021 року представником третьої особи було направлено до суду пояснення, у якому зазначено, що гр. ОСОБА_4 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , тому орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради не має повноважень та фізичної можливості контролювати розгляд справи, а тому всі дії по справі належать до повноважень органу опіки та піклування Бабушкінського району с. Дніпра, тобто орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Дніпрі ради.

02 березня 2021 року позивачем було заявлено клопотання про залучення третьої особи до участі у справі, яким просив залучити до участі у справі орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Дніпрі ради.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2021 року було залучено до участі у справі № 932/14205/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав, третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Шевченківську районну у місті Дніпрі раду, як орган опіки та піклування.

01 червня 2021 року позивачем надано суду заяву, якою він повідомив, що відповідач зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_8 ». З огляду на наведене, позивач просить викласти прохальну частину позовної заяви наступним чином:

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, що є підставою для внесення відповідних відомостей в актовий запис № 243 від 20 березня 2013 року про народження, зробленим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2021 року було зобов`язано адміністрацію Шевченківського району Дніпровської міської ради як орган опіки та піклування надати до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 932/14205/20 письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

02 грудня 2021 року представником позивача адвокатом Серебряковим Е.С. було надано клопотання про розгляд цивільної справи за відсутності ОСОБА_2 та його представника. У клопотанні зазначено, що позовні вимоги до ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав, просить задовольнити у повному обсязі.

06 грудня 2021 року відповідачем було долучено до матеріалів справи документи, а саме: висновок адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, як органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; характеристику учня КЗО «СЗШ № 119» ДМР ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; характеристики на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з місця роботи, проживання; аналітична довідка практичного психолога, дана ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; акти обстеження житлово-побутових умов проживання спеціалістами управління у справах дітей за адресою: АДРЕСА_5 .

03 лютого 2022 року представником служби у справах дітей Кам`янської міської ради надіслано до суду клопотання про слухання справи за їх відсутності.

25 травня 2022 року представником служби у справах дітей Кам`янської міської ради надіслано до суду клопотання про слухання справи за їх відсутності.

19 жовтня 2022 року представником служби у справах дітей Кам`янської міської ради надіслано до суду клопотання про слухання справи за їх відсутності.

У судове засідання, призначене на 26 жовтня 2022 року позивач та його представник, треті особи не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що її із позивачем син ОСОБА_5 не проживав із нею лише 8 місяців, коли вона була у травматології, з 2020 року ОСОБА_5 проживає із нею. Зазначила, що не вживає алкогольні напої та працює, має на утриманні двох дітей, а тому заперечує проти позову.

Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу.

Судом встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_2 є батьком, а відповідач ОСОБА_10 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України підставою позбавлення батьківських прав.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого1991 року №789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.05.2020 року у справі №753/2025/13.

Але позивачем не доведено належними та допустимими доказами саме винність відповідача в ухиленні від виконання своїх батьківських обов`язків, які б у свою чергу могли бути законною підставою для позбавлення її батьківських прав відносно сина.

Зокрема, позивачем до позовної заяви додано довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 3/31250 від 02.11.2018 року, у якій зазначено, що за адресою: АДРЕСА_3 проживають ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Зазначене підтверджується актом проживання № 2686 від 24.10.2019 року.

Також, до позовної заяви додано свідчення осіб, які зазначали факт того, що ОСОБА_4 було покинуто дітей та обрано вести аморальний спосіб життя. Проте, вищевказані свідчення були складені у 2018 році

Під час розгляду справи позивачем не надано актуальних довідок про склад сім`ї та умови проживання, показання свідків.

Зокрема, відповідачем надано суду висновок, складений 06 травня 2021 року адміністрацією Шевченківського району Дніпровської міської ради, як органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно якої встановлено, що мати дитини, ОСОБА_3 , проживає разом із сином за адресою: АДРЕСА_5 , де для хлопчика облаштоване місце для відпочинку та навчання. ОСОБА_11 у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Батько зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , де для дитини створені всі належні умови. Хлопчик зареєстрований разом з батьком.

До вересня 2020 року ОСОБА_6 проживав разом з батьком за місцем реєстрації, що було визначено за розпорядженням адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради від 25.11.2019 року. Проте, враховуючи нововиявлені обставини, адміністрацією Шевченківського району Дніпровської міської ради, як орган опіки та піклування, було вирішено за доцільне визначити місце проживання дитини, ОСОБА_12 , разом з матір`ю.

Також, ОСОБА_3 було надано суду її характеристики та характеристики ОСОБА_5 , акти обстеження житлово-побутових умов проживання, які складені у 2021 році та є протилежними тим, що надано ОСОБА_2 разом із позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відсутні належні та допустимі докази на підтвердження фактичних обставин позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог про позбавлення батьківських прав у зв`язку із необґрунтованістю вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, тому відмовляючи у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати в цій частині суд покладає на позивача.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 7, 150-155, 164, 165, 166, 180 СК України, ст.ст. 4, 10-12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Адміністрація Шевченківського району м. Дніпро як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів з дня його проголошення, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Повний текст рішення проголошено 31 жовтня 2022 року о 14 год. 00 хв.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ