ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7047/22 Справа № 201/3059/22 Суддя у 1-й інстанції - Наумова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Свистунової О.В., Пищиди М.М,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» адвоката Шиліна Володимира Анатолійовича на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

26.05.2022р. позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, та просила стягнути із відповідача на користь позивача недоплачене страхове відшкодування в розмірі 42 434,41 грн., відшкодувати судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 23.09.2021р. о 10 годині 20 хвилин сталася ДТП, за обставинами якої водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Дніпрі по вулиці Шевченко біля будинку 10, порушив вимоги п. 12.3 ПДР України та допустив зіткнення із автомобілем «Тойота Корла», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який належить позивачеві на праві власності.

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2022р. водій ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні ДТП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована ПрАТ «УАСК «Аска» на підставі страхового полісу № ЕР-201479382,

21.10.2021р. вона надала до страхової компанії документи. 16.05.2022р. позивачка отримала на свій рахунок страхове відшкодування в розмірі 56230,32 грн., яке не відповідає дійсному розміру заподіяної шкоди. Відповідно до складеного на замовлення позивачки Звіту про оцінку майна № 39-12.21/2 від 25.05.2022р., вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача «Тойота Корла», д/н НОМЕР_2 , становить 209955,89 грн., ринкова вартість вказаного ТЗ до ДТП у непошкодженому стані - 164012,25 грн., вартість належного позивачеві ТЗ у пошкодженому (аварійному) після ДТП стані становить 65347,52 грн. Незважаючи на наведений вище розрахунок, страхова компанія 16.05.2022р. виплатила страхове відшкодування лише у розмірі 56 230,32 грн. Без будь-яких вмотивованих підстав відповідач недоплатив позивачеві страхове відшкодування в розмірі 42 434,41 грн.(98 664,73 56, 230,32).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування було задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» на користь ОСОБА_1 недоплачене страхове відшкодування в суміт42 434,41 грн.

Стягнуто з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальному розмірі 10992,40 грн. (992,40 грн. (судовий збір) +3500,00 грн. (витрати на складання звіту про оцінку) +6500,00 грн.(витрати на правову допомогу).

Не погодившись із таким рішенням, представник відповідача адвокат Шилін В.А. звернувсь до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просив скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.082022 року та постановити по справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування своїх доводів представник відповідача зазначив, що під час ухвалення рішення не дотримано право на справедливий суд, основних засад судочинства; суд помилково відхилив доводи відповідача і визнав його доводи неналежними. Страхова компанія виплатила позивачці страхові виплати і тільки після цього позивачка звернулася до ФОП ОСОБА_4 про визначенні збитків; до позовної заяви не були надані додатки у повному обсязі; відповідь на відзив не відповідає вимогам чинного законодавства, позовні вимоги позивачки не доведені.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 23.09.2021р. о 10 годині 20 хвилин сталася ДТП, за обставинами якої водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Дніпрі по вулиці Шевченко біля будинку 10, порушив вимоги п. 12.3 ПДР України та допустив зіткнення із автомобілем «Тойота Корла», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Автомобіль «Тойота Корла», д/н НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 6, зворот).

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2022р. по справі № 201/1594/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення, справу закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 5).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковими для суду, що розглядає справу про цивільно- правові наслідки дій або бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована ПрАТ «УАСК «Аска» на підставі страхового полісу № 201479382 (а.с. 71).

ОСОБА_1 21.10.2021р. подала до ПрАТ «УАСК «Аска» заяву про виплату страхового відшкодування, у якій просила страхове відшкодування перерахувати на відповідний розрахунковий рахунок у АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 6).

На замовлення страховика оцінювачем ОСОБА_5 складено Звіт № 237.22Е SOS-75 автотоварознавчого дослідження автомобіля «Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_2 , про визначення вартості (розміру) збитків від 11.05.2022р., згідно із яким вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, виходячи з наданих замовником вихідних даних, складає (з ПДВ на запасні частини та матеріали) 63 191,78 грн. (а.с. 31 37).

На підставі звіту складено страховий акт № f-19202/l-l від 12.05.2022р., яким страховиком визначено суму страхового відшкодування в розмірі 56255,32 грн. (без ПДВ та зносу) (а.с. 44, зворот).

16.05.2022р. позивачці виплачене на рахунок страхове відшкодування в розмірі 56230,32 грн. (а.с.5, зворот), із розміром якого позивачка не погоджується.

Згідно складеного на замовлення позивачки Звіту про оцінку вартості розміру збитків, заподіяних ТЗ у ДТП, яке мало місце 23.09.2021р. № 39-12.21/2 від 25.05.2022р. оцінювача ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача «Тойота Корла», д/н НОМЕР_2 , становить 209955,89 грн., ринкова вартість вказаного ТЗ до ДТП у непошкодженому стані - 164012,25 грн., вартість належного позивачеві ТЗ у пошкодженому (аварійному) після ДТП стані становить 65347,52 грн. (а.с. 53 57).

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п.33.3 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Відповідно до п.п.34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п.п.36.1, 36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Відповідно до п.36.4. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

На підставі зазначених правових норм, страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим(власником іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника) та здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі. Покладення на застраховану винну у ДТП особу обов`язку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника (у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування) або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру фактично завданих збитків. Наведений правовий висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, в постановах від 20.03.2019 року по справі № 522/438/18, від 20.03.2019 року по справі № 695/882/15-ц.

Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003р. № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009р. № 1335/5/1159) зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24.11.2003р. за № 1074/839 вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п.1.3 Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Відповідно до п. 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Відповідно до п.5.2 Методики у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Відповідно до п.5.2. Методики передбачено, що виклик оцінювачем (експертом) заінтересованих осіб для технічного огляду не є обов`язковим, а здійснюється у разі потреби.

Відповідно до п. 5.5 Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Відповідно до п.8.1. Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту.

Відповідно до п.8.2. Методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.

Відповідно до п.4.3. Методики за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження) за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта або інший документ, передбачений законодавством (далі - висновок експерта). У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством (п. 4.3 Методики).

Наведені норми Методики вказують на те, що за результати огляду ТЗ оформлюються оцінювачем (експертом) відповідним документом: звітом про оцінку майна (якщо він складається оцінювачем), експертним дослідженням або висновком експерта (якщо складається судовим експертом).

Таким чином, з наведених норм Методики вбачається, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем, як зроблено відповідачем), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), крім цього зазначено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Зі звіту про визначення вартості (розміру) матеріального збитку №237.22Е SOS-75 від 11.05.2022р., складеного на замовлення страховика оцінювачем ПП «Експерт Сервіс Альфа» Поляковим В.О., звіт складений без дотримання вимог п.п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики, оскільки оцінювачем ОСОБА_5 особисто не оглянуто пошкоджений транспортний засіб, про що вказано у самому Звіті у розділі«Обмеження щодо достовірності дослідження», де зазначено, що оцінка виконується без огляду досліджуваного транспортного засобу, в якості вихідних даних використовуються надані замовником документи, фотографії, протокол огляду та інше.

Доказів того, що оцінювач ОСОБА_5 має свідоцтво судового експерта, яке надає право складати висновки експертного дослідження без особистого огляду об`єкта дослідження матеріали справи не містять.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.03.2019р. по справі № 752/16797/14-ц зроблено правовий висновок про неналежність такого доказу, як звіт про оцінку майна, який зроблено без особистого оцінювачем огляду пошкодженого транспортного засобу та без урахування вартості залишків транспортного засобу.

У розділі «Обмеження щодо достовірності дослідження» Звіту № 237.22Е SOS-75 від 11.05.2022р. оцінювача ОСОБА_5 вказано, що дане дослідження автомобіля призначена лише для внутрішнього використання замовником і не може використовуватися для інших цілей (суді, тощо).

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) приймає рішення про здійснення страхового відшкодування після узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування.

Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що 16.05.2022р. ПрАТ «УАСК «Аска» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 65 347,52 грн. на рахунок ОСОБА_1 без дотримання установленого ст.36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», узгодження розміру страхового відшкодування з потерпілим, а також за відсутності вмотивованого рішення про здійснення страхового відшкодування.

Згідно зі звітом про оцінку вартості розміру збитків, заподіяних ТЗ у ДТП, яке мало місце 23.09.2021р. №39-12.21/2 від 25.05.2022р. оцінювача ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача «Тойота Корла», д/н НОМЕР_2 , становить 209955,89 грн., ринкова вартість вказаного ТЗ до ДТП у непошкодженому стані - 164012,25 грн., вартість належного позивачеві ТЗ у пошкодженому (аварійному) після ДТП стані становить 65347,52 грн. (а.с. 53 57).

Отже, вказаний транспортний засіб вважається фізично знищений, а тому, розмір страхового відшкодування становитиме98 664,73 грн. (164012,25грн. (вартість ТЗ до ДТП) - 65 347,52 грн. (залишкова вартість ТЗ) = 98 664,73 грн.

З належного до сплати розмір страхового відшкодування відповідачем сплачено 56 230,32 грн., отже, залишок страхового відшкодування становитиме 42 434,41 грн. (98 664,73 - 56 230,32).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з відповідача підлягає стягненню недоплачене страхове відшкодування у розмірі 42 434,41 грн.

Доводи відповідача про те, що позивачка не надіслала відповідачеві додатків до звіту, та звіт не має обов`язкових додатків у вигляді ремонтної калькуляції, а тому є недостовірним доказом колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи, подання доказів позивачем відповідають нормам ст. ст.83, 95 ЦПК України.

З урахуванням задоволення позову, норм ст.133, 139, 141 ЦПК України, ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16, Постанови Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19, Правової позиції Верховного Суду, викладеній в Постанові від 25.05.2021р. по справі №910/7586/19, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмір 6500,00 грн., також виходячи з того, що договором передбачено такий авансовий гонорар, а додатковий гонорар у розмірі 3500 гривень сплачується лише після ухвалення остаточного судового рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited»проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» адвоката Шиліна Володимира Анатолійовича - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий судья Ж.І. Максюта

Судді: О.В. Свистунова

М.М. Пищида