Провадження № 2-к/127/9/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Воробйов В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив визнати в Україні рішення суду у справах сім`ї м. Рішон-ле-Ціон (держава Ізраїль) у сімейній справі №008782/09 від 20.07.2009 року, яким було розірвано шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 18.01.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №59.

Клопотання мотивоване тим, що 18.01.2006 року між ОСОБА_1 та Мар`яною Дмитрівною відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №59. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3 .

20.07.2009 року судом у справах сім`ї м. Рішон-ле-Ціон (держава Ізраїль) у сімейній справі №008782/09 стосовно ОСОБА_3 проти ОСОБА_1 ухвалено рішення, яким на підставі згоди подружжя розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Міністерству Внутрішніх Справ наказано у всіх офіційних документах зробити запис про розірвання шлюбу; секретаріату наказано закрити справу №8782/09. Вказане вище судове рішення не підлягає оскарженню, а отже набрало законної сили.

На даний час ОСОБА_1 перебуває в цивільному шлюбі, від якого має двох малолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заявник бажає офіційно зареєструвати шлюб. Проте, особи, які раніше перебували в шлюбі, можуть зареєструвати повторний шлюб тільки при пред`явленні документів, що підтверджують припинення попереднього шлюбу. З огляду на викладене у ОСОБА_1 виникла необхідність отримання в органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження того, що в Україні заявник немає зареєстрованого шлюбу.

08.12.2021 року судом було письмово повідомлено заінтересовану особу про надходження клопотання та запропоновано, відповідно до ч. 1 ст. 473 ЦПК України, у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

03.02.2022 року від начальника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) до суду надійшло повідомлення про те, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнано розірваним рішенням суду у справах сім`ї м. Рішон-ле-Ціон (держава Ізраїль) у сімейній справі №008782/09 від 20.07.2009 року. Відповідно до Конвенції (1961 року) дане рішення суду про розірвання шлюбу не скасовує вимогу легалізації та проходження процедури визнання на території України.

В судове засідання представник заявника не з`явився, надавши суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та заявника. Також просив клопотання задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явилась, проте надіслала суду заяву з проханням розглядати справу про визнання рішення іноземного суду без її участі. Також представник не заперечила проти вирішення питання на розсуд суду.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець СРСР, є громадянином Ізраїля (а. с. 8-11).

Згідно з ч. 4 ст. 473 ЦПК України, розгляд клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, проводиться суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням мирового суду з питань сімейних справ міста Рішон-ле-Ціон (держава Ізраїль) в особі судді Хагіт Маталін, у справі № 008782/09 від 20.07.2009 року розірвано шлюб між подружжям ОСОБА_3 , п.о. НОМЕР_1 , та ОСОБА_1 , п.о. НОМЕР_2 . Копію рішення та його переклад засвідчено належним чином (а. с. 15-18).

На рішенні 03.03.2021 року проставлений апостиль держави Ізраїль, відповідно до Гаазької Конвенції від 05.10.1961 року і до справи доданий офіційний переклад апостилю українською мовою (а.с. 19).

У додатку до посвідчення особи, виданого Міністерством Внутрішніх Справ держави Ізраїль, сімейний стан заявника вказано як «розлучений» (а.с. 8-10).

Апостиль засвідчує справжність підпису особи під документом і автентичність відбитку печатки або штампа, якими скріплено відповідний документ.

Згідно зі статтею 9 Конституції України та статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Відповідно до ст. 471 УПК України, рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 2, 3 Гаазької Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, підписаної 05.10.1961 року, що набула чинності 20.12.2003 року, кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостилю компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно з положеннями Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує ніякого додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці Конвенції.

Україна та Ізраїль приєднались до Гаазької Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року (апостиль). Однак, між Україною та Ізраїлем не підписано договору про правову допомогу, що скасовують вимогу легалізації офіційних документів.

За приписами ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно зі ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право», визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу України» не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорювання батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення; усиновлення; визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Пунктом 3 передбачено, що суди повинні з`ясовувати наявність міжнародних договорів про взаємне надання правової допомоги між Україною і державою, про визнання й виконання рішення суду чи арбітражу якої надійшло клопотання.

Згідно зі ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в Україні, якщо тільки немає доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Оскільки між Україною та державою Ізраїль не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, то рішення суду Держави Ізраїль визнається в Україні за принципом взаємності, і відсутність двостороннього договору не може бути підставою для невизнання рішення. Тому для цих правовідносин слід застосовувати принцип взаємності для визнання рішення суду.

Підстав, передбачених статтею 468 ЦПК України, для відмови у визнанні в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, судом не вбачається.

За таких обставин, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259-261, 352, 354, 471-473 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - задовольнити.

Визнати в Україні рішення мирового суду з питань сімейних справ міста Рішон-ле-Ціон (держава Ізраїль) в особі судді Хагіт Маталін, у сімейній справі № 008782/09 від 20.07.2009 року, про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого 18.01.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №59.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: