КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 754/2778/19 Головуючий у суді першої інстанції: Скрипака О.І.
Номер провадження: 22-ц/824/5680/2022 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О. П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

В С Т А Н О В И В:

В Деснянський районний суд міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - заявник), із скаргою на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у якій просила визнати неправомірними дії головного державного виконавця Попик О.В. та зобов`язати скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 08 вересня 2020 року, постанову про стягнення виконавчого збору від 20 листопада 2020 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20 листопада 2020 року, постанову про закінчення виконавчого провадження від 20 листопада 2020 року.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2021 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована ти, що заявником пропущено десятиденний строк на оскарження дій та постанов державного виконавця, а клопотання не містить ґрунтовних підстав для поновлення цього строку.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким скаргу на дії державного виконавця задовольнити.

Наданим процесуальним законом правом подати відзив на апеляційну скаргу, учасники справи не скористались.

Суд апеляційної інстанції, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з положеннями ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, суд першої інстанції при розгляді скарги ОСОБА_1 , належним чином вимог закону не виконав, прийняв судове рішення без дотримання норм процесуального права.

Постановлюючи ухвалу про залишення скарги без розгляду, Деснянський районний суд міста Києва виходив з того, що скарга подана з пропуском встановлених законом строків на оскарження дій та постанов державного виконавця, а клопотання не містить ґрунтовних підстав для поновлення цього строку.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій, є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. (ч.ч. 1, 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»)

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги, суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Положеннями ч. 1 ст. 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Частина 2 ст. 449 ЦПК України визначає, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попик О.В. від 08 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62974761 (а.с. 10-11) у якому, ним було винесено постановипро стягнення виконавчого збору від 20 листопада 2020 року (а.с. 12), про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20 листопада 2020 року (а.с. 13-14), про закінчення виконавчого провадження від 20 листопада 2020 року (а.с. 15).

Відомостей про отримання ОСОБА_1 даних постанов, матеріали справи не містять.

З матеріалів справи вбачається, що 17 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась в Деснянський районний суд міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання незаконними та скасування постанов (а.с. 24-27).

Однак, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 17 лютого 2021 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання незаконними та скасування постанов. Роз`яснено їй право на звернення до суду із скаргою в порядку судового контролю за виконанням судового рішення (а.с. 28).

В подальшому, 05 травня 2021 року ОСОБА_1 направила скаргу на дії державного виконавця на адресу Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)(а.с. 20-23). Відповіді на дану скаргу матеріали справи не містять.

Також, ОСОБА_1 , 02 червня 2021 року звернулась до Деснянського районного суду міста Києва із скаргою на дії державного виконавця. Однак, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03 червня 2021 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця повернуто без розгляду (а.с. 33).

ОСОБА_1 , 02 липня 2021 року в чергове звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця та направлені сторонам копії скарги.

Однак, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05 липня 2021 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця повернуто без розгляду.

Враховуючи вище вказані обставини, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 вживала всіх можливих заходів для реалізації свого права на оскарження дій та постанов державного виконавця.

Разом з цим, апеляційний суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року через спалах у світі коронавірусу з 12 березня до 03 квітня 2020 року в Україні було введено карантин, який продовжено до 24 квітня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2020 року № 255, а в подальшому - до 11 травня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року № 291, та постановою Кабінету Міністрів України № 343 від 04 травня 2020 року знову продовжений до 22 травня 2020 року, що є поважною причиною для поновлення строку.

Суд першої інстанції на наведені вище обставини справи, вимоги закону, належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про залишення скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця без розгляду з підстав пропуску строку на оскарження дій та рішення державного виконавця.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню на підставі ст. 379 ЦПК України, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2021 року скасувати, справу направити до Деснянського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар