Справа 206/2414/22
Провадження 2/206/910/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

секретаря судового засідання Ляшко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів за договором про участь у вихованні дітей,

за участі представника позивача, адвоката Валовиної М.А.,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2022 року до канцелярії Самарського районного суду м. Дніпропетровська засобами поштового зв`язку надійшов позов позивача до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів за договором про участь у вихованні дітей, в якому представник позивача адвокат Чухраєва Надія Сергіївна просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму 121573,52 гривень, що складається з: основної суми боргу (аліментів за червень, липень, серпень 2022 року) - 90450,00 гривень, інфляційне збільшення суми заборгованості - 934,65 гривень, штрафні санкції - 3% річних - 240,37 гривень, пеня за несвоєчасну сплату аліментів - 29948,50 гривень.

- судові витрати покласти на відповідача.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 16.01.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про участь у вихованні та утриманні дітей, посвідчений державним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 8-32.

Відповідно до умов п. 3.3.1. Договору батько ( ОСОБА_2 ) зобов 'язується сплачувати аліменти на дітей до досягнення кожним з дітей повноліття у такому розмірі: 1) на сина - 15075,00 гривень 2) на доньку - 15075,00 гривень, загалом, 30150,00 гривень на обох. Сплата таких аліментів відбуватиметься щомісячно до 5 числа шляхом передачі грошових коштів матері на картковий рахунок або готівкою, як буде погоджено інше.

З січня 2021 року відповідач порушує умови вищезазначеного договору, регулярно не сплачуючи аліменти позивачу.

Відповідно до п. 4.3. Договору у разі не виконання одним із батьків своїх обов`язків за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Позивач особисто та через свого уповноваженого представника двічі зверталася до органів нотаріату з цього питання та було винесено два виконавчих написи, якими загалом було стягнуто заборгованість з періоди:

-виконавчий напис від 28.07.2021 року на суму 274750,00 гривень, з яких - 273050,00 сума невиплачених аліментів за період з січня 2021 року по липень 2021 року та 1700,00 гривень - сума нотаріальних послуг. За даним виконавчим написом було відкрито виконавче провадження та відповідачем було добровільно сплачено всю суму заборгованості за виконавчим листом та виконавчий збір;

-виконавчий напис від 14.06.2022 року, на загальну суму 275764,00 гривень, з яких 271350,00 гривень основний борг, який складається з несплачених платежів за серпень 2021 року, жовтень 2021 року, листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, а 4414,00 гривен - витрати, пов`язані зі вчиненням виконавчого напису.

Після вчинення виконавчих написів відповідач продовжує порушувати зобов`язання, передбачені даним договором, а саме, відповідачем прострочено виконання трьох платежів зі сплати аліментів: аліменти за червень 2022 року у загальній сумі 30150,00 гривень, які повинні бути сплачені до 05.06.2022 року включно (з 06.06.2022 року має місце прострочення оплати); аліменти за липень 2022 року у загальній сумі 30150,00 гривень, які повинні бути сплачені до 05.07.2022 року включно (з 06.07.2022 року має місце прострочення оплати); аліменти за серпень 2022 року у загальній сумі 30150,00 гривень, які повинні були бути сплачені до 05.08.2022 року включно (з 06.08.2022 року має місце прострочення оплати). Отже у відповідача станом на дату звернення до суду перед позивачем існує заборгованість зі сплати аліментів відповідно до умов п. 3.3.1 Договору у загальній сумі 90450,00 гривень.

Враховуючи неодноразові порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором, позивач вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. 196 Сімейного кодексу України та надає детальний розрахунок заборгованості. Відповідно до якого інфляційне збільшення: 30150,00 х 1.03100000 - 30150,00 = 934,65 грн., 3% річних: 153,64 +79,30+7,43 грн =240,37 гривень, пеня по ст. 196 Сімейного кодексу України: 19296,00+9648,00+904,50 грн = 29948,50 гривень (а.с. 1-5).

Представник відповідача, адвокат Щиголь Володимир Валерійович заперечуючи проти позовних вимог, через систему «Електронний суд» подав відзив на позов в якому зазначив, що сторонами було досягнуто згоди щодо аліментних зобов`язань, шляхом укладання договору в добровільному порядку та посвідчено у нотаріуса. Вважає звернення позивача із даним позовом неналежним способом захисту. Позивач має право звернутись до нотаріуса за виконавчим написом та в подальшому до виконавчої служби. Судовий порядок стягнення аліментів за нотаріально посвідченим договором про утримання дітей не передбачено законодавством. Оскільки представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог та вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, оскільки вони є похідними Щодо стягнення пені представник зазначає, що будь-яких вказівок про застосування положень ст. 196 СК України у договорі немає, отже стягнення пені за даним договором не передбачено та є неможливим. Тому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 107-108).

У судовому засіданні представник позивача адвокат Валовина Марія Анатоліївна підтримала заявлені позивачем позовні вимоги та просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Щиголь Володимир Валерійович у судове засідання, призначене на 21.10.2022 року до суду не з`явився. 04.11.2022 року на електронну пошту суду направив клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на цей же день, обґрунтовуючи зайнятістю в іншому судовому засіданні, де він представляє інтереси відповідача. Суд зауважує, що 25.10.2022 року представник заявив клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 26.10.2022 року було задоволено. Отже, суд не може визнати причину неявки представника відповідача як поважну, оскільки він обрав участь у іншій справі, хоча раніше заявляв, що бажає брати безпосередню особисту участь у розгляді даної справи.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи (а.с.42).

14.10.2022 року через систему «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача адвоката Щиголь Володимира Валерійовича про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (а.с.44).

20.10.2022 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача адвоката Щиголь Володимира Валерійовича про відкладення судового засідання та направлення копії позовної заяви (а.с.48).

25.10.2022 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача адвоката Щиголь Володимира Валерійовича про проведення засідання в режимі відеоконференції (а.с. 55-56).

Засобами поштового зв`язку до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі від представника відповідача (а.с.60-63).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року задоволено клопотання представника відповідача про проведення засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного підпису через систему відеоконференцзв`язку «EasyCon» (а.с.111)

31.10.2022 року на електронну пошту суду надійшли пояснення по справі від представника відповідача (а.с.115-117).

04.11.2022 року на електронну пошту суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Щиголь Володимира Валерійовича про відкладення судового засідання (а.с.119-120).

04.11.2022 року на електронну пошту суду надійшло кзаперечення на клопотання про зупинення провадження у справі від представника позивача адвоката Чухраєвої Надії Сергіївни (а.с.121-124).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі (а.с.125).

У судовому засіданні 04.11.2022 року були заслухані пояснення представника позивача, досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи, проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 16 січня 2020 року уклали договір про участь у вихованні та утриманні дітей, посвідчений державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 8-32. Відповідно до умов п. 3.3.1. договору батько ( ОСОБА_2 ) зобов 'язується сплачувати аліменти на дітей до досягнення кожним з дітей повноліття у такому розмірі: 1) на сина - 15075,00 гривень 2) на доньку - 15075,00 гривень, загалом, 30150,00 гривень на обох. Сплата таких аліментів відбуватиметься щомісячно до 5 числа шляхом передачі грошових коштів матері на картковий рахунок або готівкою, як буде погоджено інше. (а.с. 11-13).

28 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявкою Н.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3463, відповідно до якого з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 невиплачені в строк на підставі договору про участь у вихованні та утриманні дітей, грошові кошти у розмірі 273050,00 гривень сума невиплачених аліментів за період з січня 2020 року по липень 2021 року, строк повернення яких настав 05 липня 2021 року (а.с.14).

Відповідно до інформації про виконавче провадження № 66388656 від 06.08.2022, у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.19-23).

14 червня 2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною Оленою Валентинівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №603, відповідно до якого з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 271350,00 гривень, які є боргом за договором про участь у вихованні та утриманні дітей, за період серпень 2021 року, жовтень 2021 року, листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року (а.с.15-16).

За даним виконавчим написом було відкрито виконавче провадження Самарським відділом державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (ВП № 69267188). 05.07.2022 року виконавче провадження зупинено на підставі ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.06.2022 року (№361/2508/22) про зупинення стягнення за виконавчим написом (а.с. 17-18).

Відповідачем на підтвердження наявності інших спорів з позивачем надано копії позовних заяв: справа № 361/8072/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в спілкуванні з дітьми та визначення способу участі у їх вихованні та спілкуванні з ними та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей (а.с.66-94); справа № 361/8526/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору про участь у вихованні та утриманні дітей з підстав істотного порушення договору ОСОБА_3 (а.с.95-105).

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Так між сторонами 16 січня 2020 року укладено договір про участь у вихованні та утриманні дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що за період з червня по серпень 2022 року включно участь у вихованні та утриманні дітей, внаслідок чого заборгованість зі сплати аліментів за вищезазначений період. становить 90450,00 грн.

Суд вважає вірним наданий позивачем розрахунок заборгованості по аліментам та приймає його до уваги, оскільки наданий розрахунок жодним чином не спростований відповідачем.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також з угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на не договірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а тому її приписи поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № І4-16цс18 (686/21962/15-ц), у якій Велика Палата Верховного Суду зазначила про необхідність відступити від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України); та погодилася з висновком ВСУ, викладеним у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295цс16, за змістом якої грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання та індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, тому норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, визначеного у гривні.

Розрахунок здійснюється за формулою: (сума боргу)х(Індекс інфляції) /100-(сума боргу), де індекс інфляції =103,10 (станом на червень 2022 року).

Інфляційне витрати=30150,00 х 103,10/100 - 30150,00 = 934,65 грн.

Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: Сх3хД:365:100, де

С - сума заборгованості,

Д кількість днів прострочення,

за червень 2022 (з 06.06.2022 до 08.08.2022)= 30150,00 x 3 % х 64 : 365 : 100 = 153,64 грн.;

за липень 2022 (з 06.07.2022 до 08.08.2022)= 30150,00 x 3 % х 32 : 365 : 100 = 79,30 грн.;

за серпень 2022 (з 06.08.2022 до 08.08.2022)= 30150,00 x 3 % х 3 : 365 : 100 = 7,43 грн.

Всього сума 3% річних= 153,64 +79,30+7,43 грн =240,37 гривень.

Суд вважає вірним наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат та 3% річних та приймає його до уваги, оскільки наданий розрахунок жодним чином не спростований відповідачем. Крім того, суд кредитно відноситься до посилань представника відповідача на неможливість стягнення з відповідача інфляційного збільшення боргу та 3% річних, оскільки право позивача на стягнення цих сум гарантовано ст. 625 ЦК України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційне збільшення суми заборгованості за період з червня по серпень 2022 року включно у розмірі 934,65 гривень та 3% річних 240,37 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Суд зазначає, що правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Зважаючи на те, що стягнення аліментів визначено періодичними щомісячними платежами, то прострочення їх сплати настає з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, тобто першого числа місяця наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Суд повністю погоджується з розрахунками пені за несвоєчасну сплату аліментів, наведеними позивачем у позовній заяві та вважає його вірним.

Таким чином, розрахунок пені за відповідний місяць, в якому було прострочено сплату суми аліментів, обраховано за формулою: нарахована сума заборгованості аліментів х 1% х кількість днів прострочення сплати суми аліментів з урахуванням сум сплати аліментів боржником, а саме:

- червень 2022 року: 30150,00 грн х 0,01 х 64 = 19296,00 грн;

- липень 2022 року: 30150,00 грн х 0,01 х 32 = 9648,00 грн;

- серпень 2022 року: 30150,00 х 0,01 х 3 = 904,50 грн;

Отже, відповідно до вказаного вище розрахунку, загальна сума пені зі сплати аліментів за період з червня по серпень 2022 року становить 29948,50 грн.

Тому, враховуючи те, що відповідач не в повному обсязі виконує зобов`язання за договором, що призвело до наявності в останнього боргу, а також те, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дітей, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вказаного висновку суд дійшов, діючи передусім в інтересах дитини.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Частинами 1, 2, 3 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і в заємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі дока зам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень частин 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 2, 3, 4, 8 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1215,74 грн (90450,00 грн + 934,65 грн. + 240,37 грн. + 29948,50 грн = 121573,52 грн; 121573,52 х 0,01 = 1215,74 грн.).

Окрім цього представником позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу. Загальна вартість юридичних послуг та правничої допомоги, згідно умов договору про надання юридичних послуг та правничої допомоги складає 14000,00 гривень та складається з наступного: аналіз та вивчення документів, наданих клієнтом; вивчення законодавчої бази, що регулює спірні питання; підбір позитивної судової практики на користь клієнта з такого виду спорів; складення тексту позовної заяви та формування додатків до позовної заяви (в тому числі виготовлення копій в кількості, необхідній для всіх сторін по справі, подання позову до суду 6000,00 гривень; представлення інтересів клієнта в суді першої інстанції - 8000,00 гривень; гонорар успіху - 5% від загальної суми задоволених позовних вимог.

Стаття 59 Конституції гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджуються здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п. 2 ч. 2, ч. 3ст. 137 ЦПК України).

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав суду договір про надання юридичних послуг та правничої допомоги від 05 серпня 2022 року (а.с.8-9) та акт приймання-передачі наданих послуг за вищезазначеним договором від 08 серпня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 сплачено адвокату Чухраєвій Надії Сергіївні 6000, 00 гривень (а.с.10). Враховуючи умови договору про надання правової допомоги, складність справи, час, витрачений адвокатом та обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає за доцільне позов в цій частині задовольнити частково та стягнути витрати на правничу допомогу з відповідача на користь позивача у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 133, 141, 142, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів за договором про участь у вихованні дітей - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) суму 121573 (сто двадцять одну тисячу п`ятсот сімдесят три) гривні 52 копійки, що складається з:

-основної суми боргу (аліментів за червень, липень, серпень 2022 року) - 90450 (дев`яносто тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок,

- інфляційне збільшення суми заборгованості 934 (дев`ятсот тридцять чотири) гривні 65 копійок,

- 3% річних 240 (двісті сорок гривень) 37 копійок,

- пеня за несвоєчасну сплату аліментів 29948 (двадцять дев`ять дев`ятсот сорок вісім) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1215 (одну тисячу двісті п`ятнадцять) гривень 74 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати, сплачені на професійну правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2022 року.

Суддя А.О. Сухоруков