ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Біла А.В.

сторони справи

позивач - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради

відповідач- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради на ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2022 року, винесену суддею Прасоловим В.М.. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

УСТАНОВИВ

У грудні 2021 року до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру перерахованих сум субсидій.

Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2022 позовна заява Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру перерахованих сум субсидій залишена без розгляду.

Позивач, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, просить його скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, скаржник зазначає, що представник позивача ОСОБА_2 прибула в судове засідання, призначене на 18 травня 2022 року, що підтверджено написом на судовій повістці, тому висновок суду першої інстанції про повторну неявку позивача в судове засідання, що є підставою для залишення позову без розгляду не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи, у зв`язку з чим ухвала суду на підставі ч.6 ст.374 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відив на апеляційну скаргу не подано.

15 листопада 2022 року на електронну адресу суду апеляційної інстанцї від представника Позивача ОСОБА_2 надійшла заява про проведення апеляційного розгляду без участі представника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, в якій зазначено, що сторона Позивача у повному обсязі підтримує доводи і вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про залишення позову Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради без розгляду, виходив з того, що Позивач, будучи належним чином повідоменим про дату, час та місце судового розгляду, двічі не з`явився в судове засідання, а саме:18 травня 2022 року та 13 липня 2022 року, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому у відповідності з вимогами ст.257 ЦПК України позов належить залити без розгляду.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується з доводами сторони Позивача, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Тобто, цивільне процесуальне законодавство накладає на учасників справи певні процесуальні обмеження, спрямовані на забезпечення дотримання процесуальних строків розгляду справи та на унеможливлення зловживання ними своїми процесуальними правами, в тому числі шляхом безпідставного затягування розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За нормами п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Правова конструкція п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України свідчить про те, що при настанні передбачених в цих нормах умов суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Процесуальні наслідки повторної неявки позивача в судове засідання, передбачені п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, не застосовуються лише у разі, якщо: 1) позивач не був повідомлений належним чином про судове засідання; 2) позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Так, з матеріалів справи видно, що 20 квітня 2022 року в судовому засіданні було оголошено перерву на 18 травня 2022 року на 10.20 годин (а.с.36-37).

Також матеріали справи містять розписки сторін по справі про виклик в судове засідання на 18 травня 2022 року, зокрема представника Позивач ОСОБА_2 (а.с.39).

Окрім того, в матеріалах справи наявна Довідка суду від 18 травня 2022 року про відкладення справи на 13 липня 2022 року у зв`язку з оголошенням воєнного стану на території країни та неявкою сторін про належне повідомлення яких відсутні докази, однак зазначена Довідка суперечить матеріалам справи, оскільки, як зазначалось вище, про дату судового розгляду справи на 18 травня 2022 року сторони були повідомлені під розпис в попередньому судовому засіданні 20 квітня 2022 року (а.с.38-39).

На думку колегії суддів Довідка суду від 18 травня 2022 року не є доказом неявки в судове засідання представника позивача, оскільки представником Позивача до апеляційної скарги додана копія судової повістки про виклик до суду на 18 травня 2022 року, яка містить відмітку секретаря судового засідання про присутність представника Позивача в залі суду 18 травня 2022 року з 10.00 години до 10.30 годин (а.с.57).

На підставі наведеного вище, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, що Позивач двічі не з`явився в судове засідання без поважних причин, у зв`язку з чим позов підлягає залишенню без розгляду, оскільки такий висновок суперечить наявним у справі доказам, які підтверджують однаразову неявку Позивача в судове засідання 13 липня 2022 року, а відтак відсутні підстави для залишення позову без розгляду.

Отже, враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2022 рокускасувати.

Цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру перерахованих сум субсидій направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: