Справа №461/6267/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2022 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Береза П.Р.

Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Дев`ята Київська Державна нотаріальна конторапро стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою суду від 04.08.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою суді від 20.04.2022 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача, згідно позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, наслідки неявки. Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 надіслала до суду заяву, відпвідно до якої позов заперечує.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Суд постановив розгляд справи проводити за відсутності представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч.2 ст.247ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 3.4. Кредитного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису цим договором Позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб AT «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку.
Згідно Кредитного договору Позичальниця отримала кредит в розмірі 115500 грн. (сто п`ятнадцять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок), зі сплатою 21,99% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів.
Позивач повністю виконав власні зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальниці кредитні кошти у вище вказаному розмірі, що підтверджується меморіальними ордерами.
Станом на дату смерті у Позичальниці існувала непогашена заборгованість перед Позивачем за Кредитним договором, розмір якої станом на 09.11.2019 становив 115746,66 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості станом на 09.11.2019, виданою AT «Ідея Банк».
Як вбачається з матеріалів справи, після отримання інформації про смерть Позичальниці AT «Ідея Банк» надіслало до Дев`ятої Київської нотаріальної контори претензію кредитора від 21.11.2019, згідно якої повідомило про необхідність погашення спадкоємцями померлої Позичальниці наявної заборгованості за Кредитним договором.
Листом Дев`ятої Київської нотаріальної контори від 17.12.2020 за вих. №5843/02-14 було підтверджено факт отримання вище вказаної претензії AT «Ідея Банк» та повідомлено, що спадкоємцю роз`яснено, що згідно ст. 1282 Цивільного кодексу України він зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Заборгованість по Кредитному договору на момент звернення із цим позовом становить 114744,38 грн. (сто чотирнадцять тисяч сімсот сорок чотири гривні 38 копійок), що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_4 , на який, у відповідності до пункту 1.6. Кредитного договору, Позичальницею здійснювалися платежі на погашення заборгованості за ним, а також довідка-розрахунок заборгованості за Кредитним договором, видана AT «Ідея Банк» станом на 08.07.2021.
Відповідно до ч. 2 - 3 ст. 1281 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право нч спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
Відтак, зважаючи на те, що свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 було видано його спадкоємцю 17.12.2020, про що Позивач довідався лише 22.12.2020, коли отримав лист Дев`ятої Київської нотаріальної контори від 17.12.2020 №5843/02-14, то вбачається, що AT «Ідея Банк» дотримано строки пред`явлення вимоги до спадкоємця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Направлення вище вказаної Претензії кредитора від 21.11.2019 до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори узгоджується з пунктом 6.1 глави 6 розділу 3 частини III Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схваленим рішенням Науково- експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України від 29.01.2009, згідно якого нотаріус за місцем відкриття спадщини приймає вимоги кредиторів спадкодавця. Вимоги мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про заявлені вимоги нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину.
Разом з тим, позивач вказує, що спадкоємці Позичальника вимоги AT «Ідея Банк» щодо погашення наявної заборгованості за Кредитним договором та Угодою, після роз`яснення таких нотаріусом, не задовольнили.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 ст.1050ЦК України, передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
У відповідності до ст. 623ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1.ст.625 ЦК України).
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Згідно із статтею 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьоюстатті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертоїстатті 1281ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Вказаний висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 18.09.2019 року у справі № 6406274/16-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.
Як вбачається з матеріалів справи, AT «Ідея Банк» пред`явлено позовні вимоги у даній справі до ОСОБА_4 , який є братом померлої ОСОБА_3 , а отже відноситься до спадкоємців другої черги спадкування після смерті останньої, та ОСОБА_2 , яка є племінницею померлої ОСОБА_3 , а отже відноситься до спадкоємців п`ятої черги спадкування після смерті останньої.
Разом з цим, як вбачається з копії спадкової справи, скерованої Дев`ятою державною нотаріальною конторою м. Києва, спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є її племінник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з відмовою спадкоємця другої черги - рідного брата померлої ОСОБА_1 (а.с.160).
Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідач ОСОБА_1 номер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 .
Щодо відповідача ОСОБА_2 , то як вбачається з копії спадкової справи, остання спадщину після смерті ОСОБА_3 не приймала, тобто відповідач ОСОБА_2 не є спадкоємицею померлої ОСОБА_3 ні за законом, ні за заповітом.
Крім того, після смерті свого батька ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 спадщини також не приймала.
Згідно з положеннями ст.48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.
Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.
Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.
Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач.
Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згодний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.
За приписами ст.51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.
Разом з цим, поивач не звертався до суду з клопотаннями залучення співвідповідача чи заміну відповідача на належного.
У пункті 8 постанови ПленумуВерховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ст.33 ЦПК України (2004 року), норми якої кореспондуються зі ст.51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.
Аналогічна правова позиція викладена й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18.
Згідно з ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно з ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що відповідачі не є спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , то банк позбавлений права вимоги до особи, яка не несе відповідальності за боргами спадкодавця.
Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.2, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265ЦПК України, ст.ст.525, 526, 610, 612, 615, 629, 1054, 1216, 1218, 1219, 1282 ЦК України, суд -
у задоволенні позову Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Дев`ята Київська Державна нотаріальна конторапро стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Р.Волоско