Провадження № 2/127/5232/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 травня 2022 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватного нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко Володимира Борисовича про визначення права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватного нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. про визначення права власності в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що 19.07.2011 року дочка позивачки, ОСОБА_3 , та відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У період спільного перебування у шлюбі відповідач на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 06.11.2013 року набув на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 . Однак, 31.12.2018 року дочка позивачки ОСОБА_3 , разом з дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , була вбита своїм бувшим чоловіком, відповідачем по справі ОСОБА_2 15.02.2019 року за заявою позивачки була відкрита спадкова справа №18/2019. Разом з тим, приватний нотаріус повідомив позивачку, що в матеріалах спадкової справи відсутня інформація про поділ та/або укладення будь-яких договорів щодо вищевказаної квартири. Позивачка зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті дочки. Таким чином, позивачка вважає, що її дочці належала Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 , яку вона успадкувала, оскільки, дана квартира була придбана за час перебування у шлюбі відповідачем по справі та її дочкою. Враховуючи, що невизначення частки у праві спільної сумісної власності після померлої дочки, не дає їй можливості отримати свідоцтво про спадщину за законом, позивачка просила суд, визначити, що частка померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить Ѕ частки цієї квартири та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті дочки ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2021 року клопотання позивачки про звільнення від справи судового збору задоволено частково. Відстрочено позивачці сплату судового збору у розмірі 6 279,45 грн. шляхом здійснення оплати його повного розміру до ухвалення судового рішення по справі. У свою чергу, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.04.2022 року позовну вимогу: «визначити, що частка померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить Ѕ частки цієї квартири» залишено без розгляду.

Ухвалою Вінницького міського суду від 20.04.2022 року в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про його етапування з ДУ «Замкова ВК №58 Хмельницька область» до ДУ «Вінницька УПВ №1» відмовлено, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивачка не з`явилася, на адресу суду надійшла заява від представників позивачки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про розгляд справи у відсутність позивачки та її представників, позов підтримали та просили задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. На адресу суду відзив не надходив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не відомо.

На підставі ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи.

Судом встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_8 (а.с.38).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2017 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 зареєстрований віддом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 19.07.2008 року, актовий запис №1313 - розірвано (а.с.33).

У свою чергу, як вбачається з Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія НОМЕР_2 від 06.11.2013 року, та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Серія ЕАО №905779, ОСОБА_2 , належить квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності, розмір частки 1 (а.с.42-43).

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2021 року встановлено, що 31.12.2018 року ОСОБА_2 вчинив умисне вбивство своїх близьких родичів, а саме: матері ОСОБА_10 , малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та колишньої дружини ОСОБА_3 . Тим самим, суд ухалив визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1,2 ч.2 ст.115 КК України і призначив йому покарання у виді довічного позбавлення волі (а.с.8-30).

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка позивачки ОСОБА_3 , померла у віці 31 рік, про що 09.01.2019 року складено відповідний актовий запис №119, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 (а.с.37).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. Відповідно до Довідки №583/02-14 від 12.10.2021 року, виданої Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В.Б., згідно поданих заяв на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , по спадковій справі №18/2019, єдиним спадкоємцем є її мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.40).

Також, відповідно до відповіді №561/02-14/18/2019 від 24.09.2021 року, Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. зазначив, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 . Інформації про поділ та/або укладення будь-яких договорів щодо цієї квартири між подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутня, тому повідомити розмір часток ОСОБА_3 у праві власності на цю квартиру неможливо (а.с.39).

12.10.2021 року Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. виніс Постанову №584/02/31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку невизначеністю частки померлої ОСОБА_3 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.41).

Відповідно до Висновку про ринкову варість Ѕ частки чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 , вартість 1/2 частки квартири складає 537 145,00 грн. (а.с.50-63).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частиною 2 статті 60 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається власністю на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_2 в період перебування у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 набув на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , це майно є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та померлої ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з ч. 1 - ч. 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Доказів про те, що між співвласниками була домовленість про визначення розмірів часток квартири, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Отже, враховуючи вищевикладене, після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина, зокрема, на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .

Положеннями ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 -1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Оскільки позивачка є матір`ю спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , та враховуючи, що інших спадкоємців немає, відповідно до ст. 1261 ЦК України, вона має право на спадкування за законом.

Положеннями ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Керуючись положеннями ст. 392 ЦК України належить дійти висновку, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України встановлює, що одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів особи є визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно з якою суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в цьому випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після смерті дочки ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що відповідно до Ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2021 року, позивачці було відстрочено сплату судового збору у розмірі 6 279,45 грн. до ухвалення судового рішення по справу, та задоволення позову у повному обсязі, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 6 279,45 грн.

Крім того, представник позивача подав до суду заяву про стягнення з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 924,00 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження понесених витрат, представником позивача ОСОБА_6 було надано договір на надання правничої допомоги від 03.08.2021 року укладеного між адвокатом Верещак В.М. та Марценюк А.А., розрахункова квитанція №06-09/21 від 06.09.2021 року на суму 10 000,00 грн., Акт - звіт прийому-передачі наданої правової допомоги від 13.05.2022 року з розрахунком на суму 9 924,00 грн.

Тому, суд вважає, що представником відповідача ОСОБА_6 надано необхідні докази про понесення судових витрат в розмірі 9 924,00 грн.

З огляду на зазначене, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката у цьому випадку є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних робіт (наданих послуг), а також часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з чим, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у сумі 9 924,00 грн. на відшкодування витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 67 Закону України «Про нотаріат», Законом України «Про власність», ст.ст. 319, 321, 328, 355, 368, 372, 1216-1223, 1226, 1258, 1261, 1268, 1270, 1273, 1274, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті дочки ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь держави судовий збір у розмірі 6 279 (шість тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень 45 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , витрати на правничу допомогу у розмірі 9 924 (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) гривні 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце відбування покарання: ДУ «Замкова ВК №58 Хмельницька область».

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко Володимир Борисович, адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 17.05.2022 року.

Суддя: