ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/356/21 Номер провадження 22-ц/814/582/22Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В. М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Кривчун Т.О., Чумак О.В.,

секретар Клименко Я.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шидловської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м.Полтава від 25 листопада 2021 року, постановлене суддею Бугрієм В.М.,

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Перша полтавська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин та встановлення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини,

зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

20.01.2021 ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є її рідною сестрою, та додаткового строку в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених вимог позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її сестра ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири по АДРЕСА_1 . Спадкоємців першої черги у померлої не залишилося та за життя сестра їй розповідала, що склала заповіт на користь дочки ОСОБА_6 та онуків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , а тому вона, позивачка, у шестимісячний строк від дня відкриття спадщини не подавала заяву про її прийняття.

У лютому 2020 року їй стало відомо, що спадкоємці за заповітом, які були обізнані про смерть спадкодавця, не прийняли спадщину, таким чином право на спадкування отримали спадкоємці другої черги, до кола яких відноситься вона, як рідна сестра спадкодавця. Проте для реалізації спадкових прав їй потрібно свідоцтво про смерть, яке знаходиться у відповідача ОСОБА_2 , їх племінника, який створює для позивачки перешкоди у поданні заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а також підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем, оскільки її, сестри, свідоцтво про народження не збереглося. Враховуючи відсутність іншої можливості підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавицею, просить суд встановити цей факт, що має юридичне значення, та на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, як пропущений з наведених об`єктивних причин, у тому числі через її похилий вік та запроваджені карантинні обмеження.

04.03.2021 ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його тіткою.

В обґрунтування підстав позову зазначає, що є племінником ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Документи, підтверджуючі їх родинні відносини, не збереглися. Проте за життя та до самої смерті він, ОСОБА_2 , доглядав тітку та вжив усі необхідні дії по її похованню. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме, квартиру АДРЕСА_2 .

У встановлений законом строк він звернувся до Першої полтавської ДНК для оформлення спадкового права. Однак постановою державного нотаріуса від 28.10.2019 йому, ОСОБА_2 , відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , у зв`язку із неможливістю встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину. У постанові державного нотаріуса також вказано, що за даними Спадкового реєстру від імені ОСОБА_5 06.08.1997р. за реєстровим №5-1611 нотаріальною конторою засвідчено заповіт, яким остання заповіла належну їй квартиру в рівних частках: дочці ОСОБА_6 , онукам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Заяви про прийняття чи відмову від прийняття спадщини спадкоємці за заповітом до нотаріальної контори, у строки визначені чинним законодавством, не подали. При цьому, спадкоємець за заповітом ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1272 ЦК України є такими, що не прийняли спадщину.

ОСОБА_2 є племінником померлої ОСОБА_5 та спадкоємцем за правом відступлення, оскільки його рідна мати ОСОБА_7 , яка є рідною сестрою спадкодавця, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчинив усі необхідні дії по прийняттю спадщини, просить суд встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтава від 25.11.2021 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та встановлення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини задоволено.

Встановлено факт родинних відносин, а саме те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною сестрою ОСОБА_1 .

Визначено для ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин задоволено.

Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є тіткою ОСОБА_2 .

Рішення районного суду вмотивовано доведеністю та обґрунтованістю вимог позовів

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Із рішенням районного суду не погодилися позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та оскаржили його в апеляційному порядку.

Позивач ОСОБА_1 у вимогах апеляційної скарги просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог позову ОСОБА_2 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні його позову.

Вважає, що позовна заява ОСОБА_2 подана із порушенням норм процесуального закону, а саме, без зазначення третіх осіб у справі, зокрема, спадкоємців за заповітом, чим порушено їх право бути обізнаними про судові справи щодо спадкового майна, тоді як за відсутності осіб, на спадкові права та обов`язки яких може вплинути судове рішення відповідний позов не підлягає розгляду за правилами позовного провадження.

Вважає, що оскільки ОСОБА_2 не визнає її, позивачки, спадкових прав, то належним відповідачем у заявленому ним спорі має бути територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування.

Відповідач ОСОБА_2 у вимогах апеляційної скарги просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення вимог позову ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини та ухвалити нове, яким у задоволенні цієї позовної вимоги відмовити.

Вважає оскаржуване рішення невмотивованим, таким, що не ґрунтується на доказах наявності у позивача ОСОБА_1 об`єктивних, непереборних та істотних труднощів, які перешкоджали їй вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Зазначає, що у справі відсутні докази, які підтверджують, що саме за станом здоров`я позивачка не змогла звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Разом з цим, вона не має інвалідності, не позбавлена та не обмежена у дієздатності, мешкає у м.Полтава та могла своєчасно звернутися до нотаріальної контори із відповідною заявою особисто або за допомогою дітей.

При цьому в позові ОСОБА_1 пов`язувала поважність підстав для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини із наявністю заповіту спадкодавця на користь онуків, тобто невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, що, так само як і її похилий він, а також необхідність встановлення юридичного факту, не є поважними причинами для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини та виключає підстави застосування ч.3 ст.1272 ЦК України.

Стосовно запроваджених на території України карантинних обмежень через поширення COVID-19 повідомляє, що шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 сплив 03.08.2019, тобто за 9 місяців до запровадження відповідних обмежень, а тому посилання позивача на неможливість нотаріусами прийому громадян є безпідставними.

Повідомляє, що позивачка не зверталася до нього, відповідача, з приводу отримання будь-яких документів. Знаючи про смерть сестри, вона не прийшла на її похорони, у витратах на поховання участі не приймала, та за життя спадкодавця, не допомагала її доглядати.

Просить стягнути із позивача на його користь судові витрати, включно із витратами на правову допомогу, розрахунок яких буде надано пізніше.

13.04.2022 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив позивача ОСОБА_1 на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , у якому просить відмовити у задоволенні його апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції в частині задоволення заявлених нею вимог позову. Доводи своєї апеляційної скарги підтримує та просить скасувати рішення районного суду в частині задоволення вимог позову ОСОБА_2 за безпідставністю.

19.04.2022 до Полтавського апеляційного суду надійшла заява в.о. завідувача Першої полтавської ДНК про розгляд справи без їх участі, при вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду.

У суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шидловська Н.М. підтримала доводи апеляційної скарги її довірителя та просила її задовольнити. Проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 заперечує та просить залишити без змін рішення суду першої інстанції в цій частині, як законне та обґрунтоване.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 04.02.2019 складено відповідний актовий запис №202, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ./а.с.52/

05.06.2019 Першою полтавською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №218/2019 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на підставі заяви ОСОБА_2 , племінника спадкодавця та спадкоємця за правом представлення, оскільки його мати і рідна сестра спадкодавця ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.144,145, 152/

За даними Спадкового реєстру від імені ОСОБА_5 06.08.1997 р. з реєстровим №5-1611 Першою полтавською ДНК посвідчено заповіт (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори №56419777 від 05.06.2019). Згідно указаного заповіту ОСОБА_5 , належну їй на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_2 заповіла у рівних частках: дочці ОСОБА_6 , онукам ОСОБА_3 , ОСОБА_8 ./а.с.158/

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №7./а.с.157

Постановою державного нотаріуса Першої полтавської ДНК Троцької О.А. відмовлено гр. ОСОБА_2 в оформленні спадкових прав на майно, що лишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , яка на час смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку із тим, що не можливо встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину./а.с.159/

Листом Шевченківського районного у м.Полтаві ВДРАЦС від 03.11.2020 №889/16.22-03/23 ОСОБА_1 роз`яснено, що для отримання витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть сестри, за умови пред`явлення паспорта або паспортного документа, необхідно подати заяву (запит) встановленого зразка, документ про внесення плати в розмірі 73 грн. та документи, що підтверджують родинні відносини, а саме: документ про народження ОСОБА_9 ; документ про народження сестри, ОСОБА_10 ; документ (и) про зміну прізвища з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 »; документ (и) про зміну прізвища сестри з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_13 ». Також документом на підтвердження родинних відносин є рішення суду про встановлення факту родинних відносин./а.с.19-20/

07.12.2020 ОСОБА_1 звернулася до Першої полтавської ДНК із заявою, у якій просила роз`яснити перелік документів, які необхідно надати для включення її до кола спадкоємців, просила вважати таку заяву заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її сестри ОСОБА_5 /а.с.171/

Листом державного нотаріуса Першої полтавської ДНК від 21.12.2020 №1504/01-16 ОСОБА_1 роз`яснено порядок спадкування та повідомлено, що нею не подана заява про прийняття спадщини в установлений законом строк та на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем за однією адресою вона не проживала, і як наслідок, спадщину не прийняла.

Роз`яснено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини./а.с.163/

На підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 надано копії свідоцтва про народження ОСОБА_9 , виданого 08.04.1928 №15 та про її одруження, після реєстрації шлюбу її прізвище стало « ОСОБА_12 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 /а.с.15,16/

Актовий запис про народження ОСОБА_14 виявити не представляється можливим, що підтверджується листом Державного архіву Полтавської області від 06.09.2019 №04-13/792./а.с.151/

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_15 »./а.с.152/

ОСОБА_7 , дівоче прізвище « ОСОБА_15 », є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується відомостями зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 та про одруження серії НОМЕР_5 ./а.с.51,57,60/

Судом допитано свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які підтвердили, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 є рідною сестрою ОСОБА_1 та тіткою ОСОБА_2 /а.с.211-213, 222/

Задовольняючи вимоги позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині встановлення факту родинних відносин, районний суд виходив з підстав їх доведеності належним доказами, у тому числі показаннями допитаних свідків.

Рішення районного суду в частині задоволення позову ОСОБА_1 та встановлення додаткового строку на прийняття спадщини вмотивовано тим, що остання пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_5 з поважних причин, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, оскільки за станом здоров`я, фізично не могла вчасно звернутись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Апеляційний суд, переглядаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг сторін, дійшов висновку про правильність висновків суду в частині встановлення факту родинних відносин ОСОБА_2 зі спадкодавцем, його тіткою.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 правильність таких висновків не спростовують та зводяться до довільного тлумачення норм ЦПК України на власну користь. Разом із цим право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Учасники справи зобов`язані діяти в межах відповідних судових процедур. Зазначені процедури спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом особи на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Відповідно до ч.1 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Як позивач ОСОБА_1 , так і відповідач ОСОБА_2 в зустрічному позові, не заявляли своїх позовних вимог до спадкоємців за заповітом ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , обравши відповідачами один одного.

Із наявних матерілів справи убачається, що треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_8 заяви про прийняття спадщини у передбачений законодавством строк та спосіб не подали, тому апеляційний суд приходить до висновку, що їх не залучення до участі, як співвідповідачів у даній справі, не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи обґрунтовано визнав ОСОБА_1 належним відповідачем у заявленому ОСОБА_2 позові, а не територіальну громаду, як припускає позивачка. При цьому колегія суддів враховує, що остання, як спадкоємець другої черги, заявила саме до ОСОБА_2 позов про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Доводи ОСОБА_1 щодо порушення норм ЦПК України через незалучення до участі у справі за зустрічним позовом третіх осіб спадкоємців за заповітом ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , апеляційним судом відхиляються, оскільки не впливають на спадкові права останніх, так як при розгляді зустрічного позову встановленню підлягав факт родинних відносин сторін зі спадкодавцем. Питання щодо права спадкування вказаних спадкоємців та черговість їх спадкування в даній справі не вирішується.

Разом із цим колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 та визнає помилковими висновки суду першої інстанції щодо підставності вимог позову ОСОБА_1 в частині встановлення їй додаткового строку на подання нею заяви про прийняття спадщини.

За правилами частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п.24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Наведений перелік не є вичерпним та дозволяє застосування до спірних правовідносин аксіоми цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Проте не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Такий висновок сформовано Верховним Судом у постанові від 12 червня 2019 року у справі №562/713/18.

Районний суд наведене не врахував та дійшов помилкового висновку про поважність причин пропуску позивачем строку на прийняття спадщини, визнавши, що вона за станом здоров`я фізично не могла вчасно звернутись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

По-перше, такі висновки не ґрунтуються на доказах, які б підтверджували відповідний стан здоров`я позивачки. Тим більше, що після спливу вказаного строку в листопаді 2020 року вона зверталася до ДРАЦС, а у грудні 2020 року - до держнотконтори за роз`ясненнями порядку спадкування.

По-друге, позивачка у мотивах позову та її представник - адвокат Шидловська Н.М. в суді апеляційної інстанції пов`язували поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини із невизначеністю між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, похилим віком позивача в контексті запроваджених карантинних обмежень, відсутністю у неї свідоцтва про смерть спадкодавця та встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини. Однак у розумінні наведених норм права та висновків Верховного Суду такі обставини не є поважними причинами для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Крім того,колегія суддів звертає увагу на відсутність доказів звернення ОСОБА_1 у шестимісячний строк від дня відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про її прийняття та відмови нотаріусом у прийнятті відповідного рішення через відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця.

При цьому вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19)» щодо перебігу строків надання адміністративних послуг під час карантину не стосуються вчинення нотаріальних дій, в тому числі, і тих, що пов`язані з можливим пропуском передбачених законодавством строків. Тому відповідні посилання позивачки на запровадженні карантинні обмеження не впливають на обрахування строків нотаріальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити та скасувати рішення районного суду в частині задоволення вимог позову ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, постановивши в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтава від 25 листопада 2021 року скасувати в частині задоволення вимог позову ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

В іншій частині рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 25 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18.05.2022.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Т.О. Кривчун

О.В. Чумак