Справа № 676/6618/21
Номер провадження 2/676/603/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

09 вересня 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації в особі органу опіки та піклування в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Кам`янець-Подільська районна державна адміністрації в особі органу опіки та піклування звернулась з позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, що є грубим порушенням прав та інтересів малолітньої дитини. Зокрема органом опіки та піклування з`ясовано, що 28.08.2019 року відповідно до розпорядження голови Сихівської районної у м. Львові державної адміністрації № 644 малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був влаштований до КЗ ЛОР "Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки"(м. Львів). Як вбачається із змісту вказаного розпорядження підставами для влаштування були важке матеріальне становише та неналежні умови для проживання дитини. Відповідно до чинного законодавства та підзаконних нормативно-правових актів дозвіл на влаштування дитини в заклади інституційного догляду (пансіони) надається виключно на 1 рік, впродовж якого батьки або особи які їх замінюють мають вжити виключних заходів для усунення тих причин, які призвели до влаштування дитини в такий заклад, забезпечити для дитини родинне виховання в біологічній сім`ї. Однак, вже через півроку з моменту влаштування малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його мати - ОСОБА_3 , звертається із заявою до відділу "Служба у справах дітей" Сихівського району Львівської міської ради з проханням надання дозволу про тимчасове перебування малолітньої дитини у закладі влаштування. Додатково у звернення ОСОБА_3 від 15.02.2021 вказана громадянка зобов`язується щомісяця відвідувати малолітнього сина, а до 01.09.2021 зобов`язується забрати ОСОБА_4 до себе в сім`ю.Однак, ОСОБА_3 жодним чином про власного сина не піклується, не надає жодної допомоги в утриманні дитини, забирати сина із закладу інституційного догляду не бажає. ОСОБА_3 жодним чином не забезпечує розвиток та виховання власного сина, не спілкується з ним, не надає жодної допомоги (грошової або у натуральній формі) в утриманні та забезпечення належного рівня розвитку сина. Зокрема, з моменту влаштування дитини, а саме з серпня 2019 року ОСОБА_3 відвідувала дитину лише 5 разів: у 2019 році - 4 рази, у 2020 році - жодного разу, останній візит до закладу відбувся 15.02.2021. Така "систематичність" побачень з синомжодним чином не може говорити про активну участь матері у житті власної дитини, а скоріше за все є ілюстрацією байдужості, формалізму та повного усунення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 . Відповідно до п. 2 ст. 143 Сімейного кодексу України мати зобов`язана забрати дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я. Допускається залишення дитини в пологовому будинку або іншому закладі охорони здоров`я лише за умови наявності у дитини істотних вад фізичного і (або) психічного здоров`я. Однак, як вбачається із листа КЗ ЛОР "Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки" (м.Львів) від 22.09.2021 №0376 малолітній ОСОБА_4 має в своєму діагнозі незначні розлади експресивного мовлення та брак запасу слів. Тобто у хлопчика не має настільки суттєвих вад здоров`я, які б унеможливлювали його подальше виховання, навчання та соціальну адаптацію в суспільстві. Отже із вище наведеного вбачається відсутність об`сктивних поважних причин для залишення малолітньої дитини матір`ю в закладі інституційного догляду. Сукупність вищенаведеного свідчить про повну байдужість та свідому бездіяльність ОСОБА_3 щодо власного сина, що всвою чергу грубо порушує права та інтереси дитини. Просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 08.11.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 28.12.2021 р. відкрито провадження у справі.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 23.05.2022 р. справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просить його задовольнити.

Відповідач повторно в судовезасідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, про час і місцерозглядусправиповідомленасвоєчасноналежним чином згідно ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не подала.

За відсутності відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи в повному обсязі суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідач є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 від 08.08.2019 року народження, виданого Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Реєстрація народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбулась відповідно ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №4 від 09.08.2019 р..

Розпорядженням Сихівської районної у м. Львові державної адміністрації № 644 від 28 серпня 2019 року малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано до КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» (м.Львів).

Як вбачається із змісту вказаного розпорядження підставами для влаштування дитини були важке матеріальне становише та неналежні умови для проживаннядитини.

15.02.2021 р. ОСОБА_3 звернулась із заявою до відділу служби у справах дітей Сихівського району Львівської міської ради з проханням надати дозвіл про тимчасове перебування малолітньої дитини у закладі влаштування.

Додатково у зверненні від 15.02.2021 р. ОСОБА_3 зобов`язалась щомісяця відвідувати малолітнього сина, а до 01.09.2021 р. зобов`язалася забрати дитину в сім`ю.

ОСОБА_3 жодним чином про власного сина не піклується, не надає допомоги в утриманні дитини, забирати сина із закладу інституційного догляду не бажає.

Про дані обставини повідомлено відділом служби у справах дітей Сихівського району Львівської міської ради службу у справах дітей Кам`янець-Подільської райдержадміністрації листом від 28.08.2021 №76744.

Згідно інформації, зазначеній в листі КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки" (м. Львів) від 22.09.2021 №376, ОСОБА_3 не провідує сина, не спілкується з ним, не надає жодної допомоги (грошової або у натуральній формі) в утриманні та забезпеченні належного рівня розвитку сина, відвідала дитину у 2019 році - 4 рази, останній візит до дитини відбувся 15.02.2021.

Відповідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітнього сина, затвердженого Кам`янець-Подільською РДА 08.11.2021 р. № 1871/01-31, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_3 повністю бездіяльна щодо сина: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє застовєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти.

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Матеріалами справи підтверджується, що малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 28.08.2019 року перебуває в КЗ ЛОР «Будинок дитини № 1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки» (м.Львів).

Свої зобов`язання щомісяця відвідувати малолітнього сина та до 01.09.2021 р. забрати дитину в сім`ю відповідач не виконала.

ОСОБА_3 не провідує сина, не спілкується з ним, не надає жодної допомоги (грошової або у натуральній формі) в утриманні та забезпеченні належного рівня харчування сина, відвідала дитину у 2019 році - 4 рази, останній візит до дитини відбувся 15.02.2021.

Відповідно до п. 2 ст. 143 СК України мати зобов`язана забрати дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я.

Таким чином ОСОБА_3 жодним чином не піклується про власного сина, не забезпечує розвиток та виховання дитини, не спілкується з ним, не надає жодної допомоги (грошової або у натуральні формі) в утриманні та забезпечення належного рівня розвитку сина, забирати сина із закладу інституціного догляду не бажає.

ОСОБА_3 не повідомила КЗ ЛОР «Будинок дитини № 1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки» про поважні причини своєї бездіяльності, не пояснила причини не відвідування дитини та причину за якої не забирає дитину додому.

Відповідно до п. 3. ст. 143 СК України дитина може бути залишена батьками у пологовому будинку або в іншому закладі охорони здоров`я, якщо вона має істотні вади фізичного і (або) психічного розвитку, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Однак, як вбачається із листа КЗ ЛОР "Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки" (м.Львів) від 22.09.2021 №376 малолітній ОСОБА_4 має в своєму діагнозі незначні розлади експресивного мовлення та брак запасу слів. Тобто у хлопчика не має настільки суттєвих вад здоров`я, які б унеможливлювали його подальше виховання, навчання та соціальну адаптацію в суспільстві.

Отже із вище наведеного вбачається відсутність об`єктивних поважних причин для залишення малолітньої дитини матір`ю.

Сукупність вищенаведеного свідчить про повну байдужість та свідому бездіяльність ОСОБА_3 щодо власної дитини, що в свою чергу грубо порушує права та інтереси малолітньої дитини ОСОБА_2 .

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Враховуючи вік малолітнього ОСОБА_2 05.08.2019 р. думка малолітньої дитини не заслуховувалась.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши та давши оцінку наданим позивачем доказам, суд приходить до висновку про те, що підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав, знайшли своє підтвердження.

Одночасно суд вирішує питання стягненя аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_2 .

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За нормами ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідач має задовільний стан здоров`я, є працездатного віку і не позбавлена можливості самостійно працевлаштуватись.

Враховуючи наведені вимоги закону, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 08.11.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач не надала суду доказів свого матеріального стану.

Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 164, 170, 180,182 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 263, 265, 280-282 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації в особі органу опіки та піклування в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 08.11.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1984,80 грн.

Позивач: Кам`янець-Подільська районна державна адміністрація, , юридична адреса: вул. Троїцька, 4, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.