Дата документу 07.12.2022 Справа № 335/6206/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/6206/21 Головуючий у 1 інстанції: Шалагінова А.В.
Провадження № 22-ц/807/2142/22 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» грудня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2022 року про повернення зустрічного позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водоканал» про захист прав споживачів у справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Комунальне підприємство «Водоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення.

У липні 2021 року ОСОБА_1 подала до суду зустрічний позов до Комунального підприємства «Водоканал» про захист прав споживача, в якому просила:

- надати помісячний розрахунок за комунальну послугу централізоване постачання холодної води і водовідведення тощо у відповідності з фактично наданою комунальною послугою за адресою: АДРЕСА_1 ;

- з`ясувати у підготовчому судовому засіданні яка саме комунальна послуга фактично здійснювалася Комунальним підприємством «Водоканал» за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення та нормативно-правових актів у сфері надання послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення;

- здійснити по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 помісячний перерахунок за період часу з 01 січня 2018 року по 31 березня 2021 року за послугу постачання холодної води і водовідведення;

- зобов`язати Комунальне підприємство «Водоканал» скасувати зайві нарахування за послуги з централізованого холодного водопостачання та водовідведення стоків ходової та гарячої води за увесь спірний період, які не підтверджені фактичними даними щодо кількості та якості наданих послуг у відповідності до чинного законодавства України;

- визнати безпідставними нарахування солідарно боргу на суму 16 493,53 грн за спожиту воду і послуги водовідведення до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за межами трирічного строку позовної давності.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2022 року зустрічну позовну заяву повернуто.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність оскаржуваної ухвали та надмірну тривалість її прийняття, просила скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство «Водоканал» (далі КП «Водоканал») заперечило проти доводів апелянта, погоджуючись із висновками суду першої інстанції про те, що вимоги зустрічної позовної заяви не є взаємопов`язаними із первісним позовом. Також зазначено, що під час розгляду справи по суті судом було проведено аналіз витребуваних документів та інших доказів, надано оцінку правильності нарахування розміру заборгованості з урахуванням заперечень відповідача. Під час ухвалення рішення за первісним позовом судом вже була надана оцінка доводів відповідача щодо застосування строку позовної давності. Посилаючись на вказане, КП «Водоканал» просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2022 року без змін.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 07 листопада 2022 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 07 листопада 2022 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 3740 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що розгляд зустрічного позову в одному провадженні із первісним позовом не є доцільним. Суд дійшов до висновку, що його вимоги не є взаємопов`язаними із первісним позовом та їх спільний розгляд не є доцільним, оскільки зміст вимог зустрічного позову зводиться до витребування у КП «Водоканал» обґрунтованого помісячного розрахунку за комунальну послугу, з`ясування, яка саме комунальна послуга надавалась, здійснення помісячного перерахунку по квартирі відповідача з урахуванням якості наданих послуг, зобов`язання скасувати зайві нарахування за послуги, визнання безпідставним нарахування солідарно боргу для всіх відповідачів поза межами строку позовної давності. Тобто, зміст вимог зустрічної позовної заяви не містить конкретних позовних вимог до КП «Водоканал», а містить вимоги до суду щодо з`ясування обставин під час розгляду первісного позову.

Проте, колегія суду не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За прнписами частини першої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (частина друга статті 193 ЦПК України).

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно, і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити дійсні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Відповідно до частини першої, третьої статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про вручення копії ухвали про відкриття провадження ОСОБА_1 02 липня 2022 року, що підтверджує той факт, що ОСОБА_1 дотримано строк звернення до суду із зустрічним позовом (т.1, а.с.26; т.2, а.с.1).

Зі змісту зустрічного позову вбачається, що ОСОБА_1 визначила самостійні вимоги, а саме:

- здійснити по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 помісячний перерахунок за період часу з 01 січня 2018 року по 31 березня 2021 року за послугу постачання холодної води і водовідведення;

- зобов`язати Комунальне підприємство «Водоканал» скасувати зайві нарахування за послуги з централізованого холодного водопостачання та водовідведення стоків ходової та гарячої води за увесь спірний період, які не підтверджені фактичними даними щодо кількості та якості наданих послуг у відповідності до чинного законодавства України;

- визнати безпідставними нарахування солідарно боргу на суму 16 493,53 грн. за спожиту воду і послуги водовідведення до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за межами трирічного строку позовної давності.

У свою чергу, звертаючись до суду з первісним позовом Комунальне підприємство «Водоканал» просило стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 борг по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення (т.2, а.с.9, зворот 10).

Таким чином, умови пред`явлення зустрічного позову ОСОБА_1 були додержані, що є підставою для розгляду зустрічного позову за загальними правилами ЦПК України (статей 193,194 ЦПК України) та скасування ухвали.

Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що зустрічна позовна заява була подана ОСОБА_1 19 липня 2021 року, натомість ухвала про повернення зустрічного позову прийнята судом 21 квітня 2022 року.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.

Тривалість вирішення питання щодо прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 не відповідають гарантії розумного строку розгляду справи. Таку розумність треба оцінювати у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів (рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 12 березня 2009 року у справі «Вергельський проти України» (Vergelskyy v. Ukraine, заява № 19312/06). Відстрочення конкретної стадії провадження є можливим за умови, що загальна тривалість провадження не є надмірною (рішення ЄСПЛ від 8 грудня 1983 року у справі «Претто й інші проти Італії» (PrettoandОthers v. Italy, заява № 7984/77), а тривалі періоди затримання проваджень без будь-яких пояснень є неприйнятними (рішення ЄСПЛ від 24 листопада 1984 року у справі «Бомартен проти Франції» (Beaumartin v. France, заява № 15287/89). Не може бути виправданим збільшення строків судового розгляду справи через відсутність достатньої кількості суддів та/або їх перевантаженість. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) покладає на держави-учасниці обов`язок організувати судові системи так, щоб судді мали можливість діяти відповідно до вимог Конвенції, зокрема розглядати справи протягом розумного строку (рішення ЄСПЛ від 6 вересня 2005 року у справі «Павлюлинець проти України», (Pavlyulynets v. Ukraine, заява № 70767/01), та щоб могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, які стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного строку (див. рішення ЄСПЛ від 29 березня 2006 року у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy, заява № 36813/97). До справ, які потребують особливої оперативності, належать справи стосовно опікунства над дитиною та справи щодо батьківської відповідальності (рішення ЄСПЛ від 18 лютого 1999 року у справі «Лаїно проти Італії» (Laino v. Italy, заява № 33158/96)).

Колегія суддів наголошує, що у справі № 335/6206/21 не було обставин, які могли би зумовлювати збільшення тривалості розгляду справи поза межами строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України). Тому, суд першої інстанції всупереч принципу розумності строків вирішував питання щодо прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 протягом 9 місяців.

Посилання КП «Водоканал» у відзиві на апеляційну скаргу на правовий висновок Верховного Суду у постанові від 28 травня 2020 року у справі № 910/7164/19 є необґрунтованим та відхиляється судовою колегією, оскільки у зазначених справах були суттєво відмінні від справи № 335/6206/21 обставини, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм права.

Ухвалення судом першої інстанції судового рішення за первісним позовом Комунального підприємства «Водоканал» не є перешкодою для розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 , яка фактично просила суд визнати безпідставними нарахування заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за певний період. Крім того, в разі задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 , сторони не позбавлені права звернутися до суду із заявою про скасування судового рішення за нововиявленими обставинами.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала про повернення зустрічного позову є передчасною, постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права. За таких обставин, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2022 року у цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 грудня 2022 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова