УХВАЛА

22 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 523/1603/20

провадження № 61-1681ск22

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про скасування усиновлення,

ВСТАНОВИВ :

23 січня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказане судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, оскільки в касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України, та не сплачений судовий збір.

Вказана ухвала направлялася на поштову адресу ОСОБА_1 неодноразово.

16 вересня 2022 року ОСОБА_1 отримав вказану ухвалу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення АТ «Укрпошта».

19 вересня 2022 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, в якій, посилаючись на пункт 1 частини першої статті 423 ЦПК України, просить скасувати «відповідну» постанову та ухвалити нове рішення про скасування усиновлення повнолітньої особи. При цьому недоліки, які вказані в ухвалі Верховного Суду від 14 лютого 2022 року, не усунув. У зв'язку з чимухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2022 року продовжено строк для подачі уточненої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, з посиланням на підставу касаційного оскарження, передбачену статтею 389 ЦПК України та сплати судового збору.

На виконання вимог указаної ухвали ОСОБА_1 сплатив судовий збір та подав уточнену касаційну скаргу, в якій як на підставукасаційного оскарження посилається на пункт 3 частину другу статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).

Якщо касаційна скарга оскаржується на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, то вона окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, повинна містити зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

У частині першій статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно подати уточнену касаційну скаргу з урахуванням вимог статті 392 ЦПК України та з відповідним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження, яка передбачена частиною другою статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом з ініціативи суду.

Керуючись статтями 127, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко