ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1332/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №2-71-07 Категорія: на ухвалу Гудзенко В.Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Зінченко Ю.О.

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ;

представник скаржника адвокат Кушнеренко Тамара Валеріївна;

суб`єкт оскарження заступник начальника відділу Уманського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Паливода Олена Петрівна;

особа, яка подала апеляційну скаргу представник скаржника адвокат Кушнеренко Тамара Валеріївна;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кушнеренко Тамари Валеріївни на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 серпня 2022 року за скаргою ОСОБА_1 на дії заступника начальника відділу Уманського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Паливоди Олени Петрівни та скасування постанов про закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії заступника начальника відділу Уманського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Паливоди Олени Петрівни та скасування постанов про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги вказувала, що на виконанні в Уманському ВДВС Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебували виконавчі провадження № 49782910, № 49783816, № 49783012, щодо виконання виконавчих листів у справі № 2-71/07 про стягнення з ОСОБА_2 (згодом дані змінено на ОСОБА_3 ) матеріальної шкоди в сумі 7262 гривень, моральної шкоди в сумі 1500 гривень та судових витрат в сумі 699 гривень на користь ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 стягувач ОСОБА_4 помер. Державним виконавцем у вказаних виконавчих провадження закінчене виконавче провадження на підставі п. 3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю стягувача, про що винесено постанови від 10 грудня 2020 року.

ОСОБА_1 вказувала, що вона є єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 та відповідно успадковує всі його права та обов`язки, в тому числі є правонаступником стягувача у виконавчому провадженні. Скаржниця вважає постанови про закінчення виконавчого провадження незаконними, а виконавче провадження таким, що підлягає відновленню, оскільки правовідносини в даному випадку допускають правонаступництво.

ОСОБА_1 вважає, що державний виконавець не вжив заходів щодо встановлення всіх обставин, в тому числі, шляхом направлення запитів до органів місцевого самоврядування для встановлення того, хто проживав на момент смерті зі стягувачем. Вказане спричинило незаконне закінчення виконавчого провадження та позбавлення права спадкоємця на отримання прав стягувача у виконавчому провадженні.

ОСОБА_1 вказувала, що оскаржувані постанови вона не отримувала. 05 серпня 2022 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після чого 12 серпня 2022 року звернулася до Уманського міськрайонного суду із заявою про видачу оспорюваних постанов (отримала їх 16 серпня 2022 року), а отже фактично про їх існування дізналася лише після отримання свідоцтва про право на спадщину та ознайомилась з постановами лише 16 серпня 2022 року.

Вважає причини пропуску строку на оскарження постанов поважними, тому просила суд поновити строк на оскарження постанов про закінчення виконавчого провадження №49783816, №49782910, № 49783012 від 10 грудня 2020 року; визнати незаконними та скасувати постанови про закінчення виконавчого провадження № 49783816 від 10 грудня 2020 року, № 49782910 від 10 грудня 2020 року, № 49783012 від 10 грудня 2020 року щодо примусового виконання виконавчих листів у справі № 2-71-07.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 серпня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку для подачі скарги на дії заступника начальника відділу Уманського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Паливоди Олени Петрівни та скасування постанов про закінчення виконавчого провадження.

Скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника відділу Уманського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Паливоди Олени Петрівни та скасування постанов про закінчення виконавчого провадження залишено без розгляду та повернуто заявнику.

Ухвала суду обґрунтована тим, що наведені скаржницею підстави для поновлення строку на подання скарги на дії державного виконавця, не є достатніми та поважними, оскільки із матеріалів справи вбачається, що копії оскаржуваних постанов були направлені сторонам виконавчого провадження, у тому числі стягувачу на його адресу, яка також є адресою місця проживання скаржниці ОСОБА_1 .

Також суд вказав, що 11 травня 2022 року ОСОБА_1 зверталась до суду із заявою про заміну стягувача ОСОБА_4 у виконавчих провадженнях № 49783816, № 49783012, № 49782910, що відкриті 12 січня 2016 року на його правонаступника ОСОБА_1 . В матеріалах справи міститься лист Уманського відділу ДВС в Уманському районі Черкаської області в якому вказано, що станом на 17 травня 2022 року зазначені виконавчі провадження завершені у зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_4 , дублікати виконавчих листів направлено на адресу Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Крім того, в ухвалі Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, зазначено, що виконавчі провадження з виконання рішення Уманського міськрайонного суду від 30 липня 2007 року у справі № 2-71-07 закінчені, а постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не скасовані у встановленому порядку, тому відсутні підставі для заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником за заявою заінтересованої особи.

Суд зазначив, що копію вказаної ухвали ОСОБА_1 отримала 22 липня 2022 року, тому посилання на те, що вона не знала про наявність постанов про закриття виконавчого провадження розцінюється судом критично.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Кушнеренко Т.В. подала апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 серпня 2022 року та повернути скаргу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі, крім обставин, викладених у скарзі, вказує, що судом взагалі не вказано з якого моменту суд вважає, що скаржниця дізналась про порушення своїх прав та до якої дати вона мала право оскаржити рішення державного виконавця про закриття виконавчого провадження.

Зазначає, що судом не враховано, що під час розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, скаржниця присутня не була, з матеріалами справи вона не знайомилась. Рішення суду ОСОБА_1 отримала наприкінці липня 2022 року та почала вживати заходи для отримання постанов з метою ознайомлення з їх змістом.

Стверджує, що отримати оскаржувані постанови скаржниця змогла лише після підтвердження свого права на спадкування та отримання свідоцтва про право на спадщину.

Вважає, що враховуючи, що будь-яких інших відомостей про отримання постанови як судового рішення в матеріалах справи немає, строк на їх оскарження повинен відраховуватись з моменту отримання постанов скаржницею ОСОБА_1 16 серпня 2022 року.

Уманський відділ ДВС в Уманському районі Черкаської області подав відзив на апеляційну скаргу та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

У відзиві вказує, що скаржницею не надано доказів щодо поважності причин для поновлення процесуального строку,оскільки ОСОБА_1 про винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень № 49782910, 49783846, 49783012 від 10 грудня 2020 року було відомо як після 11 грудня 2020 року при отриманні вказаної постанови поштою, так і 11 травня 2020 року при поданні нею заяви до Уманського міськрайонного суду про заміну сторони виконавчого провадження.

Заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19).

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 грудня 2020 року заступником начальника відділу Уманського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Паливодою О.П. винесено постанови про закінчення виконавчого провадження: № 49783012 про стягнення з ОСОБА_2 (змінив прізвище та ім`я на ОСОБА_3 ) на користь ОСОБА_4 судових витрат в сумі 699 грн.; № 49783816 про стягнення з ОСОБА_2 (змінив прізвище та ім`я на ОСОБА_3 ) на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 1500 грн.; № 49782910 про стягнення з ОСОБА_2 (змінив прізвище та ім`я на ОСОБА_3 ) на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 7268 грн.

Згідно із супровідними листами вказані постанови були направлені учасникам виконавчого провадження, якими є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також Уманському міськрайонному суду (т. 2 а.с. 56-57, 61-62, 66).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 12 серпня 2022 року, адресованої Уманському міськрайонному суду, 16 серпня 2022 року вона отримала копії постанов про закінчення зазначених вище виконавчих проваджень (т. 2 а.с. 71).

Відмовляючи ОСОБА_1 у поновленні строку на подання скарги на дії державного виконавця та скасування постанов про закінчення виконавчого провадження, суд першої інстанції помилково вважав, що скаржницею не наведено обставин пропуску строку з об`єктивних підстав, оскільки копії постанов про закінчення виконавчих проваджень були направлені за адресою: АДРЕСА_1 , що також є адресою місця проживання ОСОБА_1 , та у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 зверталась до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та 22 липня 2022 року отримала копію ухвали суду від 19 травня 2022 року, у якій вказано також і про винесення оскаржуваних постанов про закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів вважає такі висновки суду помилковими.

Так, направлення копій постанови державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень на адресу, яка є місцем проживання скаржниці ОСОБА_1 , не свідчить про отримання останньою вказаних постанов, оскільки вони були адресовані стягувачу у виконавчому провадженні ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та матеріали справи не містять доказів отримання спірних постанов скаржницею.

Посилання суду на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 травня 2022 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, у якій вказано про винесення державним виконавцем постанов про закінчення виконавчих проваджень, також не є підставою для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення зі скаргою у справі, що переглядається.

Колегія суддів враховує, що для оскарження постанови державного виконавця не достатньо лише обізнаності особи про винесення такого процесуального документу, а необхідно ознайомитись із його змістом.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 12 серпня 2022 року, адресованої Уманському міськрайонному суду, 16 серпня 2022 року скаржниця отримала копії постанов про закінчення зазначених вище виконавчих проваджень (т. 2 а.с. 71). Такі обставини, на думку колегії суддів, є поважними для поновлення строку на оскарження вказаних процесуальних документів державного виконавця.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відсутності поважних причин для поновлення ОСОБА_1 строку для подання скарги на постанови про закінчення виконавчого провадження від 10 грудня 2020 року в даній справі.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, оскільки ухвала суду першої інстанції ухвалена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кушнеренко Тамари Валеріївни слід задовольнити, ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 серпня 2022 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кушнеренко Тамари Валеріївни задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 серпня 2022 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції відповідно до положень статті 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

Повний текс постанови складений 18 листопада 2022 року