Постанова

Іменем України

28 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 278/1819/21

провадження № 61-9437св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Глибочицька сільська рада Житомирського району Житомирської області,

особа, яка подавала апеляційну скаргу, - «Релігійна громада Покрова Пресвятої Богородиці Житомирсько-Овруцької Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Калинівка Житомирського району Житомирської області»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на постанову Житомирського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року у складі колегії суддів: Талько О. Б., Шевчук А. М., Коломієць О. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів попередніх інстанцій

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області (далі - Глибочицька сільська рада) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що указом Архієпископа Житомирського і Новоград-Волинського Нікодима від 20 листопада 2015 року № 76 його призначено настоятелем Свято-Покровського храму, розташованого на вул. Гриценка, 88в у с. Калинівка Житомирського району. При здійсненні своєї релігійної діяльності громада використовувала цей храм - пам`ятку архітектури місцевого значення, який був переданий їй у власність на підставі рішення Житомирської обласної ради від 20 листопада 1991 року № 321.

19 вересня 2019 року між Управлінням культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації та Українською Православною Свято-Покровською церквою Житомирської та Новоград-Волинської ієпархії укладений охоронний договір, відповідно до якого Свято-Покровська церква в особі її настоятеля взяла на себе зобов`язання щодо охорони та збереження пам`ятки архітектури місцевого значення «Покровська церква».

У зв`язку зі зміною канонічного підпорядкування розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від 03 жовтня 2019 року № 346 затверджено статут релігійної організації «Релігійна громада Покрова Пресвятої Богородиці Житомирсько-Овруцької єпархії Української православної церкви (Православної Церкви України)» у новій редакції.

Вважає, що єдиною метою новоствореної релігійної організації було протиправне захоплення культової споруди - приміщення церкви в с. Калинівка.

Йому стало відомо, що на сайті Глибочицької сільської ради опубліковано протокол інвентаризаційної комісії від 23 січня 2021 року про інвентаризацію майна, яке не перебуває на балансі ради. До переліку вказаного майна увійшло й приміщення храму.

28 квітня 2021 року рішенням Глибочицької сільської ради затверджено передавальний акт комісії з реорганізації Левківської сільської ради та оприбуткування не відображеного на балансі майна, виявленого у процесі інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів Левківської сільської ради.

Глибочицька сільська рада не мала права приймати рішення про постановку на баланс культової споруди, оскільки такі дії не узгоджуються з вимогами статті 17 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації». Крім того, відповідачем порушені правила статті 355 ЦК України.

Вважає, що сільською радою також не дотримані вимоги частини першої статті 18 Закону України «Про охорону культурної спадщини», оскільки відсутній документ, який би підтверджував отримання погодження відповідного органу охорони культурної спадщини на передачу цього майна іншій юридичній особі.

Підписавши охоронний договір як керівник релігійної організації, він зобов`язаний дбати про охорону та збереження церкви, й незаконне оприбуткування відповідачем цього нерухомого майна призвело до порушення його прав та позбавило можливості належним чином виконувати договірні зобов`язання.

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати протиправними дії Глибочицької сільської ради щодо затвердження пункту 3.1 рішення сільської ради від 28 квітня 2021 року № 1 «Про затвердження передавального акта комісії з реорганізації Левківської сільської ради та оприбуткування не відображеного на балансі майна, виявленого в процесі інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, запасів, грошових коштів та розрахунків Левківської сільської ради», а також протоколу інвентаризаційної комісії від 28 квітня 2021 року (додаток 2 рішення). Зобов`язати відповідача виключити з протоколу інвентаризаційної комісії пункти 40, 41, 42, 43, якими до протоколу включено: громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (кладовище в с. Калинівка, вул. Гриценка, 88а ); будівлю туалету (кладовище в с. Калинівка); споруду металеву (кладовище в с. Калинівка); будівлю цегляну (кладовище в с. Калинівка).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 14 квітня 2022 року у складі суді ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконними дії Глибочицької сільської ради у прийнятті рішення від 28 квітня 2021 року № 1 у частині включення до протоколу інвентаризаційної комісії від 28 квітня 2021 року пунктів 40, 41, 42, 43, якими до протоколу включено такі об`єкти: громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (кладовище в с. Калинівка на вул. Гриценка 88а ); будівлю туалету (кладовище в с. Калинівка); споруду металеву (кладовище в с. Калинівка); будівлю цегляну (кладовище в с. Калинівка). Визнано незаконним рішення Глибочицької сільської ради від 28 квітня 2021 року№ 1 в частині включення до протоколу інвентаризаційної комісії від 28 квітня 2021 року пунктів 40, 41, 42, 43, якими до протоколу включено об`єкти: громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (кладовище в с. Калинівка, вул. Гриценка, 88а ); будівля туалету (кладовище в с. Калинівка); споруда металева (кладовище в с. Калинівка); будівля цегляна (кладовище в с. Калинівка). У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що договори про надання в користування релігійним організаціям культових та інших будівель і майна можуть бути розірвані або припинені в порядку і на підставах, передбачених цивільним законодавством України. Самовільне захоплення культових будівель чи привласнення культового майна не допускається.Законне користування позивачем спірною культовою спорудою свідчить і укладений 19 вересня 2019 року охоронний договір на пам`ятку архітектури № 8, а отже, вимоги позивача є законними та обґрунтованими.

У червні 2022 року Релігійна громада Покрова Пресвятої Богородиці Житомирсько-Овруцької Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Калинівка Житомирського району Житомирської області» як особа, яка не брала участі у розгляді справи, подала апеляційну скаргу.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Скасовуючи рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що майно, яке зазначене у пунктах 40, 41, 42 та 43 оспорюваного рішення, розташоване на земельній ділянці, постійним користувачем якої є «Релігійна громада Покрова Пресвятої Богородиці Житомирсько-Овруцької Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) й рішення у цій справі порушує права та інтереси цієї релігійної організації. Проте, суд першої інстанції не вирішив питання про залучення цієї юридичної особи до участі у справі.

У спірних правовідносинах права позивача, який звернувся до суду як фізична особа, не порушені. Звертаючись до суду позивач посилався на ту обставину, що оприбуткуванням майна, яке було ввірене йому на підставі охоронного договору, порушені його права та інтереси. Але, охоронний договір укладений між уповноваженим державним органом та Українською православною Свято-Покровською церквою, від імені якої діяв її керівник - ОСОБА_1 . Отже, позивач діяв від імені релігійної організації, яку він представляв у правовідносинах щодо охорони культурної спадщини. Після підписання охоронного договору саме на релігійну організацію, яка є користувачем (власником) пам`ятки архітектури, покладені обов`язки щодо охорони та збереження цього об`єкта. Договір не створює жодних правових наслідків для позивача, як для фізичної особи.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників

У вересні 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року, в якій просить скасувати вказане судове рішення, провадження за апеляційною скаргою Релігійної громади Покрова Пресвятої Богородиці Житомирсько-Овруцької Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Калинівка Житомирського району Житомирської області» закрити, та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. У касаційній скарзі вказує на те, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц, від 13 січня 2021 року у справі № 466/5766/13-ц.

У листопаді 2022 року Релігійною громадою Покрова Пресвятої Богородиці Житомирсько-Овруцької Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Калинівка Житомирського району Житомирської області» подано відзив на касаційну скаргу, у якому релігійна громада просила рішення суду апеляційної інстанції залинити без змін.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 400 ЦПК України встановлено межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Так, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, у межах, які стали підставами для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення суду апеляційної інстанції відповідає ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

Обставини, встановлені судами

Рішенням Виконавчого комітету Житомирської обласної ради від 20 листопада 1991 року № 321 зареєстровано Статут релігійного об`єднання Української Православної Церкви в с. Калинівка Житомирського району Житомирської області та передано у власність вказаному релігійному об`єднанню культову споруду, яка є пам`яткою архітектури місцевого значення «Покровська церква», що розташована на вул. Гриценка, 88а в с. Калинівка.

Указом Архієпископа Житомирського і Новоград-Волинського Нікодима від 20 листопада 2015 року № 76 настоятелем Свято-Покровського храму, розташованого в с. Калинівка Житомирського району, призначено ієрея ОСОБА_1 .

19 вересня 2019 року між Управлінням культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації та Українською Православною Свято-Покровською церквою Житомирської та Новоград-Волинської ієпархії укладений охоронний договір, відповідно до якого користувач (власник) взяв на себе зобов`язання щодо охорони та збереження пам`ятки архітектури місцевого значення «Покровська церква». Термін дії договору - безстроково.

Вказана угода від імені органу охорони культурної спадщини підписана заступником начальника Управління Ярмолицькою С. В. та ОСОБА_1 , який діяв від імені користувача (власника) - Української Православної Свято Покровської церкви Житомирської та Новоград-Волинської ієпархії.

Рішенням Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області від 28 квітня 2021 року № 1 затверджений передавальний акт комісії з реорганізації Левківської сільської ради та доручено виконавчому комітету сільської ради розпочати процедуру оприбуткування на баланс Глибочицької сільської ради невідображеного в балансі Левківської сільської ради майна згідно з переліком, наведеним у протоколі інвентаризаційної комісії (додаток 2).

Протокол інвентаризаційної комісії від 28 квітня 2021 року серед матеріальних активів, містить, зокрема, такі пункти: «40. Громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (кладовище) с. Калинівка. 41. Будівля туалету (кладовище с. Калинівка ). 42. Споруда металева (кладовище с. Калинівка). 43.Будівля цегляна (кладовище с. Калинівка)».

Рішенням Глибочицької сільської ради від 10 вересня 2021 року № 65 Релігійній організації «Релігійна громада Покрова Пресвятої Богородиці Житомирсько-Овруцької Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) село Калинівка Житомирського району Житомирської області затверджено проект землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки площею 0,1589 га, кадастровий номер :02:001:0593, призначеної для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій, що розташована на вул. Гриценка, 88а в с. Калинівка Житомирського району Житомирської області, та передано релігійній організації у постійне користування цю земельну ділянку.

Майно, зазначене у пунктах 40, 41, 42 та 43 вказаного рішення, розташоване на земельній ділянці, постійним користувачем якої є «Релігійна громада Покрова Пресвятої Богородиці Житомирсько-Овруцької Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України)».

Нормативно-правове обґрунтування

Статтею 2 ЦПК Українивстановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК Українивстановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів.

Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Згідно з частинами першою та другою статті 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того ж культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб. Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних і організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості.

Відповідно до частин першої, другої статті 17 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації»релігійні організації мають право використовувати для своїх потреб будівлі і майно, що надаються їм на договірних засадах державними, громадськими організаціями або громадянами. Культові будівлі і майно, які становлять державну власність, передаються організаціями, на балансі яких вони знаходяться, у безоплатне користування або повертаються у власність релігійних організацій безоплатно за рішеннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Республіці Крим - Уряду Республіки Крим.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що оскаржуваним пунктом 3.1 рішення Глибочицької сільської радивід 28 квітня 2021 року № 1 «Про затвердження передавального акта комісії з реорганізації Левківської сільської ради та оприбуткування не відображеного на балансі майна, виявленого в процесі інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, запасів, грошових коштів та розрахунків Левківської сільської ради», до якого увійшло й приміщення храму в с. Калинівка, порушено його права та законні інтереси як користувача пам`ятки архітектури місцевого значення «Покровська церква», якому храм був переданий на охорону та збереження на підставі охоронного договору, укладеного між Управлінням культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації та Українською Православною Свято-Покровською церквою Житомирської та Новоград-Волинської ієпархії, підписантом якого був позивач.

Згідно з положеннями Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації»передача культових споруд та майна у користування та власність здійснюється лише релігійним організаціям (громадам), відповідно, оскаржуване позивачем рішення «Про затвердження передавального акта комісії з реорганізації Левківської сільської ради та оприбуткування не відображеного на балансі майна, виявленого в процесі інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, запасів, грошових коштів та розрахунків Левківської сільської ради» може стосуватися прав лише релігійної громади в цілому, тобто прав релігійної організації як юридичної особи, однак позивач звернувся до суду з цим позовом як фізична особа.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що «Релігійна громада Покрова Пресвятої Богородиці Житомирсько-Овруцької Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Калинівка Житомирського району Житомирської області», яка є користувачем культової споруди (церкви) та іншого спірного майна,не уповноважувала позивача на представлення інтересів релігійної громади.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх особистих прав та інтересів як фізична особа, яка підписала охоронний договір від імені релігійної організації, а не як представник в інтересах «Релігійної громади Покрова Пресвятої Богородиці Житомирсько-Овруцької Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Калинівка Житомирського району Житомирської області», суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову та скасування оскаржуваного рішення, оскільки права та законні інтереси ОСОБА_1 оскаржуваним пунктом рішення Глибочицької сільської ради не порушуються.

Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом у постановах від 24 грудня 2020 року у справі № 451/482/17-ц, від 18листопада 2021 року у справі № 451/824/19.

ОСОБА_1 за охоронним договором не є користувачем культової споруди (церкви), таким користувачем є релігійна громада, а зміна канонічної підлеглості релігійної громади не наділяє позивача правом оскаржити дії сільської ради щодо затвердження передавального акта комісії з реорганізації Левківської сільської ради та початок процедури оприбуткування на баланс Глибочицької сільської ради.

Вказівка в оскаржуваному рішенні суду апеляційної інстанції на те, що рішення у цій справі порушує права та інтереси релігійної організації, яка не незалучена до розгляду справи, а саме: «Релігійна громада Покрова Пресвятої Богородиці Житомирсько-Овруцької Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України), як ще на одну підставу для скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про відмову у позові, хоча і є помилковим, проте не призвело до неправильного вирішення справи, оскільки судом встановлено самодостатню підставу для відмови у позові - відсутність порушеного права позивача.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц, від 13 січня 2021 року у справі № 466/5766/13-ц.

У постанові Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц сформульовано висновки про те, що Суд апеляційної інстанції має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питання про права та інтереси особи, яка не брала участі у справі, лише в межах відкритого апеляційного провадження. Якщо такі обставини не підтвердяться, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

У постанові від 13 січня 2021 року у справі № 466/5766/13-ц Верховний Суд вказав на те, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між заявником і сторонами спору не може братися до уваги.

Верховний Суд не погоджується з доводами заявника про те, що права «Релігійної громади Покрова Пресвятої Богородиці Житомирсько-Овруцької Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Калинівка Житомирського району Житомирської області» не порушені рішенням суду першої інстанції, а апеляційне провадження за її апеляційною скаргою підлягало закриттю, оскільки саме ця громада за законом є користувачем культової споруди (церкви) та іншого майна, а оскаржуване релігійною громадою судове рішення безпосередньо впливало на її права.

Таким чином, доводи заявника, що стали підставою для відкриття касаційного провадження, не знайшли своє підтвердження.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання вичерпності висновків суду апеляційної інстанції, Верховний Суд виходить із того, що у справі, що переглядається, судове рішення відповідає вимогам вмотивованості.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 401, 402, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний