Справа № 541/2417/22
Номер провадження 2/541/809/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 листопада 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О.В., за участю секретаря Непокупної Л. М. розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в місті Миргород, Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 04.10.2022 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 09 червня 2006 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі актів громадянського стану, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу і просить шлюб розірвати, оскільки згоди про розірвання шлюбу між сторонами не досягнуто, а тому у відповідності до вимог ст. 110 ЦК України, позивачка звертається з відповідною заявою до суду, що є засобом захисту прав позивача. Позивач зазначає, що одруження виявилося невдалим. Останнім часом постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожний з сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, через що позивач наполягає на його розірванні. Також позивач зазначає, що вжиття заходів щодо примирення подружжя яке передбачене вимогами ст. 111 СК України не змінить стан правовідносин між позивачем та відповідачем по справі, оскільки спроби примирення вчиненні в минулому не принесли жодних результатів.

Ухвалою судді від 11.10.2022 року відкрито спрощене позовне провадження по справі з викликом сторін, розгляд справи призначено на 17.11.2022 рік .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась , до суду подала заяву в якій наполягала на задоволенні позову та просила розглянути справу у її відсутність (а. с. 6, 23). Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився також до суду надав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, зазначив, що на розірвання шлюбу не згоден та просив суд надати строк на примирення з ОСОБА_1 (а.с. 22).

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву від 17.11.2022, відповідно до якої позивачка не згодна на надання строку на примирення з чоловіком, оскільки чоловік багато років проявляє проти неї насильство, позивач неодноразово викликала поліцію, яка приїздила за викликом та фіксувала ці події. Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 страждає на алкоголізм, дуже агресивний та створює загрозу їй та неповнолітній доньці ОСОБА_4 . Позивач стверджує, що відповідач 18.09.2022 сильно побив її на очах у доньки, після чого позивач потрапила до лікарні з ЧМТ середньої тяжкості та великою кількістю синців на кінцівках. В лікарню були викликані правоохоронні органи, де позивач з донькою були допитані і було заведено кримінальне провадження: 0000271 від 19.09.2022 за її заявою . Позивач зазначає, що в лікарні чоловік її не провідував, грошей на лікування не давав, вибачення не просив. Весь цей час відповідач продовжував вживати алкоголь, постійно кидався на позивача з погрозами і двічі з ножем. Після чого позивач з донькою вимушені були піти з дому до подруги позивача, де проживають на даний час, вже півтора місяці, бо бояться повертатися, хоча житло належить їй особисто як спадщина . (а. с. 23).

На підтвердження зазначених обставин позивачка надала до суду копію витягу № 4648/673 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, відповідно до якого ОСОБА_5 18.09.2022 близько 01 год. 00 хв. була побита та з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, множинні осадження шкіри верхніх та нижніх кінцівок перебувала на стаціонарному лікуванні з 18.09.2022 до 26.09.2022 в Комунальному некомерційному підприємстві «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради (а. с. 24). Також позивачем надано до суду копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19.09.2022 зареєстровано кримінальне провадження № 0000271 за ч. 1 ст. 125 КК України по факту нанесення ОСОБА_2 18.09.2022 близько 01 год. 00 хв. тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , згідно довідки виданої КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» ММР 4648/673 від 18.09.2022. Кримінальне провадження 23.09.2022 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Суд, вирішив за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання шестимісячного строку для примирення, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц,/ постанова від 30.05.2019 р.

Беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо надання строку на примирення подружжю, твердження позивача, що відповідач вчиняє відносно неї фізичне насильство, підтвердженням чого є те, що стосовно ОСОБА_2 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19.09.2022 було зареєстровано кримінальне провадження № 0000271 за ч. 1 ст. 125 КК України по факту нанесення ним 18.09.2022 близько 01 год. 00 хв. тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , в наслідок чого вона потрапила до лікарні з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, множинні осадження шкіри верхніх та нижніх кінцівок та перебувала на стаціонарному лікуванні з 18.09.2022 до 26.09.2022, заява відповідача про надання строку на примирення є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст. 24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, наявності загрози вчинення насильства відповідачем щодо позивача під час строку на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити ст. 24 Сімейного кодексу України.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статей110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Шлюб між сторонами зареєстрований 09.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, про що складено відповідний актовий запис - № 111, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.06.2016 року,(а. с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися у зв`язку з постійно виникаючими сварками, внаслідок того, що кожний з сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з чим сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та неповнолітньої дитини. .

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 992 грн 40 коп., відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 1).

Оскільки позов підлягає задоволенню, в силу ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача на користь позивача стягнути судові витрати: сплачений останнім судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. - за подачу позову до суду.

Керуючись ст.105,109, 110, 112-114 СК України, ст. 4, 7, 10, 13, 81, 130, 141, 189-200, 206-207 223, 247, 263-266, , 354, 355 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м. Кодима Одеської області, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м. Челябінськ, Російська Федерація, РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований 09.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області , актовий запис № 111 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м. Челябінськ, Російська Федерація, РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кодима Одеської області, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні) грн 40 коп. сплачений нею за подання позову про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. В. Ситник