Справа № 314/6562/14-ц
Провадження № 2/314/104/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2022 року м.Вільнянськ

Справа № 314/6562/14-ц;

провадження № 2/314/104/2022;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

учасники справи:

- позивач (відповідач по зустрічному позову) Акціонерне товариство Комерційний

банк «ПриватБанк»;

- відповідач (позивач по зустрічному позову) ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 року безгрошовим зобов`язанням, а додаткову угоду до нього від 09.07.2012 року недійсною,

стислий виклад позицій сторін.

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом (в подальшому уточненим а.с. 109-110, 140-141) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі заборгованість у розмірі 27827,36 доларів США, що за курсом 13,43 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.08.2014 року складає 373721,44 грн. за кредитним договором № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 року та судові витрати.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 30680,00 доларів США на термін до 01.08.2025 та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Прийняті на себе зобов`язання, відповідач не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості по кредитному договору, яка станом на 28.08.2014 становить 27827,36 доларів США, яка складається з: 24324,04 доларів США- заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 2658,51 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 234,00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 610,81 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань, що за курсом 13,43 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.08.2014 року складає 373721,44 грн.

ОСОБА_1 в свою чергу звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просить: визнати кредитний договір № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 безгрошовим зобов`язанням; визнати додаткову угоду від 09.07.2012 до кредитного договору № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 недійсною.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що 04.08.2005 позивачем та відповідачем було підписано кредитний договір № ZPVLGK00000530. Цей договір підписано сторонами із визначенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої банком для будь-яких клієнтів фізичних осіб. Банк не виконав вимоги п. 1 .1, не надав кредит в сумі 30680 доларів США, п. 2.1.2 кредитного договору, не сформував та не веде кредитне досьє по кредитному договору, при цьому не відкрив та не міг відкрити рахунок згідно п. 1.2, п. 1.4 цього договору.

Позивач зазначає, що за кредитним договором № ZPVLGK00000530 з операційної каси банку 04.08.2005 він не отримував ані 30680 доларів США, ані 26000 доларів США, відповідно до п. 2.1.1, п. 1.1, п. 5.1 та згідно з ч. 3 ст. 1068 ЦК України, п. 4 гл. 3 розділ III «Інструкції про касові операції в банках України» в редакції станом на 04.08.2005 (затвердженої постановою Правління НБУ від 14.08.2003 № 337 та п. 2.3 Інструкції з бухгалтерського обліку операцій з готівковими коштами та банківськими металами в банках України, затверджена постановою Правління НБУ від 20.10.2004 № 495. У зв`язку з ненаданням кредитних коштів 04.08.2005, банком разом з первісним позовом було надано до суду Додаткову угоду від 09.07.2012 до кредитного договору № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005, з метою введення в оману суд відносно надання кредитних коштів за оскаржуваним кредитним договором за яким банк намагається провести стягнення. Зазначена Додаткова угода до кредитного договору № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 від 09 липня 2012 року, містить пункт 3 зобов`язання банку надати позичальникові грошові кошти шляхом: надання готівкою через касу на строк до 04.08.2025 включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 33761,26 доларів США на наступні цілі: придбання житлової нерухомості у розмірі 26000,00 доларів США, а також у розмірі 7761,26 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та згідно порядку, передбачених у п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, у розмірі 0,18 % від суми виданого кредиту, комісії за дострокове погашення кредиту, відповідно до п. 3.11 даного договору. Що на думку позивача достовірно підтверджує ненадання кредиту 04.08.2005 та безгрошовість кредитного договору № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005.

Відповідач не мав наміру виконувати кредитний договір № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 та додаткову угоду від 09.07.2012 до: кредитного договору № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005, які не були спрямовані на реальне настання правових наслідків шляхом надання позивачу кредиту іноземною валютою, що є порушенням ч. 5 ст. 203 ЦК України. При цьому, достовірно було відомо, що виконати кредитний договір № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 та додаткову угоду до нього від 09.07.2012, з 16.10.2011 у валюті стало не можливим, у зв`язку з внесенням Законом України від 22.09.2011 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг" змін до статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", а саме що після 16.10.2011 надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється.

Представник банку у судове засідання не з`явився.

ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає і просить задовольнити.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів для їх дослідження та доведення їх перед судом, у зв`язку з чим, з метою уникнення затягування розгляду справи, суд приходить до висновку, що учасники справи мали достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав щодо подання доказів, а тому вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

17.11.2014 до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості (суддя Беспалько Т.Д.) (а.с. 1-29, том 1).

Ухвалою суду від 08.12.2014 (суддя Беспалько Т.Д.) відкрито провадження в справі (а.с. 34, том 1).

17.04.2015 від ОСОБА_1 до суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 08.12.2014 (а.с. 46-49, том 1).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19.05.2015 апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною до повернуто апелянту (а.с. 55, том 1).

02.07.2015 від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про зупинення провадження в справі (а.с. 63-65, том 1).

14.04.2017 від представника банку до суду надійшло клопотання про відновлення провадження у справі (а.с. 74, том 1).

24.01.2018 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи у загальному позовному проваджені та призначення по справі підготовчого засідання (а.с. 87-88, том 1).

Ухвалою суду від 24.01.2018 (суддя Беспалько Т.Д.) відновлено провадження у справі (а.с. 91, том 1).

24.01.2018 від ОСОБА_1 до суду надійшла зустрічна позовна заява про захист прав споживачів, визнання кредитного договору безгрошовим зобов`язанням, а додаткову угоду до нього від 09.07.2012 недійсною (а.с. 92-96,том 1).

26.03.2018 від представника банку до суду надійшла уточнена позовна заява (а.с. 109-115).

17.05.2018 від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про призначення по справі судово-економічної експертизи (а.с. 122, том 1).

Ухвалою суду від 24.09.2018 (суддя Беспалько Т.Д.) уточнену позовну заяву залишено без руху (а.с. 134-135, том 1).

09.10.2018 від представника банку до суду на виконання вимог ухвали від 24.09.2018 надійшла копія уточненої позовної заяви для відповідача (а.с. 139-144, том 1).

Ухвалою суду від 21.05.2019 (суддя Беспалько Т.Д.) зустрічний позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду (а.с. 160, том 1).

13.06.2019 від представника банку до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву (а.с. 170-185, том 1).

18.09.2019 відповідно до ст. 14 ЦПК України справа надійшла в провадження судді Кіяшко В.О. у зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_2 від здійснення правосуддя на підставі рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 09.09.2019 (а.с. 197-198, том 1).

Ухвалою суду від 04.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; роз`яснено права сторін (а.с. 199-201).

Ухвалою суду від 27.02.2020 постановлено перейти до розгляду зі спрощеного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання (а.с. 222-223, том 1).

Ухвалою суду від 01.04.2020 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду (а.с. 228-229).

30.07.2020 ухвалено заочне рішення суду, відповідно до якого задоволено первісний позов, в задоволенні зустрічного позову відмовлено (а.с. 238-245, том 1).

09.10.2020 до суду від відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд заочного рішення (а.с. 2-9, том 2).

03.11.2020 від представника банку до суду надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення (а.с. 14-28, том 2).

20.11.2020 від відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 до суду надійшли заперечення на відзив про перегляд заочного рішення (а.с. 30-44, том 2).

27.11.2020 від представника банку до суду надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення (а.с. 47-56, том 2).

Ухвалою суду від 02.12.2020 заочне рішення суду від 30.07.2020 скасовано, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання (а.с. 60-63, том 2).

Ухвалою суду від 24.02.2021 по справі призначено судово-економічну експертизу (а.с. 87-90, том 2).

Ухвалою суду від 19.04.2021 відновлено провадження у справі (а.с. 97, том 2).

Ухвалою суду від 30.04.2021 по справі призначено судово-економічну експертизу (а.с. 103-106, том 2).

15.06.2021 до суду надійшло клопотання експерта (а.с. 108-111, том 2).

Ухвалою суду від 23.06.2021 відновлено провадження у справі (а.с. 112, том 2).

Ухвалою суду від 20.07.2021 витребувано додаткові документи (а.с. 116-117, том 2).

28.07.2021 із експертної установи до суду надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи (120-124, том 2).

Ухвалою суду від 10.12.2021 частково задоволено клопотання судових експертів, надано документи для проведення судової економічної експертизи, яку призначено ухвалою суду від 30.04.2021 (а.с. 156-159, том 2).

14.07.2022 із експертної установи до суду надійшов висновок за результатами проведеної судово-економічної експертизи (а.с. 162-169, том 2).

Ухвалою від 19.08.202 провадження у справі відновлено (а.с. 170, том 2).

Ухвалою суду від 06.09.2022 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду (а.с. 178, том 2).

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив

04.08.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ZPVLGK00000530 на суму 30680,00 USD. Відповідно до розпорядження ОСОБА_1 отримав 26000,00 USD (а.с. 17) на термін до 01.08.2025. та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Прийняті на себе зобов`язання, відповідач не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості по кредитному договору, яка станом на 28.08.2014 становить 27827,36 доларів США, яка складається з: 24324,04 доларів США- заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 2658,51 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 234,00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 610,81 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань, що за курсом 13,43 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.08.2014 року складає 373721,44 грн.

ОСОБА_1 в свою чергу звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просить: визнати кредитний договір № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 безгрошовим зобов`язанням; визнати додаткову угоду від 09.07.2012 до кредитного договору № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 недійсною.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо первісного позову суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлений договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, 04.08.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ZPVLGK00000530 (а.с. 14) на суму 30680,00 USD, на термін до 01.08.2025, та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

09.07.2012 між сторонами було укладено Додаткову угоду по кредитному договору від 04.08.2005.

Пунктом 1. Додаткової угоди між сторонами було погоджено суму заборгованості, що виникла в період з дати надання Позичальнику кредиту дати підписання цієї Додаткової угоди зменшити на 1006,57 дол США.

Пунктом 3 Додаткової угоди зазначено викласти пункт 1. У відповідно до діючого договору Позичальника

Пунктом 4 Додаткової угоди вказано що підписання цієї Додаткової угоди не є рішенням банку про анулювання заборгованості Позичальника. Додаток 1(Графік погашення кредиту) викласти в новій редакції, який є невід`ємною частиною Додаткової угоди.

Відповідно до розпорядження ОСОБА_1 отримав 26000,00 USD (том № м1 а.с. 17) відповідно кредитного договору № ZPVLGK00000528 від 01.08.2005.

Таким чином судом встановлено, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач отримав грошові кошти відповідно до кредитного договору № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005, так як з наданого розпорядження вбачається, що відповідач отримав кошти за іншим кредитним договором, що не є предметом дослідження. Що також підтверджується висновком експерта від 30.06.2022 № СE-19/108-22/2735-EK, де зазначено. В результаті дослідження рахунку на якому здійснюється облік операцій по видачі кредиту № 9318 ОСОБА_3 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», відповідно кредитного договору за № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005, експертом було встановлено, що

-видача готівкових коштів у сумі 26000,00 USD зроблена за іншим кредитним договором (призначення платежу: «Надання споживчого кредиту згідно кредитного договору ZPVLGK00000528 від 01.08.2005 для купівлі житлового будинку), невірно зазначено номер та дата договору (то № 2 а.с. 167).

Окрім цього у висновку експерта зазначено, що під час дослідження розрахунку заборгованості за кредитним договором № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005, експертом встановлено, що в розрахунку заборгованості по кредитному договору № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 при простроченні кредитного платежу банк застосував процентну ставку в розмірі 27,14%, але згідно з пунктом 1.12. кредитного договору №ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 уразі порушення позичальником зобов`язань стосовно погашення кредиту банком застосовується подвійна процентна ставка від процентної ставки зазначеної в пункті 1.1. кредитного договору, яка повинна складати 22,08% (том № 2 а.с. 168).

Отже, враховуючи вищевикладене, розрахунок заборгованості по кредитному договору №ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 не відповідає умовам кредитного договору №ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 і додатковій угоді від 09.07.2012. Підтвердити документально суму заборгованості зазначену в розрахунку по кредитному договору №ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 експерту не надається можливим (том № 2 а.с. 168).

В матеріалах справи наявний тільки один розрахунок заборгованості який був наданий при подачі позову представником банку (том № 1 а.с. 4-9), відповідно до висновку експерта він визнаний таким, що не відповідає умовам кредитного договору, іншого розрахунку банком не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, однак жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, до суду не надав.

За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог КБ «Приватбанк», у зв`язку з чим, вважає за необхідне відмовити у задоволенні первісного позову.

Щодо вимог за зустрічним позовом суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст.16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Позивачем за зустрічним позовом сформульовано позовну вимогу «визнати кредитний договір ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 року безгрошовим зобов`язанням».

Суд приходить до висновку, що спосіб захисту цивільного права у виді визначення суті правовідносин за правочином (кредитним договором) та визначення правової природи такого договору (предмету, виду, прав та обов`язків сторін) позивачем за зустрічним договором сформульовано помилково, оскільки предмет, вид та основні права та обов`язки сторін за правочином (в даному випадку за кредитним договором) визначено Законом і визначенню у судовому порядку не підлягають.

Так, статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки, цивільним матеріальним законодавством визначено предмет, вид правочину та основні обов`язки сторін правовідносин, суд зазначає, що визнання характеру правовідносин, що врегульовані на законодавчому рівні в нормативно-правовому акті, який регулює такі правовідносини (умови кредитного договору, його предмет, вид правочину, основні права та зобов`язання сторін) в судовому порядку не підлягають у зв`язку з чим позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

Наступну позовну вимогу за зустрічним позовом визначено наступним: «визнати додаткову угоду від 09.07.2012 року до кредитного договору №ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 року недійсною».

В обґрунтування вимоги позивач за зустрічним позовом посилається на те, що відповідач не мав наміру виконувати кредитний договір №ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 та додаткову угоду від 09.07.2012 року, які не були спрямовані на реальне настання правових наслідків шляхом надання позивачу кредиту іноземною валютою, що є порушенням ч.5 ст.203 ЦК України, оскільки Банк не виконав вимоги п.1.1, не надав кредит в сумі 30680 доларів США, п.2.1.2 кредитного договору, не сформував та не веде кредитне досьє по кредитному договору, при цьому не відкрив та не міг відкрити рахунок згідно п.1.2, п.1.4 Договору.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що сторони 09.07.2012 року уклали додаткову угоду до кредитного договору №ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 року.

Аналізуючи обґрунтування зустрічної позовної вимоги суд приходить до висновку, що позивач фактично посилається не на Додаткову угоду, а на Основний договір, оскільки:

- посилання у позові на п.1.1Договору про не надання кредиту в сумі 30680 доларів США, не відповідає п.1.1 зміненого Додатковою угодою, так як Додаткова угода змінює п.1 діючого Договору на наступний зміст:

«1.1 Банк зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти шляхом: надання готівкою через касу на строк по 04.08.2025 року включно (надалі за текстом Договору «Строк кредитування»), у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 33761,26 дол. США. (далі - на наступні цілі: придбання житлової нерухомості у розмірі 26000,00 дол. США, а також у розмірі 7761,26дол. США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених у п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, у розмірі 0,18% від суми виданого кредиту, комісії за дострокове погашення відповідно до п. 3.11 даного Договору.

- зобов`язання передати грошові кошти випливають із Основного кредитного договору (04.08.2005), а не з додаткової угоди (09.07.2012).

- п.1.2, п.1.4,на які посилається позивач щодо відкриття рахунків містить Основний Договір. Додаткова угода від 09.07.2012 не регулює правовідносини сторін щодо відкриття рахунків та не змінює п.п.1.2, 1.4 Договору.

Суд враховує, що п.1,2 Додаткової угоди, де зменшується сума заборгованості на 1006,57 дол. США в частині пені та запроваджується Графік погашення кредиту, з урахуванням часового проміжку між укладенням Основного договору (04.08.2005), та додаткової угоди (09.07.2012), свідчать про реальність настання правових наслідків за кредитним договором та фактичне врегулювання вже існуючих правовідносин за кредитним договором шляхом укладення Додаткової угоди.

Одночасно суд враховує обставини встановлені за наслідками розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного та іпотечного договору (Справа №314/2367/15-ц), де посилання ОСОБА_1 про недійсність кредитного договору №ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 року не знайшли свого підтвердження.

Отже, суд приходить до висновку про необґрунтованість зустрічного позову та відмову в його задоволенні.

Оскільки судом встановлено необґрунтованість вимог за зустрічним позовом, питання порушені ПАТ КБ «Приватбанк» про застосування строків позовної давності суд не вирішує, оскільки застосування наслідків спливу строків позовної давності є окремою підставою для відмови у позові та застосовується у разі встановлення обґрунтованості позову (п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі»).

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

1.У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

2.У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору № ZPVLGK00000530 від 04.08.2005 року безгрошовим зобов`язанням, а додаткову угоду до нього від 09.07.2012 року недійсною - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду буде складено 18.10.2022.

Позивач по первісному позову, відповідач по зустрічному: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»(адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, адреса для листування: 49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50, , рахунок № НОМЕР_1 , МФО 305299).

Відповідач по первісному позову, позивач по зустрічному: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 26.03.2001 року, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

24.10.2022