Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 311/751/18
Провадження № 2-п/332/35/22
Ухвала

Іменем України

21 листопада 2022 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

секретаря судового засідання: Мусаєва Р.Д.,

представника заявника: Антонець І.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Василівського районного суду Запорізької області від 22.06.2018у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

Встановив:

Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14.09.2022 територіальна підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області змінена на Заводський районний суд м. Запоріжжя.

20.09.2022 до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Василівського районного суду Запорізької області від 22.06.2018 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначено, що з Автоматизованої системи виконавчого провадження ОСОБА_3 стало відомо про перебування на примусовому виконанні у Василівському відділі державної виконавчої служби юстиції у Василівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавчого провадження № 57539788, за яким він є боржником, а стягувачем є ОСОБА_1 . 23.08.2022 на звернення представника ОСОБА_3 адвоката Антонець І.В., Василівським ВДВС надано відповідь на заяву від 22.08.2022 у вигляді надання копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 57539788 від 27.10.2018. В ході ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження стало відомо, що 30.07.2018 Василівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист № 2/311/525/2018 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів. Копію рішення суду, на підставі якого видано вказаний виконавчий лист, заявник не отримував. 30.08.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень він ознайомився зі змістом заочного рішення Василівського районного суду Запорізької області від 22.06.2018 року у справі № 311/751/18, відповідно до якого з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто борг у сумі 33 556,50 грн, витрати по оплаті правничої допомоги у сумі 5 956,00 грн, судовий збір у сумі 704,00 грн. Враховуючи, що копію заочного рішення Василівського районного суду Запорізької області від 22.06.2018 заявник не отримував, не був обізнаний про дату, місце і час розгляду справи, не був ознайомлений з позовними вимогами, не мав можливості надати пояснення, заперечення, приймати участь у вивченні доказів, що є важливими і мають значення для справедливого розгляду справи, а зі змістом заочного рішення ознайомився лише 30.08.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень, він просить суд поновити йому пропущений строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочно рішення та переглянути заочне рішення суду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат Антонець І.В., підтримала доводи, викладені у заяві про перегляд заочного рішення, просила її задовольнити, заочне рішення суду скасувати.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Лобаченко О.В., в судовому засіданні заперечували щодо перегляду заочного рішення з тих підстав, що ОСОБА_3 пропущений строк для звернення до суду з відповідною заявою.

Заслухавши позицію сторін, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Приписами частин 1, 4 ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Копія заочного рішення суду від 22.06.2018 ОСОБА_3 отримана не була. Про заочне рішення суду, зі слів ОСОБА_3 , він дізнався лише у серпні 2022 року після ознайомлення з інформацією з АСВП та 30.08.2022 з Єдиного реєстру судових рішень. Вже 20.09.2022 ним в суд було подано заяву про перегляд заочного рішення разом із заявою про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

До заяви про перегляд заочного рішення долучена копія заочного рішення, роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень, дата та час формування роздруківки «30.08.2022, 12:55», однак ця копія жодним чином не підтверджує того факту, що до вказаної дати ОСОБА_3 не мав можливості дізнатись про існування заочного рішення.

Крім того, з долученої копії заочного рішення неможливо ідентифікувати осіб, адже знеособлення «ОСОБА_1» та «ОСОБА_2» не дають підстав вважати, що роздруківка цього заочного рішення є безпосередньо тим сам заочним рішенням від 22.06.2018, прийнятим відносно боржника ОСОБА_3 в рамках цивільної справи № 311/751/18. Відтак, і не дає можливості встановити, що саме ці особи в подальшому є стягувачем та боржником в рамках виконавчого провадження, відкритого з примусового виконання вказаного заочного рішення суду.

Згідно п. 11 ч. 1 Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя № 1200/0/15-18 від 19.04.2018, знеособлення - процедура маскування в тексті електронного примірника судового рішення або окремої думки судді відомостей, що не можуть бути розголошені відповідно до вимог законодавства за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення з подальшою вибірковою візуальною перевіркою результатів такого маскування. Результатом процедури знеособлення є створення образу електронного документа.

Відтак, долучена копія заочного рішення є образом електронного документа, а тому вона не може бути достовірним доказом у відповідності до ст. 79 ЦПК України.

В наявних у суду матеріалах справи також відсутні жодні докази на підтвердження того факту, що в період з 22.06.2018 по 20.09.2022 відповідачем взагалі вчинялись дії задля того, щоб дізнатись про долю зобов`язання, що існує між сторонами у справі з 2015 року.

У провадженні судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцуна О.С., відсутні матеріали вказаної цивільної справи, відтак суду невідомо, чи дійсно заочне рішення Василівського районного суду Запорізької області від 22.06.2018 взагалі не було отримано ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, суду взагалі не зрозуміло, які обставини стали підставами для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення через понад 4 роки. Та чому ОСОБА_3 взагалі вважає, що за рішенням суду, копія якого долучена до заяви про перегляд заочного рішення, він є відповідачем, а відповідно і незрозуміло чому він звертається до суду із заявою про перегляд заочного рішення, адже в матеріалах справи відсутні жодні відмітки про те, що більше, ніж за 4 роки з дати винесення рішення 22.06.2018 та по 20.09.2022 (дата звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення) були порушені права відповідача в рамках даної цивільної справи, оскільки відомості про ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_3 відсутні, жодних клопотань та скарг від нього не надходило. Крім того, останнім долучені відомості з відділу виконавчої служби про відкрите виконавче провадження з примусового виконання рішення суду, однак суд доходить висновку, що з 2018 по 2022 роки права ОСОБА_3 не були порушені, оскільки раніше він не звертався до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ч.ч. 1-4 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позиція ОСОБА_3 , викладена в заяві про перегляд заочного рішення, є необґрунтованою та недоведеною.

Оскільки доводи заявника не дають підстав для скасування заочного рішення, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Василівського районного суду Запорізької області від 22.06.2018у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Вказаний строк обраховується з дати винесення вказаної ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлений 21.11.2022.

Суддя О.С. Яцун