Дата документу 29.11.2022 Справа № 314/614/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/614/22 Головуючий у 1 інстанції: Капітонов Є.М
Провадження № 22-ц/807/2001/22 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» листопада 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Рикун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок за АДРЕСА_1 , який складається з двох квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Вона мешкає у квартирі АДРЕСА_2 , а у квартирі АДРЕСА_3 з 2014 року ніхто не мешкає.

У квартирі АДРЕСА_2 газовий лічильник за № 03063517 встановлений у 2014 році, договір № 1054093 ) від 18.08.2015 року.

У квартирі АДРЕСА_3 році газовий лічильник за № 2880513 встановлений у 2014 році, договір № 1054094 ) від 18.08.2015 року. Планова перевірка встановленого у 2014 році газового лічильника за №2880513 у квартирі АДРЕСА_3 не проводилась. Періодичність перевірок газових лічильників становить 5 років.

06.02.2021 року було складено Акт про порушення за № , а саме пункт 1.3, глави 2, розділу XI - несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу за № 2880513 у квартирі АДРЕСА_3 .

12.04.2021 року проведена експертиза лічильника газу за № 2880513 (Акт № 0447). Відповідно до висновку комісії відсутня пломба заводу-виробника/державного повірника, що розташована з лівого боку лічильного механізму. Також у Акті вказана окрема думка члена експертної комісії - лічильник газу з 2019 року не мав використовуватися як засіб вимірювальної техніки для обліку газу до проведення повірки.

22.04.2021 року проведено перерахунок (донарахування) об`ємів (обсягів) природного газу за період з 27.08.2020 року по 06.02.2021 року на суму 19 025,79 грн. та складено відповідний Акт-розрахунок та Рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу.

Вона не погодилась зі складеними Актом-розрахунком та Рахунком на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та оскаржила його до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, проте 20.01.2022 року отримала поштою відмову в задоволенні скарги.

Вважала, що дії відповідача по складанню Акту-розрахунку та Рахунку на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу є неправомірними, рішення підлягають скасуванню, оскільки відповідачем не було проведено періодичну повірку засобу вимірювальної техніки, встановленого в квартирі АДРЕСА_3 .

На підставі зазначеного просила визнати дії відповідача щодо складення Акту про порушення за № від 06.02.2021 року, проведення перерахунку (донарахування) об`ємів (обсягів) природного газу за період з 27.08.2020 року по 06.02.2021 року на суму 19025,79 грн. та складення Акту-розрахунку та Рахунку на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, неправомірними та протизаконними, скасувати складені відповідачем 22.04.2021 року Акт-розрахунок та Рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу за період з 27.08.2020 року по 06.02.2021 року на суму 19025,79 грн.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 липня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано незаконними складені АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» 22.04.2021 року Акт-розрахунок та Рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу за період з 27.08.2020 року по 06.02.2021 року на суму 19025,79 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на покладення відповідальності за збереження та цілісність пломб на споживача, не звернення споживача із повідомленням про пошкодження пломби заводу-виробник, відсутність заперечень споживача в акті про порушення, підтвердження експертизою факту несанкціонованого втручання, міжповірочний інтервал лічильника газу становить вісім років, а тому наступна повірка мала бути не пізніше 17 січня 2022 року, відсутність залежності обов`язку відшкодувати вартість донарахованого об`єму газу від наявності вини споживача, непоширення дії положення №619 на правовідносини між споживачем та Оператором ГРМ, неврахування судом першої інстанції позицій Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 17 листопада 2021 року № 317/1864/19, від 17 березня 2021 року № 314/259/18, від 11 грудня 2019 року №321/1287/18, від 03 липня 2020 року №348/2641/17, безпідставне посилання на постанову Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року № 914/2384/17, оскільки види порушень не є аналогічними,

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що в квартирі АДРЕСА_3 відсутні зареєстровані особи, відповідачем не було проведено періодичну повірку лічильника, відповідачем надавались фотографії іншого лічильника, на її лічильнику були встановлені пломби з мастики, які під впливом атмосферних коливань руйнуються, її не повідомили про засідання комісії, були порушені правила зняття лічильника.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.ч.1,2,5 ст. 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з існування об`єктивних сумнівів відносно твердження відповідача про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду.

Матеріалами справи підтверджено, що 06.02.2021 року контролером ОСОБА_2 складено Акт про порушення № у зв`язку з виявленням за адресою: АДРЕСА_4 , порушення Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме: порушена заводська пломба зліва на відліковому механізмі (а.с.44).

Згідно з протоколом № від 29.03.2021 року направлення засобу вимірювальнох техніки та експертизу було демонтовано ЗВТ С4 Самгаз №2880513 для проведення експертизи (а.с.45).

Відповідно до Акту експертизи лічильника газу № 0447 від 12.04.2021 року виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: відсутня пломба завода-виробника / державного повірника розташована з лівого боку лічильного механізму ЗВТ, в наслідок чого наявний доступ до фіксуючого гвинта, який утримує суматор лічильного механізму на корпусі ЗВТ, що в свою чергу надає доступ в роботу лічильного механізму. Пломба-стрічка «Бар`єр» встановлена на верхній площині лічильного механізму зруйнована та виконує своїх захисних властивостей. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Лічильник поміщено в пакет, опломбовано пломбою № С30303105, повернений споживачу. Позивач була присутня під час проведення експертизи лічильника газу (а.с.46).

Протоколом №780 засідання комісії з розгляду актів про порушення АТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення, від 16.04.2021 року задоволено акт про порушення № від 06.02.2021 року (а.с.48).

На підставі акту про порушення складено Акт-розрахунок та Рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу на суму 19025,79 грн. (а.с.51,52).

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано статтею 714 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Положення пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (тут і надалі - в редакції, чинній на час виявлення порушення) визначають види порушень споживача внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачає, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Згідно з пунктами 4, 5 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільної системи за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Згідно з положеннями пункту 6 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Згідно з пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем дотримана процедура щодо виявлення порушення, фіксування виявленого порушення, складання акту-розрахунку та Рахунку на оплату не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, позивачем не доведено здійснення дій поза межами повноважень, наданих Кодексом газорозподільних систем.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.ст. 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як установлено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, саме на позивача ЦПК України покладає обов`язок надати належні докази на підтвердження своїх вимог.

В той же час відповідних доказів на підтвердження невчинення з боку споживача усіх складових правопорушення, зокрема, відсутності наслідків, що давало б змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, позивачем надано не було, клопотання про проведення судової трасологічної та метрологічної експертизи лічильника газу для спростування факту несанкціонованого відбору природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу) позивачем ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанції заявлено не було.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 82 ЦПК України).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині АТ «Запоріжгаз» знайшли своє підтвердження.

Посилання ОСОБА_1 на не проведення відповідачем періодичної повірки лічильника не приймаються до уваги з наступних підстав.

Наказом Мінекономрозвитку «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» від 13.10.2016 року № 1747, зареєстрованим у Мін`юсті 01.11.2016 року за № 1417/29547, набув чинності 29.11.2016 року, було змінено міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями та визначено, що строк повірки для лічильника газу типу RS/2001-2LA САМГАЗ G-4 № 2880513 (клас 1,5), становить 8 років.

Вказаним наказом восьмирічний інтервал встановлено не лише для газових лічильників, що випущені з 01.11.2016 року, а й для лічильників, що експлуатуються.

Остання повірка лічильника Позивача була проведена 17 січня 2014 року, а тому дата наступної повірки, з урахуванням змін у міжповірочних інтервалах, мала бути не пізніше 17.01.2022 року.

Щодо рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання дій відповідача щодо складення Акту про порушення за № від 06.02.2021 року, проведення перерахунку (донарахування) об`ємів (обсягів) природного газу за період з 27.08.2020 року по 06.02.2021 року на суму 19025,79 грн. та складення Акту-розрахунку та Рахунку на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, неправомірними та протизаконними, колегія суддів погоджуються з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем вчинення відповідачем вказаних дій поза межами повноважень, наданих Кодексом газорозподільних систем.

ОСОБА_1 в цій частині рішення суду не оскаржувалось.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового скасування рішення суду першої інстанції відповідно до п.п. 3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання незаконними складені Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» 22 квітня 2021 року Акту-розрахунок та Рахунку на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу за період з 27 серпня 2020 року по 06 лютого 2021 року на суму 19025,79 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

АТ «Запоріжгаз» має право на компенсацію судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, в розмірі 1488,60 грн.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судових витрат як споживач, судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає компенсації АТ «Запоріжгаз» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» задовольнити частковою

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 липня 2022 року у цій справі скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нову постанову наступного змісту.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання незаконними складені Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» 22 квітня 2021 року Акту-розрахунок та Рахунку на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу за період з 27 серпня 2020 року по 06 лютого 2021 року на суму 19025,79 грн. відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Компенсувати Акціонерному товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 1488 (тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 грудня 2022 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова