Справа № 212/7203/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання - Машошиної Ю.О., представника відповідача Овчиннікова Б.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", треті особи Приватне акціонерне товариство "ВУСО", ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У серпня 2021 року позивачі звернулись до суд із вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги у вересні 2021 року, просили стягнути з Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (далі АТ Кривбасзалізрудком) на користь позивача ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 50169,71 грн., а також моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Також, стягнути з АТ Кривбасзалізрудком на користь позивача ОСОБА_2 відкшодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 1257,40 грн., а також моральну шкоду у розмірі 30000 грн. та судовий збір.

В обгрунтування позову вказано, що 05 вересня 2020 року сталася ДТП за участю транспортних засобів Ikarus 25675 д.н.з. НОМЕР_1 та Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 . Постановою суду від 21 грудня 2020 року винуватцем ДТП визнано ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а ОСОБА_2 отримала фізичні ушкодження. Про настання стархового випадку було повідомлено ПрАТ СК ВУСО, яким було складено страховий акт та встановлено суму страхового відкшодування у розмірі 77579,53 грн., яку в подальшому було виплачено на користь ОСОБА_1 . При зверненні до ПрАТ СК ВУСО у жовтні 2020 році позивача було повідомлено про повну загибель транспортного засобу Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 . Ринкова вартість вказаного транспортного засобу на дату оцінки складає 127749 грн., вартість після ДТП (техічно справних складників) відповідно до ремонтної калькуляції складає 50169,71 грн. і на підставі ст.30.2 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі знищення транспортного засобу його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. ОСОБА_3 , якого визнано винним у вчиненні ДТП знаходився у трудових відносинах з АТ Кривбасзалізрудком. Оскільки страхове відшкодування не в повній мірі покрили понесені витрати, позивачі вважають, що з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманим старховою виплатою та реальними збитками у розмірі 50169,71 грн. Також, внаслідок ДТП ОСОБА_1 було завдано моральну шкоду, оскільки останній був змушений збирати велику кількість документів, звертатися за юридичною допомогою, багаторазово звертатися до страхової компанії, їздити на громадському транспорті, що істотно позначилося на його звичайному способі життя та призвело до погіршення взаємовідносин у сім`ї. ОСОБА_4 внаслідок ДТП завдано тілесні ушкодження, а саме: синець лівої кисті з набряком м`яких тканин, вона зверталася до лікарні для обстеження. Крім того, зазнала також морального болю, оскільки мала постійний біль голови, не мала можливості працювати, відвідувавши лікарні та на теперішній час боїться транспортних засобів.

Ухвалою суду від 20 серпня 2021 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 09 вересня 2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року за клопотанням представників сторін витребувано з ТСЦ МВС № 1243 відомості щодо власників автомобіля "Chevrolet Aveo", 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , а також належним чином завірені копії документів, на підставі яких здійснювалось відчуження вказаного автомобіля від імені попереднього власника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Від АТ Кривбасзалізрудком надійшов відзив на позовну заяву у якому позовні вимоги не визнали та просили відмовити у повному обсязі. В обгрунтування зазначено, що обставини за наявності яких відповідальність за завдану шкоду має нести підприємство відповідача позивачами не доведена, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача як власника наземного транспорту та особи, що винна у скоєнні ДТП була застрахована у ПрАТ СК ВУСО, а тому питання про відшкодування шкоди потрібно вирішувати саме з страховиком. Між ПрАТ СК ВУСО та АТ Кривбасзалізрудком укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № -10-00/449 від 01 квітня 2020 року зі строком дії з 01 квітня 2020 року до 30 вересня 2020 року. За вказаним договором, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб становить 130 000 грн. на одного потерпілого, франшиза 0,00 грн., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю третіх осіб 260 000 грн. на одного потерпілого. Відповідно до полісу № АР/4273085 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25.05.2020 року (строк дії з 25.05.2020 року до 24.11.2020 року), а також полісу № 201505990 від 25.11.2020 року (строк дії з 25.11.2020 року до 24.05.2021 року), оформлених у ПрАТ СК ВУСО, підтверджується факт, що у випадку настання дорожньо-транспортної пригоди за участю автобусу IKARUS 25675 державний № НОМЕР_1 , та внаслідок якої заподіяна шкода третім особам, страховик - ПрАТ СК ВУСО у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом України «Про ОСЦПВВНТЗ» порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну цієї третьої особи. ПрАТ СК ВУСО визнано повну загибель автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Незважаючи на висновок про повну загибель автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ПРАТ ПрАТ СК ВУСО, оцінила вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди в суму 50 169,71 грн. та залишки вказаного автомобіля були залишенні потерпілій стороні, позивачі могли отримати від страховика відшкодування шкоди у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, але не скористались даною можливістю, автомобіль Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , було залишено позивачам. Ринкова вартість транспортного засобу на дату оцінки складає 127749,24 грн., а вартість після ДТП складає 50169,71 грн., тому вартість страхового відшкодування склала 77579,53 грн. (127749, 24 грн. 50169,71 грн.) і ПрАТ СК ВУСО згідно зі страхового акту № 2056012-1 від 08 жовтня 2020 року виплатило страхове відшкодування на вказану суму. Залишки автомобілю Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 залишились у позивачів, отже позивачами не надано належних доказів щодо понесеного матеріального збитку. Відшкодування позивачам моральної шкоди, що завдана їм внаслідок ДТП, зокрема щодо істотної зміни образу та якості життя нічим не підтверджено, відсутні висновки медичних органів, що вказують на перенесення позивачами моральних страждань, а надані позивачем ОСОБА_2 документи: лист тимчасової непрацездатності, висновок судово-медичного експерта, довідка про надання медичної допомоги є документами, що підтверджують факт заподіння тілесних ушкоджень, а не моральної шкоди.

Відповідно до п.1,2 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки;

Позивачі та їх представик адвокат Вязанкіна Н.П. в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення СМС-повідомлень на номер, вказаний власноруч у заяві представника, заяв про відкладення розгляду справи або заяв з повідомленням про поважні причини неявки суду не надано, у зв`язку із чим на підставі п.1,2 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності позивачів та їх представника на підставі наявних доказів.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у повному обсязі з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Третя особа ПрАТ СК "ВУСО" в судове засідання представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмових пояснень щодо позову надано не було.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою Жовтневого районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2020 року (справа № 216/5692/20, 3/212/3103/20) ОСОБА_3 , який працює на ПАТ КЗРК визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили 04 січня 2021 року (а.с.7-9, 40-41).

Згідно змісту вказаної постанови, 05 вересня 2020 року о 07-42 год., водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «Ikarus 25675» номерний знак НОМЕР_1 у м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, по пр. Миру біля буд. 6А не обрав безпечної швидкості руху , не дотримався безпечної дистанції та допустив наїзд на автомобіль «Chevrolet Aveo» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , яка зупинилася перед регульованим пішохідним переходом на червоний сигнал світлофора попереду у попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, а водій ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження. ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з відповідачем АТ Кривбасзалізрудком сторонами по справі не заперечувалось, що також є обставиною, яка не підлягає доказуванню, відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

На момент ДТП цивільно-правової відповідальність власника транспортного засобу «Ikarus 25675» номерний знак НОМЕР_1 АТ Кривобасзалізрудком була застрахована у ПрАТ СК ВУСО, відповідно до Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № -10-00/449 від 01.04.2020 року з додатками (а.с.74-79)

Відповідно до п.2 Договору страховим ризиком є дорожньо-транспортна пригода, яка сталася з вини страхувальника, за участю транспортного засобу, вказаного в Додатку № 1 до цього договору та на який виписано поліс встановленого чинним законодавством зразка, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Пунктом 3 Договору страхування визначено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб 130 000 грн. на одного потерпілого, життю та здоров`ю третіх осіб 260 000 грн. на одного потерпілого.

Відповідно до п.п.а, б, в, п.7.3.2 розділу 7 договору, шкода пов`язана з фізичним знищенням транспортного засобу: а) транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди; б) якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди; в) якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо- транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо- транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик.

Відповідно до п.10.1 Договору для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

Протоколом технічного огляду від 15 вересня 2020 року, проведеного експертом Чивчиш О.П., зафіксовано пошкодження транспортного засобу Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 , 2007 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 (а.с.10, 42).

З відповіді ПрАТ СК ВУСО вих. № 7612/2056012 від 26 жовтня 2020 року, вбачається, що за страховим актом 2056012-1 від 08 жовтня 2020 року ПрАТ СК ВУСО виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 77579,53 грн., а також визнано повну загибель автомобіля Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 . Роз`яснено, що за Законом України ОСЦПВВНТЗ у разі визнання транспортного засобу знищеним, власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Вказано, що ринкова вартість транспортного засобу на дату оцінки становить 127749,24 грн., вартість транспортного засобу після ДТП (вартість технічно справних складників) відповідно до ремонтної калькуляції № 2056012 від 07 жовтня 2020 року склала 50169,71 грн., тому сума страхового відшкодування склала 77579,53 грн. (а.с.18, 51).

На виконання ухвали суду, ТСЦ МВС № 1243 направлено інформацію з якої вбачається, що автомобіль Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , 09 лютого 2021 року перереєстровано на нового власника ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу 7221/21/014734 від 09 лютого 2021 року (а.с.116).

За договором комісії № 7221/21/014734 від 08 лютого 2021 року, ТОВ Трансмехбуд-2015 зобов`язується за дорученням ОСОБА_1 за комісійну плату вчинити за рахунок останнього продажу транспортного засобу Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 (а.с.120-121).

Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7221/21/014734 від 09 лютого 2021 року, продавець ТОВ Трансмехбуд-2015, який є комісіонером продано покупцеві ОСОБА_6 транспортний засіб Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 за ціною 92600,64 грн. (а.с.117-118).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

За таких обставин, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відповідний правовий висновок міститься і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Як вбачається зі змісту Договору страхування ліміт відповідальності ПрАТ СК ВУСО за шкоду, заподіяну майну третіх осіб становить 130 000 грн.

Визначена страховим експертом ринкова вартість транспортного засобу Chevrolet Aveo становить 127749,24 грн., що перебуває в межах ліміту відповідальності страховика ПрАТ СК ВУСО згідно Договору страхування. Вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди, тобто вартість технічно справних складників визначане в розмірі 50169,71 грн.

Оскільки ПрАТ СК ВУСО визнано фізично знищеним автомобіль Chevrolet Aveo, власнику ОСОБА_1 було виплачено різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспотної пригоди, відповілно до вимог ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, відповідно до ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, розмір страхового відшкодування залежить також від того, визнає власник транспортний засіб фізично знищеним чи ні. У разі визнання його таким власнику відшкодовується шкода у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам, пов`язаним з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Згода чи незгода потерпілого передати залишки транспортного засобу винній у його пошкодженні особі, з огляду на те, що ліміт відповідальності страховика не перевищує розміру заподіяної потерпілій особі шкоди, не має правового значення, оскільки покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах ліміту відповідальності страховика на страхувальника, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Зазначений висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс18.

З матеріалів справи не убачається, що позивач ОСОБА_1 погодився із визнанням належного йому автомобіля фізично знищеним та згодний був передати страховій компанії залишки транспортного засобу, а отже не скористався правом на відшкодування повної вартості пошкодженого автомобіля, у зв`язку з чим йому було виплачена лише різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , після отримання страхового відшкодування самостійно продав транспортний засіб Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 за ціною 92600,64 грн.

Таким чином, суд погоджується із позицією представника відповідача щодо відсутності правових підстав для стягнення з АТ «Кривбасзалізрудком» вартості залишків пошкодженого транспортного засобу в сумі 50169,71 грн., які були самостійно продані позивачем, враховуючи при цьому, що загальна ринкова вартість транспортного засобу в розмірі 127749,24 грн., визначена ПрАТ СК ВУСО не перевищувала ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб.

Вирішуючи питання в частині заявлених позивачем ОСОБА_1 вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн., а також позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1257,40 грн. та моральної шкоди в сумі 30000 грн. суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи(обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

За п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із п.23.1 ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц дійшла висновку про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Як вбачається зі змісту п.7.1.1 Договору страхування при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.7.1.3 Договору страхування, потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.1,2 ч.2 ст.23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст.23 ЦК України. При цьому, страховик відшкодовує не більше ніж 5% ліміту, визначеного у п.3б даного договору. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.3б Договору страхування ліміт відповідальності страховика ПрАТ СК ВУСО за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю третіх осіб становить 260000 грн.

Пунктами 7.2.1 та п.7.2.2 Договору страхування також передбачено виплату відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням та тимчасовою втратою працездатності потерпілим.

Крім того, згідно п.7.2.9 Договору страхування, моральна шкода відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до АТ «Кривбасзалірудком» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок ДТП не можуть бути задоволені, оскільки не перевищують ліміту відповідальності страховика ПрАТ СК ВУСО, а отже за таких обставин, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплатив страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Отже за змістом п.7.1.3 Договору страхування у страховика ПрАТ СК ВУСО не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування моральної шкоди, завданої власнику транспортного засобу ОСОБА_1 внаслідок знищення чи пошкодженням її майна, відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України. Не передбачений такий обов`язок і нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до вимог ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України '' Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Виходячи із наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 3000 грн, які слід стягнути з відповідача як роботодавця працівника, винними діями якого було завдано пошкодження майна позивача під час ДТП, що негативно вплинуло на його моральний стан та призвело до душевних страждань.

За ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З урахування вирішення спору, необхідно стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 908 грн. на користь позивача ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст.ст.4, 12, 16, 79-82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3000 гривень, а також витрати на сплату судового збору в сумі 908 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем ОСОБА_2 віднести на її рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,, місцезнаходження юридичної особи: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, буд. 1-А.

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «ВУСО», , місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31.

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Повний текст рішення складено та підписано 28.11.2022 року.

Суддя: М.Д. Власенко