Провадження № 2/742/506/22
Єдиний унікальний № 742/1045/21
РІШЕННЯ
17 травня 2022 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Циганко М.О., за участю секретаря судових засідань Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,
Позивач звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 червня 2017 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 . Від шлюбу з ОСОБА_3 у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 .
Оскільки, спільне життя сторін припинено, сторони проживають окремо, і дитина знаходиться на утриманні позивача, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, і не має можливості працювати і допомога по догляду за дитиною є її єдиним джерелом прибутку, тому нею і подано до суду позов про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.
Відповідач надав свої пояснення в письмовій заяві,в якій зазначив, що сплачувати аліменти на позивачку не має матеріальної можливості, оскільки за станом здоров`я є інвалідом 2-ї групи безстроково, отримує пенсію по інвалідності. Інших ніяких доходів він немає, знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Згідно судового наказу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.04.2021 р. з нього на користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.03.2021 р. і до повноліття дитини.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте згідно письмової заяви просила розгляд справи проводити без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі, у задоволенні заявлених позовних вимог просив відмовити.
На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити з наступних підстав:
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, згідно копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 10 червня 2017 року, виданим Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 10 червня 2017 року, про що складено відповідний актовий запис за №181 (а.с.4 зворот).
Від самого шлюбу сторони мають дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 від 15 січня 2020 року (а.с.4). Дитина фактично проживає з позивачкою без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до довідки про склад сім`ї №852 від 15.03.2021 року (а.с.5).
Відповідач ОСОБА_3 за станом здоров`я є інвалідом 2-ої групи з дитинства безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК серія 10 ААА №218828 від 18.01.2011 р. (а.с.64) та згідно з довідкою КНП СОР ОКСЛ від 26.06.2021, перебуває під наглядом у лікаря психіатра з приводу психічного захворювання, і йому рекомендовано стаціонарне та підтримуюче лікування (а.с.67).
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №934 від 24.01.2022, ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні отоларингології Чернігівської обласної лікарні з 17.01.2022 р. по 24.01.2022р. з діагнозом викривлення носової переділки, деформація зовнішнього носа (а.с.68).
Згідно з судовим наказом Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.04.2021 р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.03.2021 р. і до повноліття дитини (а.с.69).
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2021 року до 30.06.2021 року у розмірі 1769 грн.
Таким чином, з урахуванням щомісячного розміру стягуваних з відповідача аліментів 442 грн. 25 коп, у розпорядження ОСОБА_3 залишається 1326,75 грн., тобто сума, яка значно менша встановлено законом прожиткового мінімуму.
Доказів наявності у відповідача інших видів доходів або іншої можливості надавати матеріальну допомогу позивачкою не надано.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В порушенням вимог ст. ст. 12-13,75-81 ЦПК України, по даній справі позивачкою не було надано жодного доказу на підтвердження наявності вказаних в даній статті обставин ( зокрема не надано доказів про її матеріальний стан).
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Аналіз норм статей 75 та 84 СК України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Вказаний висновок викладався у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Тому при вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що в ході розгляду справи відповідачем надано достатньо доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині внаслідок стану здоров`я та інших об`єктивних причин. За таких обставин, оцінюючи досліджені та надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 75, 84, 182 СК України, ст.ст. 5,12-13, 75-81, 89, 247, 258, 259, 263- 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 .

Суддя Максим ЦИГАНКО