справа № 462/5919/22
УХВАЛА

07 грудня 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 про стягнення коштів,

встановив:

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати стягнути солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на її користь суму коштів, внесених покупцем за договором купівлі продажу майнових прав у розмірі 1454393,00 гривень, що станом на подання позовної заяви еквівалентно 39781,00 доларів США; суму коштів відшкодування продавцем покупцю витрат в розмірі 103841,00 грн., суму пені за кожен календарний місяць прострочення виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав на котедж в розмірі 44000,00 грн. та стягнути солідарно із відповідачів судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10.11.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків, а саме для зазначення ціни позову; обґрунтування розрахунку суми пені, яку просить позивачка стягнути; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; не визначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Також позивачці слід доплатити судовий збір у розмірі 11412,60 грн. (із розрахунку 12405,00 грн. - сплачена сума судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп.).

Ухвалу суду позивач отримала 03.12.2022 р., однак у 5 денний строк з дня отримання ухвали суду усіх недоліків позовної заяви не усунула, зокрема не навела обґрунтування суми пенні і не сплатила судового збору.

Водночас, позивач подала суду клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання до суду давної позовної заяви до ухвалення судового рішення, мотивуючи це тим, що вона є державним службовцем, а судовий збір перевищує 5% її річного доходу за попередній календарний рік, що погіршить її майновий стан.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. При цьому у ст. 8 вказаного Закону зазначено, що це можливо за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року по справі № 0940/2276/18, провадження № 11-336апп20, зробила висновок, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19, провадження № 61-11548св20, зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Основним у вирішенні питання про наявність підстав для відстрочки сплати судового збору є встановлення майнового стану сторони, яка заявила відповідне клопотання. Дані обставини встановлюються судом на підставі доказів (наприклад, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), що видається органами Пенсійного фонду України, та/або відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків, що видається органами Державної податкової служби України, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про надання відстрочки сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Заявляючи клопотання, ОСОБА_1 не надала суду жодного доказу на підтвердження того, що її майновий стан на день звернення з позовною заявою перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Згідно ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про стягнення коштів - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви, який складає 5 (п`ять) днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу разом зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.Д.Іванюк