ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/351/22 Справа № 175/4786/19 Головуючий у першій інстанції: Озерянська Ж. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
08 листопада 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого Красвітної Т.П.,
суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,
за участю секретаря Сахарова Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро питання про ухвалення додаткового судового рішення уцивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 18896,71 грн.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщостосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 статті 270 ЦПК України).

Згідно ч. 4 вказаної вище статті у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Перевіривши матеріали справи, колегія дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення у справі додаткового судового рішення, яким стягнути з МТСБУ на користь ОСОБА_1 шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим, у розмірі 20646,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 1032,30 грн.; стягнути з МТСБУ в дохід держави судовий збір в розмірі 1365,06 грн., виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що 31 серпня 2013 року близько 00:02 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем FORD Focus, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну і рухаючись автомобілем FORD Focus, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на території Золотоніського району Черкаської області, на 108 км + 167,5 м по автодорозі Бориспіль-Запоріжжя, зі сторони м. Золотоноша в напрямку с. Піщане, в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, при виникненні перешкоди в русі, яку він об`єктивно спроможній був виявити, не вжив заходів, аж до зупинки транспортного засобу, в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ-21093, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду, в попутному напрямку руху (а.с. 19-24 т.1).

Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12 грудня 2014 року у справі №695/2059/14-к ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено покарання 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік. ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначеного даним вироком, на підставі п. г) ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році (а.с. 19-24 т.1).

Також зазначеним вище вироком цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнутто з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_4 кошти в сумі 1240,45 грн. матеріальної шкоди, 20000,0 грн в порядку відшкодування моральної шкоди та 3200,0 грн в порядку відшкодування витрат на правову допомогу. Позовні вимоги ОСОБА_4 до Моторного (транспортного) страхового бюро України залишено без розгляду.

Судом апеляційної інстанції оглянуто в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №695/2059/14-к; вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12 грудня 2014 року у справі №695/2059/14-к не оскаржувався та набрав законної сили.

Зазначеним вище вироком також встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_5 згідно з висновком додаткової судово-медичної експертизи №930 від 08.05.2014 року, отримала тілесні ушкодження у виді травми правої нижньої кінцівки з уламковим переломом правої стегнової кістки. Наслідками вказаної травми став повільно зростаючий уламковий перелом правої стегнової кіски в середній третині, що потягло за собою повторне оперативне лікування та настання значного порушення функції опори та ходи на фоні больового синдрому. Вищевказане ушкодження та його наслідки призвели до втрати загальної працездатності не менш як на 55% відповідно до п.141 Таблиці відсотків втрати загальної працездатності Інструкції про порядок організації та проведення лікарсько-страхової експертизи затвердженої наказом Міністерства фінансів СРСР №2 від 08.01.1986 року. Згідно з п. 2.1.6. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року до тяжких тілесних ушкоджень належать тілесні ушкодження зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину (не менш 33%). Враховуючи вищевикладене, тілесне ушкодження виявлене у ОСОБА_5 може кваліфікуватися як тяжке (а.с. 19-24 т.1).

Спричинення тілесних ушкоджень позивачці знаходиться в прямому причинному зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_2 вимог п., п. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України (а.с. 19-24 т.1).

Згідно довідки Центральної районної лікарні м. Золотоноша Черкаської області від 14.10.2013 року №1379, яка міститься на аркуші справи 166 у томі 1 кримінального провадження №695/2059/14-к, ОСОБА_6 знаходилася на стаціонарному лікуванні в Золотоніській ЦРЛ з 31.08.2013 року по 14.09.2013 року, що також підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №6724 (а.с. 17 т.1).

Позивачці у період лікування з 31.08.2013 року по 14.09.2013 року встановлено діагноз: закритий уламковий перелом правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, перелом шостого ребра зліва; виконано рентгенографію стегна і органів грудної клітини; 03.09.2013 року оперативне лікування; накістковий остеосинтез імплантом правого стегна; в післяопераційний період анкибактеріальна терапія, судинна терапія. Для подальшого лікування виписана по місцю проживання (а.с. 17 т.1).

Відповідно до копій листків непрацездатності серії АГЕ №871870 та серії АГК №282152, позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні з 25.11.2013 року по 11.12.2013 року в Золотоніській ЦРЛ Черкаської області та на амбулаторному лікуванні з 14.12.2013 року по 04.01.2014 року (а.с. 18 т.1).

З 23 вересня 2014 року по 07 жовтня 2014 року ОСОБА_6 знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології КЗ Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16 ДОР (а.с. 50 т.1).

Позивачка, у зв`язку з лікуванням травм, отриманих у ДТП, що мала місце 31 серпня 2013 року, понесла витрати на медичні препарати та медичні обстеження на загальну суму 18896,71 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 35, 37-41, 44-47, 49 т.1).

Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №223774, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 24.04.2019 року до 01 травня 2021 року (а.с. 72-73 т.1).

В матеріалах кримінального провадження №695/2059/14-к наявний висновок судово-медичної експертизи №930, складений 08.05.2014 року експертом Комунальної установи Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи. У дослідницькій частині вказаного висновку, зокрема, встановлено, що в медико-соціальній справі №19 з міжрайонної МСЕК №2 м.Донецька міститься акт №480 огляду МСЕК, де відмічено, що ОСОБА_5 18-20.03.2014 року проведена експертиза, якою встановлено основний діагноз: наслідки побутової травми (ДТП) від 31.08.2013 року у вигляді повільно зростаючого уламкового перелому середньої третини правої стегнової кістки, після повторних оперативних лікувань від 03.09.2013 року та від 29.11.2013 року та больовим синдромом зі значним порушенням функції опори та ходи; визнана інвалідом другої групи з 18.03.2014 року по загальному захворюванню опорно-рухового апарату терміном на 1 рік (а.с. 26-33 т.1).

07 вересня 2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України отримало від ОСОБА_1 заяву про виплату страхового відшкодування, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 58 т.1). 25 листопада 2019 року позивачка повторно направила відповідачу заяву про здійснення страхової виплати (а.с. 76, 77 т.1).

Позивачка змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , у зв`язку з реєстрацією шлюбу 05.04.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого Дніпровським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області 05.04.2017 року (а.с. 12 т.1).

На час ДТП, що мала місце 31 серпня 2013 року, ОСОБА_2 встановлено 2 групу інвалідності довічно, згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 , виданого 04.11.2008 року.

У матеріалах справи відсутні та суду не представлено доказів того, що на час ДТП, що мала місце 31 серпня 2013 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля FORD Focus, реєстраційний номер НОМЕР_3 була застрахована. За відомостями офіційного сайту МТСБУ вказана інформації на час розгляду даної справи також відсутня.

За змістом пункту 26.1 статті 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України.

Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у разі встановлення II групи інвалідності, становить 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку (п. 26.2 статті 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Законом України Про Державний бюджет України на 2013 рік установлено у 2013 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 1147 гривень, з 1 грудня - 1218 гривень (абзац 1 статті 8 Закону).

Судом було встановлено, що міжрайонною МСЕК №2 м.Донецька позивачці з 18.03.2014 року було встановлено другу групу інвалідності терміном на 1 рік по загальному захворюванню опорно-рухового апарату, яке отримане внаслідок ДТП від 31.08.2013 року, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №930 від 08.05.2014 року, копією медико-соціальної справи №19 міжрайонної МСЕК №2 м.Донецька та копією акту №480 огляду МСЕК (а.с. 26-33 т.1).

Таким чином, встановлена позивачці 18.03.2014 року друга група інвалідності знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із травмами, отриманими ОСОБА_1 в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 31.08.2013 року.

Отже, встановивши, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, що призвели до встановлення їй другої групи інвалідності, з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь позивачки також підлягає стягненню шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим, у розмірі 20646,00 грн. (18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання ДТП, що мало місце 31 серпня 2013 року).

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статті 26-1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Позивачка понесла також моральну шкоду у період після розгляду кримінального провадження №695/2059/14-к в грудні 2014 року, яка полягала у тривалому відновленні та реабілітації після отриманих у ДТП травмах, що призвело до порушення функції опори та ходи, відчутті післятравматичного болю у нозі, необхідності пристосовуватись до змін у повсякденному житті позивачки, з урахуванням ушкодження її здоров`я.

Отже, МТСБУ має обов`язок відшкодувати позивачці моральну шкоду у розмірі 5% від суми страхового відшкодування ((18896,71 грн. + 20646,00 грн.) х 5%), що становить 1977,14 грн.

Однак, з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню моральна шкоду у розмірі 1032,30 грн., у межах заявлених позовних вимог.

За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 141 ЦПК України).

Приймаючи до уваги ціну позову (57098,61 грн.), а також те, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1365,06 грн. ((768,40 + 1152,60) х 71,06%), з урахуванням ставок судового збору, які були встановлені на час подання відповідних процесуальних документів.

Детальне обґрунтування наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим, у розмірі 20646,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 1032,30 грн., розподілу судових витрат, наведене також у постанові Дніпровського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року.

Отже, керуючись пунктпми 1, 3 частини першої статті 270 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі.

Керуючись ст. 259, 268, 270 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим, у розмірі 20646 (двадцять тисяч шістсот сорок шість) грн. 00 коп.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) моральну шкоду в розмірі 1032 (одна тисяча тридцять дві) грн. 30 коп.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України () в дохід держави судовий збір в розмірі 1365 (одна тисяча триста шістдесят п`ять) грн. 06 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова