Провадження №2/521/1210/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.,

за участі представника позивача адвоката Попова М.С.

представника відповідача адвоката Кравченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Гіперіон» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіперіон» з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Одеський домобудівельний комбінат» та ОСОБА_1 , посвідчений 23 квітня 2018 року Іллічовою Н. А., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстр. № 1872.

Позов мотивовано тим, що предметом вказаного договору є купівля-продаж залізничної під`їзної колії при станції Застава-1, яка примикає до неї стрілочним переводом № 142, загальною довжиною 2707,69 м. Позивач зазначає, що вказану колію ТОВ «Гіперіон» придбало в 2016 році у ТОВ «Абріс-Н», передало її в оренду ТОВ «Декар ЛТД», яке здійснило реконструкцію вказаної колії шляхом заміни складових верхньої будов колії та збільшення довжини навантажувально-розвантажувальної колії № 22 на 145,38 п/м. В ході розгляду в порядку господарського судочинства справи №5017/2749/2012 про банкрутство ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат», судами було зроблено висновок про відсутність у ТОВ «Абріс-Н» та позивача прав на залізничну колію, проте не досліджувалось питання реконструкції колії. Позивач вважає себе власником реконструйованої частини спірної колії довжиною 145,38 п.м., яку було відчужено на користь відповідача під час укладення спірного договору, зазначає, що з огляду на висновки судів у справі про банкрутство, така реконструкція є самочинним будівництвом, відповідач не міг набути право власності на вказану частину колії, у зв`язку із чим просить визнати вказаний договір недійсним.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2021 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 24.01.2022 р. (протокольною) вирішено питання про витребування доказів.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 24.01.2022 р. (протокольною) закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 21.07.2022 р. (протокольною) відмовлено представнику позивача в задоволенні заяви про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Абріс-Н».

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 21.07.2022 р. (протокольною) залишено без розгляду клопотання представника позивача про призначення по справі судово-будівельної експертизи.

Стороною відповідача було надано відзив на позов, в якому він просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на законність оспорюваного договору, зазначив, що спірна колія не належала позивачу, була придбана відповідачем з аукціону, що проводився в рамках процедури банкрутства ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат», правомірність реалізації вказаного майна було підтверджено судами господарської юрисдикції в рамках справи про банкрутство, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження проведення реконструкції колії, обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним з огляду на те, що оспорюваний договір є похідним від проведення аукціону з реалізації майна, позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, додатково пояснив суду, що спірна колія була придбана у ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» Товариством з обмеженою відповідальністю «Абріс-Н», згодом відчужена на користь позивача, який передав її в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Декар ЛТД», яке в свою чергу як орендар здійснило реконструкцію вказаної колії шляхом відновлення частини колії, що була напівзасипаною, а також шляхом будівництва рампи для проведення навантажувально-розвантажувальних робіт. В подальшому позивачем було відчужено колію на користь ТОВ «Абріс-Н», проте реконструйовану її частину відчужено не було, вона належить ТОВ «Гіперіон». Також, представник позивача зазначив, що позивачем не було пропущено строк позовної давності, оскільки про існування спірного договору позивач дізнався пізніше його укладення під час розгляду в порядку господарського судочинства справи про банкрутство, час, коли позивачу стало відомо про існування оспорюваного договору, не зазначив.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, додатково пояснив, що вказаний позов вважає штучним, спрямованим на перегляд рішень господарських судів у справі про банкрутство ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат», якими було підтверджено правомірність включення спірної колії до ліквідаційної маси боржника, реалізації вказаного майна з аукціону та його придбання відповідачем.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою Господарського суду Одеської області від 24 травня 2016 року по справі № 5017/2749/2012 визнано банкрутом ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат», розпочато ліквідаційну процедуру (а.с. 88-90).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.12.2017 року по справі № 5017/2749/2012 про банкрутство ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» (а.с. 91) було включено до складу ліквідаційної маси ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» залізничну під`їзну колію при станції Одеса-застава-1, яка примикає до неї стрілочним переводом № 142.

Вказана ухвала була оскаржена ТОВ «Гіперіон» та ТОВ «Абріс-Н», постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.06.2018 (а.с. 92-97) та постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 (а.с. 99-105) за результатом розгляду апеляційних скарг ухвала Господарського суду Одеської області від 12.12.2017 року була залишена без змін.

09 лютого 2018 року Приватним підприємством «Агенція з реалізації проблемних активів Технореал» було проведено аукціон з продажу майна ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» - залізничної під`їзної колії при станції Одеса-застава-1, яка примикає до неї стрілочним переводом № 142, загальна протяжність- 2707,69 п/м, переможцем якого визнано відповідача, що підтверджується копією протоколу вказаного аукціону (а.с. 85).

13 лютого 2018 року придбане на аукціоні майно було передано відповідачу за актом приймання-передачі (а.с. 86-87).

23 квітня 2018 року між ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» в особі ліквідатора та відповідачем було укладено оспорюваний договір купівлі-продажу (а.с. 152-153).

Позивачем оскаржувались результати аукціону в порядку господарського судочинства в межах справи про банкрутство, ухвалою Господарського суду Одеської області від 14 травня 2019 року в задоволенні заяви ТОВ «Гіперіон» про визнання аукціону недійсним було відмовлено (а.с. 110-111), постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27. 06.2019, (а.с. 112-118) та постановою Верховного суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 21.11.2019 р. (а.с. 119-124) вказану ухвалу залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд доходить висновку про недоведеність вимог сторони позивача, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання робіт з реконструкції спірної колії, належності частини спірної колії позивачу.

Так, з копії договору № 1/29 на експлуатацію під`їзної колії від 01.06.2008 року, укладеного між Одеською залізницею та ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат (а.с. 172-174), технічного паспорту колії (а.с. 17-21), інструкції про порядок обслуговування та організації руху на вказаній колії (а.с. 175-180) вбачається, що станом на 01.06.2008 року загальна довжина колії складає 2707,69 п.м., що відповідає довжині колії, зазначеній в звіті про оцінку вказаного майна станом на 22.12.2017 року (а.с. 165) та визначеній в оспорюваному договорі.

Надані стороною позивача копії договорів на придбання Товариством з обмеженою відповідальністю «Декар ДТД» виробів для ремонту залізничної колії (а.с. 33-42, 44-47), видаткових накладних (а.с. 43, 57), товарно-транспортних накладних (а.с. 9-10, 58-59), актів виконаних робіт щодо підготовки предпроектних пропозицій варіантів колійного розвитку (а.с. 55) та виготовлення та погодження проекту реконструкції колії № 3,10 (а.с. 56) не є належними доказами здійснення реконструкції колії у встановленому законом порядку або самовільно, та набуття позивачем прав на отриманий в результаті реконструкції об`єкт нерухомого майна, листом від 02.06.2021 року ТОВ «Декар ЛТД» повідомило позивача про те, що в період з 01.02.2017 по 31.12.2017 року проводився ремонт колії, в технічному паспорті колії, виготовленому на замовлення позивача станом на 29.12.2017 року загальна довжина колії зазначена 2469,92 м.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також суд зауважує, що аргументи, аналогічні наведеним в позові, були предметом оцінки судами господарської юрисдикції при розгляді заяви позивача про визнання недійсним аукціону, на якому відповідачем була придбана спірна колія.

Суд відхиляє доводи сторони відповідача про застосування позовної давності, оскільки сплив строку позовної давності є самостійною підставою для відмови в позові, її застосування є можливим за умови відсутності інших самостійних підстав для відмови в позові.

Підстави для розподілу судових витрат між сторонами відсутні, оскільки відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову судовий збір покладається на позивача, доказів понесення відповідачем інших судових витрат суду не надано.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Гіперіон» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28 липня 2022 року.

Головуючий: