Справа № 211/311/18
Провадження № 2/211/47/22
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання дій незаконними щодо перерахування заборгованості по кредитному договору та зобов`язання перерахування заборгованості, -
встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі ПАТ «Альфа-Банк») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі ТзОВ «Кредитні ініціативи), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та просить суд визнати незаконними дії ПАТ «Альфа-банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо перерахування заборгованості відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та сплаченої по квитанції № 872234 від 06.11.2017 року заборгованість в сумі 7000 грн. по кредитному договору № 500433077 від 23.11.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа-банк» і ОСОБА_1 , зобов`язати відповідачів перерахувати заборгованість по кредитному договору № 500433077 від 23.11.2013 року, відповідно до вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», врахувавши сплачену по квитанції № 872234 від 06.11.2017 року суму 7000 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного між ним та ПАТ «Альфа-банк» договору ним з листопада 20143 року по серпень 2014 року регулярно сплачувалося нараховані платежі, однак з 14.04.2014 р. він являється учасником АТО та приймає участь в антитерористичних операціях, а тому не має змоги сплачувати кредитні кошти. Станом на грудень 2017 року він має заборгованість в розмірі 22470 грн. 18 коп., які складаються з тіла кредиту, відсотків та комісії. Відповідачем з лютого 2015 року по квітень 2016 року продовжувалися нараховуватися відсотки та стягнуто відсотки в сумі 2383,44, хоча від їх сплати він звільнений та вказана сума повинна бути зарахована на погашення тіла кредиту Крім того, ним 06.11.2017 р. сплачено 7000,00 грн., яка не була зарахована на погашення суми кредиту. На його звернення відповідачі не реагують, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
В ході розгляду справи позивач заявлені вимоги уточнив, в редакції позову від 29.05.2019 р. (т. 1 а.с. 169) просить суд визнати незаконними дії відповідачів щодо нарахування відсотків за користування кредитом, не зарахування на погашення тіла кредиту заборгованості в сумі 7000,00 грн., зобов`язавши зарахувати вказану суму на погашення тіла кредиту.
Ухвалою суду від 29 січня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 16 березня 2018 року за клопотанням представника позивача витребувано з ПАТ «Альфа-банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» договір від 14.11.2016 р., укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» про відступлення права вимоги за кредитним договором № 500433077 від 23.11.2013 року, та додатки до нього та помісячний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 500433077 від 23.11.2013 року.
Заочним рішенням суду від 07 червня 2018 року, позов задоволено. Визнано незаконними дії ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо перерахування ОСОБА_1 заборгованості відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та сплаченої по квитанції № 872234 від 06.11.2017 року заборгованість в сумі 7000 грн. по кредитному договору № 500433077 від 23.11.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , та зобов`язано ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» перерахувати заборгованість по кредитному договору № 500433077 від 23.11.2013 року, відповідно до вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», врахувавши сплачену по квитанції № 872234 від 06.11.2017 року суму 7000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою суду від 17 жовтня 2018 року заочне рішення від 07 червня 2018 року скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 12 лютого 2019 року витребувано з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» інформацію про рух коштів по особовому рахунку за кредитним договором № 500433077 від 23.11.2013 року, укладеним між ПАТ «Альфа-банк» і ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 20 грудня 2019 року провадження у цивільній справі № 211/311/18 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання дій незаконними щодо перерахування заборгованості по кредитному договору та зобов`язання перерахування заборгованості зупинено до розгляду цивільної справи № 211/7661/19 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про захист прав споживачів.

Ухвалою суду від 11.09.2020 року провадження по справі відновлено.

Ухвалою суду від 30.11.2020 року за заявою ТОВ «Вердикт капітал» залучено у справі правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Ухвалою суду від 17.06.2021 року за заявою представника позивача ОСОБА_2 витребувано у Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» розрахунок заборгованості за кредитним договором № 500433077 від 23.11.2013 року з врахуванням заочного рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.03.2020 року справа № 211/7661/19, яке не оскаржено та набрало законної сили 07.08.2020 року.
Ухвалою суду від 25.08.2021 року, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 у відставку, справу прийняла до свого провадження суддя ОСОБА_4 .

В обґрунтування відзиву зазначено, що АТ «Альфа Банк» є неналежним відповідачем. оскільки 14.11.2016 р. відбулась заміна кредитора за вказаним кредитним договором, право грошової вимоги відступлено ТОВ «Кредитні ініціативи». Щодо нарахування відсотків та комісійних витрат, то Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,Ю відсутні будь-які обмеження щодо нарахування комісійних витрат. ОСОБА_1 надавались кредитні канікули на період з 25 серпня 2014 р. по 25 лютого 2015 року та з 25 квітня 2015 року по 25 липня 2015 року, тому не відповідають дійсності твердження ОСОБА_1 щодо нарахування кредитором відсотків з лютого 2015 р. по теперішній час. Щодо особливого періоду, то ОСОБА_1 26 вересня 2015 року демобілізований, особливий період в Україні діяв в період проходження військової служби ОСОБА_1 з 24 липня 2014 року по 07 вересня 2014 року та з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 р. Сплачені ОСОБА_1 , 06 листопада 2017 року кошти в сумі 7000,00 грн. зараховані в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. Тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
25.11.2021 року до суду надійшов відзив ТОВ «Вердикт Капітал». Згідно відзиву просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та застосувати наслідки строку позовної давності.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
Представники відповідачів ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Альфа Банк» до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, на підставі наявних доказів та матеріалів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, 23 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 500433077, відповідно до якого позивач як позичальник отримав кредит в сумі 19154,39 гривень з процентною ставкою за користування кредитом 14,99% річних та датою остаточного повернення кредиту. яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісії 25.11.2016 р. (а.с. 7-10 копія договору з додатками).

22 серпня 2014 року на підставі Указу Президента України від 21.07.2014 р. «Про мобілізацію» ОСОБА_1 призваний у Збройні Сили України, з 13 листопада 2014 року по 10 грудня 2014 р., з 21 грудня 2014 р. по 30 квітня 2015 року, та з 09 травня 2015 р. по 31 липня 2015 року ОСОБА_1 приймав участь в АТО в Донецькій, Луганській областях у складі в/ч НОМЕР_1 , 26 вересня 2015 року на підставі Указу Президента України № 328/2015 звільнений (демобілізований) в запас. З 14 квітня 2016 року на підставі контракту зарахований до військової служби за контрактом в Збройні сили України, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 18-19 копія квитка).

Також позивач є учасником бойових дій, про що свідчить копія посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 22 травня 2015 року начальником штабу першим заступником командувача Високомобільних десантних військ Збройних Сил України (т. 1 а.с. 20).

Як вбачається з письмової відповіді ПАТ «Альфа-Банк» від 07.03.2017 р., позивач посилаючись на пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», повідомив ПАТ «Альфа-Банк» про неможливість протягом усього особливого періоду дотримуватись встановленого графіка погашення заборгованості та просив звільнити його від нарахування процентів за користування кредитом і не застосовувати штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором на час проходження ним військової служби протягом усього особливого періоду, з наданням відповідних документів, тому з 28.04.2016 р. ПАТ «Альфа-Банк» були проведені заходи, передбачені Законом України, а саме: відмінені проценти за користування кредитом та штрафні санкції з 28.04.2016 р. (т. 1 а.с.13)

З вищевказаної відповіді ПАТ «Альфа-Банк» також вбачається, що Законом не передбачено можливість несплати інших нарахувань за договором (комісійних винагород) та сум кредиту, тому вони були нараховані позивачу. З метою зменшення кредитного навантаження банком надавалися кредитні канікули строком на 3 місяці, таким чином банком дотримано всі необхідні вимоги чинного законодавства та не порушено право ОСОБА_1 . Додатково повідомлено, що станом на 10.03.2017 р. право вимоги за кредитним договором № 5.11.2016 р. відступлено ПАТ «Альфа-Банк» - ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору від 14.11.2016 р.

Аналогічна позиція викладена у відповіді ТзОВ «Кредитні ініціативи» від 29.03.2017 р. (т. 1 а.с. 16 копія повідомлення).

Однак з вказаною позицією ПАТ «Альфа-Банк» суд не погоджується з наступних підстав.

Так, на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII, з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період, який триває на час розгляду справи.

Особливий період відповідно до абзацу п`ятого статті 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» (підпункт третій пункту 4 розділу І; далі - Закон № 1275-VII) статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, відповідно до якого військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

В Прикінцевих положеннях Закону № 1275-VII є пряма вказівка про надання зазначеній нормі дії в часі у межах конкретно визначеного періоду, а саме: військовослужбовцям - з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Відповідно до частини другої статті 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Враховуючи, що пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям та членам їх сімей на певний конкретно визначений період скасовано відповідальність за порушення грошових зобов`язань у вигляді штрафних санкцій, цю норму можна вважати такою, що скасовує цивільну відповідальність особи на певний час.

Передбачені за кредитним договором проценти не є штрафними санкціями, оскільки є платою за користування кредитними коштами, проте нарахування процентів збільшує суму грошового зобов`язання, яке підлягає погашенню та на яке, у разі його невиконання, нараховуються штрафні санкції. Тому зупинення нарахування процентів також призведе до зменшення розміру можливої відповідальності особи, що відповідає змісту статті 5 ЦК України.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначив про можливість надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Положеннями пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було пом`якшено тягар грошової відповідальності, який покладався на військовослужбовців-позичальників за договорами кредиту, а Закон № 1275-VII містить чітку вказівку про надання певним нормам зворотної дії в часі.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 травня 2018 рокуу справі № 619/1192/16-ц (провадження № 61-12795св18).
Як вбачається з розрахунку заборгованості, що надана в якості доказу позивачем (т. 1 а.с.13), позивачу нараховувалися з 25.11.2013 р. відсотки за користування кредитом та комісія за обслуговування кредиту, з 25.04.2016 р. нарахування процентів припинено. Однак зазначене не відповідає положенням п. 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Прикінцевим положенням Закону № 1275-VII, оскільки згідно наданої суду копії військового квитка, момент призову ОСОБА_1 під час мобілізації 22.08.2014 р. (т. 1 а.с.19), а тому саме в цього періоду не підлягають нарахуванню позивачу штрафні санкції та проценти.

На виконання ухвали суду від 16 березня 2018 року представниками відповідачів не надано помісячний розрахунку заборгованості позивача, та не виконана ухвала суду від 17.06.2021 року щодо надання розрахунку з врахуванням заочного рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.03.2020 року справа № 211/7661/19, яке не оскаржено та набрало законної сили 07.08.2020 року, тому суд виходить з тих доказів. які містяться в матеріалах справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Крім того, суду не надано доказів зарахування суми в розмірі 7000,00 грн., сплаченої позивачем згідно квитанції № 872234 від 06.11.2017 р. (т. 1 а.с. 11 копія квитанції), тому суд вважає необхідним зобов`язати відповідачів перерахувати заборгованість по кредитному договору № 500433077 від 23.11.2013 року, - як з врахуванням положень п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з дати призову під час мобілізації (22.08.2014 р.), так і з врахуванням сплаченої ОСОБА_1 суми в розмірі 7000,00 грн. по квитанції № 872234 від 06.11.2017 року, яка ним сплачена на рахунки ПАТ «Альфа-Банк».
Доказів отримання позивачем повідомлення щодо відступлення права вимоги за кредитним договором № 500433077 від 21.11.2013 р. Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - суду не надано.
Щодо застосування строку позовної давності.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебігу загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.
Так, до суду із позовною заявою позивач звернувся 25 січня 2018 року. В період з 22 серпня 2014 року позивач на підставі Указу Президента України від 21.07.2014 р. «Про мобілізацію» був призваний у Збройні Сили України, з 13.11.2014 року по 10.12.2014 р., з 21.12.2014 по 30.04.2015, з 09.05.2015 по 31.07.2015 приймав участь в АТО в Донецькій, Луганській областях у складі в/ч НОМЕР_1 . Щодо порушення свого права позивач дізнався лише 07.03.2017 року з відповіді ПАТ «Альфа-Банк» на своє звернення № 15513 від 27.02.2017 року ( т. 1 а.с. 13), тому строк позовної давності не пропущено.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідно до п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій, він підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 610, 611, 629 ЦК України, ст.ст. 10, 12,13, 141, 263, 265 ЦПК України,суд ,-

ухвалив:
позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання дій незаконними щодо перерахування заборгованості по кредитному договору та зобов`язання перерахування заборгованості - задовольнити.

Визнати незаконними дії Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд.21), щодо нарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , відсотків за користування кредитом по кредитному договору № 500433077 від 23.11.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 ; та не зарахування на погашення тіла кредиту сплаченої відповідно по квитанції № 872234 від 06.11.2017 року суми в розмірі 7000 грн. згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» .
Зобов`язати Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» перерахувати заборгованість по кредитному договору № 500433077 від 23.11.2013 року, відповідно до вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», врахувавши сплачену по квитанції № 872234 від 06.11.2017 року суму 7000 грн. на погашення тіла кредиту.
Стягнути в рівних частках з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) грн. 60 коп. тобто по 704 (сімсот чотири) гривень 80 коп., з кожного.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 16 травня 2022 року

Суддя: Н. О. Сарат