ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/716/21Головуючий у 1-й інстанції Радосюк А. В.
Провадження № 22-ц/817/935/22 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Романська К.М.

сторін:

представника апелянта ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 602/716/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 вересня 2022 року (постановлену суддею Радосюком А.В., повний текст якої складено 14 вересня 2022 року) про розподіл судових витрат в справі за позовом Державної установи «Тернопільський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року Державна установа «Тернопільський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» (далі - ДУ «Тернопільський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 01 серпня 2022 року позовну заяву ДУ «Тернопільський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» в частині позовних вимог до ОСОБА_6 залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

12 серпня 2022 року представник відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - адвокат Свірський Т.В. подав до суду клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Заявлене клопотання мотивовано тим, що під час розгляду даної справи в Лановецькому районному суді Тернопільської області відповідачу ОСОБА_6 надано правову допомогу адвокатом Свірським Т.В. Звертає увагу на те, що вартість наданих юридичних послуг відповідачем ОСОБА_6 не оплачено, однак це не є перешкодою для стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу у визначеній сумі в розмірі 25500.00 грн., що підтверджується доказами в матеріалах справи.

У зв`язку з наведеним просив суд стягнути із позивача на користь відповідача ОСОБА_6 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25500.00 грн.

Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 вересня 2022 року в задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_6 - адвокат Свірський Т.В. подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що факт звернення ДУ «Тернопільський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» до суду із заявою про залишення позову без розгляду свідчить про його передчасність, а отже необґрунтованість дій позивача. Подання позову у даній справі зумовило необхідність несення відповідачем ОСОБА_6 витрат на професійну правничу допомогу, які за загальними принципами права повинні бути йому компенсовані, так як не доведено факту неправомірності дій чи бездіяльності останнього, що спричинило подання позову. За наведених обставин, фінансовий тягар у виді витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем ОСОБА_6 , повинен бути покладений саме на позивача.

У зв`язку з наведеним просить ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким клопотання про розподіл судових витрат задоволити.

19 жовтня 2022 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від ДУ «Тернопільський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відзив мотивований тим, що сам по собі факт подання заяви про залишення позову без розгляду не свідчить про безпідставність та необґрунтовані дії позивача, оскільки це диспозитивне право позивача, яке передбачено ЦПК України. Крім того, в заяві про стягнення судових витрат заявник не зазначив, які саме дії позивача були необґрунтованими чи недобросовісними, що є підставою для компенсації таких витрат.

У зв`язку з наведеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Свірський Т.В. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Представник позивача ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином буди повідомлені про день і час слухання справи.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 01 серпня 2022 року позовну заяву ДУ «Тернопільський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, в частині виог до ОСОБА_6 залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

На підтвердження понесених витрат відповідачем ОСОБА_6 подано:

- копію договору про надання правничої допомоги б/н від 10 січня 2022 року (т.1 а.с.192-194);

- акт про надані послуги відповідачу ОСОБА_6 у зв`язку із розглядом справи №602/716/21 від 01 серпня 2022 року (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом) (т.1 а.с.195). Пунктом 4 передбачено, що клієнт зобов`язаний оплатити вартість послуг до 31 грудня 2023 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частин 5, 6 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК України.

Частиною 9 статті 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до положень частини 1 статті 44 ЦПК України, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Як вбачається з роз`яснень, що містяться в п. 38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишено без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Крім того, залишення заяви без розгляду у зв`язку з подачею заяви про залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Отже, саме по собі залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача

Таким чином, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічний висновок викладений в постановах КЦС у складі Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 148/312/16-ц, від 14 січня 2021 року в справі №521/3011/18.

Апеляційний суд зазначає, що в даній справі не постановлено ухвали про визнання зловживанням стороною позивача процесуальними правами відповідно до ч.2 ст.44 ЦПК України.

За матеріалами справи не встановлено будь-яких зловживань процесуальними правами з боку позивача чи його представника.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стороною відповідача не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Доводи апелянта про те, що факт звернення позивача до суду із заявою про залишення позову без розгляду свідчить про його передчасність, а отже необґрунтованість дій позивача, колегія суддів відхиляє, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 вересня 2022 року є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 18 листопада 2022 року.

Головуючий

Судді