КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2022 року

справа № 359/9001/17

провадження № 22-ц/824/2906/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Волошиній А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Борця Є.О., у справі:

за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександр Борисович та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання відповідача недобросовісним набувачем земельної ділянки та садового будинку, витребування цих об`єктів нерухомого майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на земельну ділянку та садовий будинок;

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюка Олександра Борисовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Копійка Віктор Вікторович, ОСОБА_7 , про стягнення збитків та моральної шкоди;

за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної державної адміністрації, приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександр Борисович та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання відповідача недобросовісним набувачем земельної ділянки та садового будинку, витребування цих об`єктів нерухомого майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на земельну ділянку та садовий будинок,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та посилалась на те, що її батьку ОСОБА_8 належала земельна ділянка площею 0,0569 га з кадастровим номером :04:001:4042 з цільовим призначенням для садівництва, розташована в СТ «Вишеньки 2» на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району. На цій земельній ділянці був побудований садовий будинок. 5 листопада 2014 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. посвідчив довіреність, якою ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_4 продати земельну ділянку за ціною та на умовах, визначених за її власним розсудом. 6 листопада 2014 року ОСОБА_4 , діючи на підставі довіреності від імені ОСОБА_8 , уклала з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким ОСОБА_4 відчужила у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0569 га з кадастровим номером :04:001:4042 з цільовим призначенням для садівництва, розташовану в СТ «Вишеньки 2» на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району. Крім того, в травні 2017 року ОСОБА_3 зареєструвала право власності на садовий будинок по АДРЕСА_1 на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району. Однак ОСОБА_8 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ця обставина свідчить про те, що 5 листопада 2014 року він не міг скласти довіреність та уповноважити ОСОБА_4 на продаж його земельної ділянки. У зв`язку з тим, що за час свого життя спадкодавець не склав заповіт, після його смерті спадкування здійснювалось за законом. ОСОБА_1 була спадкоємицею першої черги за законом. Вона у встановленому порядку прийняла спадщину, що відкрилась після смерті її батька ОСОБА_8 , та набула право власності на спадкову земельну ділянку та садовий будинок. Ця обставина свідчить про те, що оспорюваний договір купівлі-продажу земельної ділянки порушує право власності позивача на спадкове майно. Тому ОСОБА_1 просила визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на садовий будинок по АДРЕСА_1 на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району та земельну ділянку площею 0,0569 га з кадастровим номером :04:001: 4042 з цільовим призначенням для садівництва, розташовану в СТ «Вишеньки 2» на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району; витребувати ці об`єкти нерухомого майна з чужого незаконного володіння відповідача; а також зобов`язати органи міністерства юстиції здійснити державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на садовий будинок та земельну ділянку.

В подальшому ОСОБА_1 подала заяву про зміну предмета позову (а.с.52-56 т.1), та просила визнати недійсною довіреність, посвідчену 5 листопада 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. та зареєстровану в реєстрі за №1347, а також договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 6 листопада 2014 року між ОСОБА_8 , від імені якого діяла ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою В.В. та зареєстрований в реєстрі за №3279; визнати ОСОБА_3 недобросовісним набувачем садового будинку по АДРЕСА_1 на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району та земельної ділянки площею 0,0569 га з кадастровим номером :04:001:4042 з цільовим призначенням для садівництва, розташованої в СТ «Вишеньки 2» на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району; витребувати ці об`єкти нерухомого майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 ; а також визнати за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок та земельну ділянку.

ОСОБА_3 пред`явила зустрічний позов (а.с.70-75 т.1), в якому вона посилалась на те, що їй не було відомо про смерть ОСОБА_8 , а також про те, що ОСОБА_4 не мала права від його імені відчужувати земельну ділянку. Цей об`єкт нерухомого майна був придбаний за договором купівлі-продажу, який є відплатним правочином. Тому підстави для визнання ОСОБА_3 недобросовісним набувачем та витребування земельної ділянки з її володіння відсутні. Крім того, на посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки були витрачені грошові кошти в розмірі 77260 гривень, на будівництво садового будинку та введення його в експлуатацію - грошові кошти в розмірі 865000 гривень. ОСОБА_3 також зазнала душевні переживання. Ця обставина свідчить про те, що їй була заподіяна моральна шкода в розмірі 120000 гривень. Тому ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні первісного позову, а у випадку його задоволення стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 витрати на посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки в розмірі 77260 гривень, витрати на будівництво садового будинку та введення його в експлуатацію в розмірі 865000 гривень, а також моральну шкоду в розмірі 120000 гривень.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також пред`явили позов (а.с.118-119 т.3), в якому вони посилались на те, що після смерті ОСОБА_8 спадкоємцем першої черги за законом була не тільки ОСОБА_1 , а також ОСОБА_9 . На день відкриття спадщини вони проживали разом зі спадкодавцем. У такий спосіб кожен з них прийняв спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_8 , та набув право власності на 1/2 частку в садовому будинку та 1/2 частку в земельній ділянці. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 також помер. У зв`язку з тим, що за час свого життя він не склав заповіт, після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом була його дружина ОСОБА_4 та його дочка ОСОБА_5 . Вони у встановленому порядку прийняли спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_9 , та набули право власності на 1/2 частку в садовому будинку та 1/2 частку в земельній ділянці. Ці обставини свідчать про те, що оспорюваний договір купівлі-продажу земельної ділянки також порушує їх спадкові права. Тому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять суд визнати недійсною довіреність, посвідчену 5 листопада 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. та зареєстровану в реєстрі за №1347, а також договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 6 листопада 2014 року між ОСОБА_8 , від імені якого діяла ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою В.В. та зареєстрований в реєстрі за №3279; визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на 1/2 частку в садовому будинку по АДРЕСА_1 на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району та 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0569 га з кадастровим номером :04:001:4042 з цільовим призначенням для садівництва, розташованій в СТ «Вишеньки 2» на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району; а також витребувати 1/2 частку в цих об`єктах нерухомого майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 .

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2021 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександр Борисович та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання відповідача недобросовісним набувачем земельної ділянки та садового будинку, витребування цих об`єктів нерухомого майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на земельну ділянку та садовий будинок задоволено частково.

Визнано недійсною довіреність, посвідчену 5 листопада 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком Олександром Борисовичем та зареєстровану в реєстрі за №1347.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 6 листопада 2014 року між ОСОБА_8 , від імені якого діяла ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою Віктором Вікторовичем та зареєстрований в реєстрі за №3279.

У задоволенні первісного позову в частині вимог про визнання відповідача недобросовісним набувачем земельної ділянки та садового будинку, витребування цих об`єктів нерухомого майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на земельну ділянку та садовий будинок відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 1280 гривень.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюка Олександра Борисовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Копійка Віктор Вікторович, ОСОБА_7 , про стягнення збитків та моральної шкоди відмовлено.

Позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної державної адміністрації, приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександр Борисович та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання відповідача недобросовісним набувачем земельної ділянки та садового будинку, витребування цих об`єктів нерухомого майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на земельну ділянку та садовий будинок задоволено частково.

Визнано недійсною довіреність, посвідчену 5 листопада 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком Олександром Борисовичем та зареєстровану в реєстрі за №1347.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 6 листопада 2014 року між ОСОБА_8 , від імені якого діяла ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою Віктором Вікторовичем та зареєстрований в реєстрі за № 3279.

У задоволенні позову в частині вимог про визнання відповідача недобросовісним набувачем земельної ділянки та садового будинку, витребування цих об`єктів нерухомого майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на земельну ділянку та садовий будинок відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні первісного позову скасувати та постановити нове в цій частині, яким витребувати від відповідача ОСОБА_3 земельну ділянку та визнати право власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спірна земельна ділянка вибула із власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_8 від імені якого діяла ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 . Вказаний договір визнано судом недійсним, що є достатнім для витребування земельної ділянки в порядку ст. 388 ЦК України.

Крім того, судом першої інстанції не надано оцінки доказам щодо існування на момент відчуження земельної ділянки збудованим, але не введеним в експлуатацію будинку, який належав померлому ОСОБА_8 та є спадковим майном.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 та її представник проти апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні вимог первісного позову ОСОБА_1 щодо витребування земельної ділянки та садового будинку з володіння ОСОБА_3 , які не мають ознак чужого незаконного та визнання права власності на це майно, суд першої інстанції виходив із того, що такі вимоги є передчасними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 був власником земельної ділянки площею 0,0569 га з кадастровим номером :04:001:4042 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованої в СТ «Вишеньки 2» на території Вишеньківської сільської ради Бориспіль-ського району.

Допитані у судовому засіданні в суді першої інстанції свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 показали, що на вказаній земельній ділянці було розпочато будівництво садового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29 березня 2017 року (а.с.17 т.1).

05 листопада 2014 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. посвідчив довіреність (а.с.107-108 т.3), якою ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_4 продати земельну ділянку за ціною та на умовах, визначених за її власним розсудом.

06 листопада 2014 року ОСОБА_4 , діючи на підставі довіреності від імені ОСОБА_8 , уклала з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.7-8 т.1), за яким ОСОБА_4 відчужила у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0569 га з кадастровим номером :04:001:4042 з цільовим призначенням для садівництва, розташовану в СТ «Вишеньки 2» на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району.

В той же день рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Копійки В.В. №17002569 за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0569 га з кадастровим номером :04:001:4042 з цільовим призначенням для садівництва, розташовану в СТ «Вишеньки 2» на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району. Ця обставина підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №101934545 від 30 жовтня 2017 року (а.с.12-13 т.1).

Зі змісту договорів та актів прийому-здачі виконаних робіт (а.с.93-96 т.1), а також кошторисів та квитанцій до прибуткових касових ордерів, численних товарних чеків та квитанцій (а.с.110-113, 118-159 т.1) вбачається, що протягом 2015 - 2017 років ОСОБА_3 продовжувала будівництво садового будинку на придбаній нею земельній ділянці.

4 квітня 2017 року ОСОБА_3 подала до Департаменту ДАБІ у Київській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт №КС45 (а.с.82-84 т.1), в якому вона повідомила про будівництво садового будинку по АДРЕСА_1 на території Вишеньківської сільської ради Бориспіль-ського району.

24 квітня 2017 року ОСОБА_3 зареєструвала в Департаменті ДАБІ у Київській області декларацію №КС51 про готовність до експлуатації садового будинку по АДРЕСА_1 на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району (а.с.79-81 т.1).

12 травня 2017 року рішенням державного реєстратора КП «Баришівське бюро технічної інвентаризації» №35134547 за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на садовий будинок по АДРЕСА_1 на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦК України власник майна має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту інформаційної довідки зі спадкового реєстру №49659510 від 30 жовтня 2017 року (а.с.15 т.2) вбачається, що за час свого життя ОСОБА_8 не склав заповіт. Спадкоємцями першої черги за законом були його син ОСОБА_9 , а також його дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . Це підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 28 жовтня 2017 року, серії НОМЕР_3 від 22 лютого 1976 року та серії НОМЕР_4 від 17 березня 1975 року (а.с.12, 22, 43 т.2).

Зі змісту листів в.о. начальника відділу з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Голосіївської РДА в м. Києві №100/39-171 від 31 січня 2018 року, №100/39-2237-1 від 1 лютого 2018 року (а.с.35, 37 т.2) вбачається, що станом на день відкриття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_9 проживали разом з ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_2 . У такий спосіб кожен з них прийняв спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_8 .

Відомості про те, що ОСОБА_7 також проживала разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини в матеріалах спадкової справи №6/2017 відсутні (а.с.7-43 т.2) Крім того, вона подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини лише 25 червня 2018 року, тобто майже через чотири роки після відкриття спадщини, що свідчить про те, що ОСОБА_7 не прийняла спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер також. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 27 грудня 2016 року (а.с.113 т.2).

Зі змісту інформаційної довідки зі спадкового реєстру №46510613 від 24 січня 2017 року (а.с.124 т.1) вбачається, що за час свого життя ОСОБА_9 не склав заповіт. Спадкоємцями першої черги за законом були його дружина ОСОБА_4 та його дочка ОСОБА_5 . Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 27 серпня 2010 року (а.с.120 т.2) та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 12 червня 2012 року (а.с.121 т.2). Зі змісту довідок діловода КК «Центр комунального сервісу» № 89 та № 91 від 18 січня 2017 року (а.с.115, 116 т. 2) вбачається, що станом на день відкриття спадщини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали разом з ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_2 . Крім того, 21 лютого 2017 року, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, ОСОБА_4 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, тоді як ОСОБА_5 є малолітньою дитиною. Ці обставини свідчать про те, що обидві спадкоємиці у встановленому порядку прийняли спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_9 .

Як встановлено судом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, а відтак припинилась його цивільна правоздатність, тобто його здатність мати цивільні права та обов`язки, зокрема уповноважувати інших осіб на відчуження його майна.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про визнання недійсною довіреності від 05 листопада 2014 року, якою ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_4 продати земельну ділянку за ціною та на умовах, визначених за її власним розсудом, оскільки дана довіреність видана після смерті ОСОБА_8 .

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_9 після смерті ОСОБА_8 на підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України набули право спільної часткової власності по Ѕ частини на спадкову земельну ділянку.

Разом із тим вимоги ОСОБА_1 про витребування у ОСОБА_3 спірні земельну ділянку та садовий будинок та визнання права власності на вказане нерухоме майно задоволенню не підлягають.

Судом першої інстанції вірно зазначено про відсутність підстав для визнання ОСОБА_3 недобросовісним набувачем, оскільки відсутні докази на підтвердження обізнаності ОСОБА_3 про смерть ОСОБА_8 , а також про те, що ОСОБА_4 не мала права від його імені відчужувати земельну ділянку. Цей об`єкт нерухомого майна був придбаний за відплатним договором.

Крім того ОСОБА_1 не є одноосібною спадкоємицею після смерті ОСОБА_8 , а тому заявлені вимоги про визнання за апелянтом права власності на вказане нерухоме майно задоволені бути не можуть .

Відтак підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, на які посилається апелянт, для витребування нерухомого майна у ОСОБА_3 , відсутні.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що судом не надано оцінки щодо існування на момент незаконного відчуження земельної ділянки збудованих, але не введених в експлуатацію двоповерхового будинку, який також є спадковим майном спростовується змістом судового рішення, яким встановлено, що протягом 2015-2017 років ОСОБА_3 продовжувала будівництво садового будинку на придбаній нею земельній ділянці та суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_9 були співвласниками не садового будинку як окремого об`єкту цивільного права, а лише будівельних матеріалів, використаних в процесі його будівництва.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене із повним з`ясуванням обставинам справи, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, та не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та може бути оскаржене до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді