Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/434/22
Провадження № 2/391/162/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2022р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області:

головуюча - суддя Мумига І.М.

за участю секретаря Качинської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 2/3 будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В позовній заяві позивачка пояснила, що в серпні 1998 року вона заселилася до будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до архівної довідки, виданої обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 20.07.2022 року за № 86220 будинок належить ОСОБА_3 1/3 частка (приватна спільна часткова). Відповідно до Свідоцтва про право власності від 06.08.1996 року № 564 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 2/3 (приватна спільна сумісна), дублікат від 16.11.2007 року відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 25.11.1994 року № 672.

03 квітня 1999 року ОСОБА_5 була написана розписка, за якою вона отримала грошові кошти від неї у розмірі 15000 тисяч гривень за будинок. 04 травня 1999 року ОСОБА_3 була написана розписка, за якою вона отримала грошові кошти від неї у розмірі 1000 доларів США за будинок. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 травня 2022 року, власником майна, що належало ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дочка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно із договором дарування від 16 червня 2022 року ОСОБА_2 передала їй безоплатно у власність 1/3 частку житлового будинку. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру, виданої приватним нотаріусом Кропиницького району Кіровоградської області Солодовою Людмилою Анатоліївною відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), спадщину за якою прийняв, але не оформив ОСОБА_4 . Також відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру виданої Компаніївською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), спадщину за яким прийняла, але не оформила ОСОБА_2 . 08.11.2010 року вона уклала договір про надання послуг з постачання природного газу до вказаного житлового будинку, своєчасно здійснювала оплату, чим підтверджується факт добросовісного, відкритого та безперервного володіння, тому просить визнати за нею право власності на будинок за набувальною давністю.

На виконання вимог п. п.2, 3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 20.09.2022 року відкрито провадження по справі, справу призначено розглядати в порядку загального позовного провадження.

Позивачка в судове засідання з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову визнає у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно паспорта серії НОМЕР_1 від 21.01.2016 року позивач зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 з 23.08.1989 року. (а.с. 10).

З довідок виконавчого комітету Компаніївської селищної ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 683 від 22.06.2022 року та № 1256 від 09.11.2022 року, акту щодо проживання особи від 16.06.2022 року встановлено, що позивачка проживає за адресою АДРЕСА_1 , земельна ділянка не приватизована. (а.с. 14-15, 139).

Вартість домоволодіння, по АДРЕСА_1 , станом на 16.08.2022 року становить 118 722,91 грн. (а.с.16).

Як вбачається з архівної довідки обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 20.07.2022 року за № 86220 право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 за архівними даними реєстрових книг станом до 01.01.2013 року зареєстровано за ОСОБА_3 1/3 частка (приватна спільна часткова). Відповідно до Свідоцтва про право власності на спадщину від 06.08.1996 року № 564 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 належить 2/3 будинку (приватна спільна сумісна), дублікат від 16.11.2007 року відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 25.11.1994 року № 672. (а.с.18).

Згідно з свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.05.2022 року ОСОБА_2 є спадкоємцем, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , на майно, а саме 1/3 частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 19).

З договору дарування від 16.06.2022 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 302891969 від 16.06.2022 року встановлено, що ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 1/3 частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 20-22).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 17.08.2020 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . (а.с. 23).

Відповідно до актового запису про смерть № 14 від 09.06.2010 року ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . (а.с. 41).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69775110 від 17.08.2022 року після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа. (а.с. 25-26).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69775215 від 17.08.2022 року після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа. (а.с. 24).

Як вбачається з розписок від 03.04.1999 року та 04.05.1999 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 отримали від ОСОБА_1 грошові кошти по 15 000 гривень за 1/3 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 27-28).

З дослідженої в судовому засідання спадкової справи, наданої приватним нотаріусом Солодовою Л.А, встановлено, що після смерті ОСОБА_5 до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини звернувся ОСОБА_4 (а.с. 37-56)

З дослідженої в судовому засідання спадкової справи, наданої державним нотаріусом Узловою Айзіме С.Ю., встановлено, що після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори щодо відмови в прийнятті спадщини звернулися ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та щодо прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2 , яка отримала свідоцтво про право на спадщину. (58-124)

Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статті 12 та 81 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення,.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінує належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність її взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із частиною першою статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) зроблено висновок, що «умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 ЦК України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

За змістом частини першої статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном.

Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном».

У постановах Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 924/925/17 та від 22 травня 2018 року в справі № 922/1574/17 зазначено, що відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або особа, яка вважає себе власником майна. При цьому така особа має не визнавати або оспорювати це право позивача, і між сторонами має існувати спір про право, який суд вирішує у порядку позовного провадження. Позов про право власності за давністю володіння не може пред`являти законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника, крім випадків, визначених частиною 3 статті 344 ЦК України. Отже, встановлення власника майна і його волі щодо передачі майна у володіння є обставинами, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору у справі про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, і підлягає доведенню під час ухвалення судового рішення.

Таким чином, судом, на підставі оцінки зібраних по справі доказів в цілому, так і кожного доказу окремо, встановлено, що оскільки позивач відкрито, добросовісно та безперешкодно проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 1998 року, тобто 24 роки, то вона має підстави для набуття право власності на вищевказане домоволодіння за набувальною давністю.

В зв`язку з тим, що позивачем не заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідачів судових витрат по справі, суд відносить їх за рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 263-265, 268, 272, 273, 280-282, 284, 289, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянкою України, право власності за набувальною давністю на 2/3 будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянка України, зареєстрована АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , адреса проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Повний текст рішення складено 30.11.2022 року.

Суддя І.М. Мумига