Ухвала

08 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 753/22238/21

провадження № 61-12175ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Дарницький ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ)) про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що постановою Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року у справі № 753/16033/20 визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо зняття арешту з автомобіля, який належить йому на праві власності, за виконавчим провадженням № 53626870 від 27 березня 2017 року. Вина державного виконавця встановлена постановою суду, а тому не потребує повторного доказування.

Вказував, що неправомірна бездіяльність державного виконавця завдала йому моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, його звичайний ритм життя змінився, він змушений протягом тривалого часу, майже п`ять років, перебувати у стресовому стані, відвідувати виконавчу службу, звертатися до суду за захистом своїх прав. Водночас він повністю сплатив борг за комунальні послуги, виконавче провадження № 53626870 закінчене, але арешт з автомобіля не знято.

Оскільки державний виконавець, не знявши арешту з його автомобіля у зв`язку із закінченням виконавчого провадження, незаконно позбавив його конституційного права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, просив суд стягнути із державного бюджету на свою користь 40 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої державним виконавцем Дарницького ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Бойправом А. О.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_1 15 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що державним виконавцем при закритті виконавчого провадження не вчинені всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а тому ОСОБА_1 був вимушений вживати додаткові зусилля для захисту свого порушеного права власності, що завдало йому певних душевних страждань.

06 грудня 2022 року на електронну пошту Верховного Суду надійшла касаційна скарга Дарницького ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є відшкодування моральної шкоди у розмірі 40 000,00 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (248 100,00 грн), а тому відповідно до вимог ЦПК України справа є малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, та судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний