Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1594/22

Провадження № 2/348/847/22

28 листопада 2022 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув у порядку загального позовного провадження у м. Надвірна Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Богомазова І.О., пред`явив позов, відповідно до якого просить суд стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 291429,23 гривень, яка складається з: 5900 доларів США основного боргу, 3 % річних, що становить 137,24 доларів США та 50000 грн. штрафу (на підставі договору від 27.08.2021) та стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 354963,24 гривень, які складаються з 5000 доларів США основного боргу, 3 % річних, що становить 116,3 доларів США та 6 % за користування грошовими коштами, що становить 3760 доларів США (на підставі розписки від 28.08.2021) та судові витрати по справі. В обґрунтування позову наведено таке. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у 2021 році було укладено два договори позики, згідно із якими відповідач виступає позичальником, а позивач -- позикодавцем. ОСОБА_2 свої зобов`язання із повернення коштів за жодним із договорів не виконала, тому 21.07.2022 позивачем було ініційовано надіслання на адресу відповідача досудової претензії з метою мирного врегулювання спору. Однак, на вказану претензію не було отримано відповіді. У зв`язку з тим, що на час подання позовної заяви зобов`язання щодо повернення коштів за жодним із них не було здійснено у досудовому порядку врегулювати спір не вдалося. Щодо зобов`язань за договором позики від 27.08.2021 зазначає. 27.08.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір позики. Відповідно до п. 1.2 Договору, його предметом були грошові кошти в сумі 158592 грн., що на момент підписання Договору становила гривневий еквівалент 5900 доларів США згідно з комерційним курсом продажу іноземної валюти в АТ «Укрексімбанк». Згідно із п. 2.1 Договору позика надавалась до 27.11.2021. Пунктом 2.2 визначається порядок повернення позики, яка підлягала поверненню шляхом здійснення щомісячних платежів в сумі гривневого еквіваленту 300 доларів США згідно з комерційним курсом продажу іноземної валюти в АТ «Укрексімбанк» на момент повернення та до 27.11.2021 - гривневого еквіваленту 5300 доларів США згідно комерційного курсу продажу іноземної валюти в АТ «Укрексімбанк» на момент повернення. Пунктом 3.2 передбачено, що підписанням Договору відповідач, як позичальник, підтвердив отримання суми позики від позикодавця у повному обсязі. Пунктом 2.3 Договору передбачено, що його строк може бути змінено за згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди. Однак, між позивачем та відповідачем такої укладено не було. Водночас, Договором передбачені санкції за його неналежне виконання. Так, згідно із п. 4.3 Договору у разі порушення строків оплати позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю пеню в розмірі 4 % від загальної суми позики за кожен день протермінування. За п. 4.4 у разі прострочення оплати за Договором більше ніж на 2 місяці, окрім вказаної пені прередбачено також штраф у розмірі 50000 грн. При цьому позивач відмовляється від свого права вимоги пені в розмірі 4 % від загальної суми позики за кожен день протермінування на користь вимоги 3 % річних від простроченої суми. Щодо зобов`язань за розпискою від 28.08.2021. Вказує, що 28.08.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено ще один договір позики на суму 5000 доларів США, кошти за яким ОСОБА_2 зобов`язалась повернути не пізніше 28.11.2021, що підтверджує розписка, видана відповідачем 28.08.2021. Покликається на постанову від 30.08.2022 у справі № 361/8807/18 ВС. Відповідно до розписки від 28.08.2021 відповідач мав повернути суму позики та сплатити 6% від позиченої суми за кожен місяць користування вказаними коштами, що становить 3760 доларів США. А враховуючи те, що відповідач вчасно коштів не повернув, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми на підставі ст.625 ЦК України.

21.09.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цивільній справі. Постановив розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Зобов`язав позивача подати суду у підготовчому засіданні оригінал письмової розписки ОСОБА_2 про отримання грошових коштів в розмірі 5000 доларів США від 28.08.2021.

07.11.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження у даній справі,призначено справу до судового розгляду по суті.

28.11.2022 позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Розгляд справи просила проводити за її відсутності.

28.11.2022 відповідач повторно у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належно. Клопотання про розгляд справи за її відсутності не подала. Відповідач відзиву на позовну заяву не подала. Враховуючи наведене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів(постановляє заочне рішення).

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд встановив:

27.08.2021 між сторонами було укладено договір позики на суму 158592,00 гривні, що на момент підписання Договору становило гривневий еквівалент 5900 доларів США згідно з комерційним курсом продажу іноземної валюти в АТ «Укрексімбанк», з терміном повернення до 27.11.2021. Позика підлягала поверненню шляхом: здійснення щомісячних платежів в сумі гривневого еквіваленту 300 доларів США згідно з комерційним курсом продажу іноземної валюти в АТ «Укрексімбанк» на момент повернення; до 27.11.2021 - 5300 доларів США в гривневому еквіваленті згідно з комерційним курсом продажу іноземної валюти в АТ «Укрексімбанк» на момент повернення. Допускається дострокове повернення. Позичальник підтвердив отримання суми позики від позикодавця у повному обсязі підписанням договору. Договором передбачено, що у разі прострочення оплати за Договором більше ніж на 2 місяці позичальник оплачує позикодавцю штраф у розмірі 50000 гривень. Наведене підтверджується копією договору позики від 27.08.2021. Строк діх договору до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

28.08.2021 між сторонами було укладено договір позики на суму 5000 доларів США, терміном повернення до 28.11.2021, що стверджується розпискою від 28.08.2022. У розписці також вказано, що відповідач зобов`язується сплачувати позивачу 6% від позиченої суми за кожний місяць користування.

21.07.2022 позивач склав досудову претензію з метою повернення коштів за договорами позики. Відповідно до поштової квитанції та опису вкладення, зазначену претензію позивач надіслав відповідачу 21.07.2022.

Оцінка суду.

Правовідносини, що виникли між сторонами ґрунтуються на нормах ЦК України щодо зобов`язань та їх виконання, а також щодо договору позики.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ході судового розгляду судом встановлено, що між сторонами у 2021 році було укладено два договори позики. Позичені кошти відповідач позивачу не повернула, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню основна сума боргу за договором від 27.08.2021 у розмірі 5900 доларів США та у розмірі 5000 доларів США - за договором від 28.08.2021 у гривневому еквіваленті, відповідно до позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України, передбачено, щовиконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Відповідно до ч.1, 3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи те, що договором від 27.08.2021 передбачено відповідальність за прострочення виконання зобов`язання на строк більше 2 місяців у виді штрафу у розмірі 50000,00 гривень, таке прострочення мало місце до введення воєнного стану, а отже позовна вимога про стягнення штрафу підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, встановлені у розписці відсотки за користування позикою підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі про який просив позивач за період з 28.08.2021 до 07.09.2022, оскільки судом встановлено, що кошти позивачу відповідач на час судового розгляду не повернув.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано позику іншим позикодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким чином, нарахування 3% річних та неустойки може бути здійснене тільки до 23.02.2022.

Відповідно до умов договору від 27.08.2021, заборгованість у розмірі 300 доларів США вважається простроченою з 27.09.2021, заборгованість у розмірі 600 доларів США - з 27.10.2021, заборгованість у розмірі 5900 доларів США - з 27.11.2021. Враховуючи те, що за договором від 27.08.2021 розрахунок 3% річних має бути здійснено з урахуванням вимог договору щодо повернення коштів частинами та до 23.02.2022 включно. Розмір 3% річних за цим договором становитиме 45,43 доларів США.

Відповідно до умов договору від 28.08.2021, заборгованість у розмірі 5000 доларів США вважається простроченою з 28.11.2021. Враховуючи те, що за договором від 28.08.2021 розрахунок 3% річних має бути здійснено до 23.02.2022 включно. Розмір 3% річних за цим договором становитиме 36,16 доларів США.

Тому, позовна вимога про стягнення з відповідача 3% річних від суми простроченої заборгованості підлягає до задоволення частково.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Щодо стягнення судових витрат.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до наданого представником позивача акту виконаних робіт №1 на виконання договору-доручення №1018 від 18.07.2022, витрати на правничу допомогу склали 6000,00 гривень. Розмір зазначених адвокатом витрат відповідає складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт, зазначені послуги надано позивачу у повному обсязі, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 6463,92 гривень, що стверджується квитанцією №7788-5203-1757-5850 від 07.09.2022. Суд задовольнив позов частково, а тому з відповідача на користь позивача пілягає стягненню судовий збір у розмірі 6395,16 гривень, що є пропорційним розміру позовних вимог, які суд задовольнив.

Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у загальному розмірі 287757 (двісті вісімдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят сім)гривень 75 копійок за договором позики від 27.08.2021.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у загальному розмірі 351758 (триста п`ятдесят одну тисячу сімсот п`ятдесят вісім)гривень 44 копійки за договором позики від 28.08.2021.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у справі у розмірі 6395 гривень 16 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок на користь ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його постановлення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складено повного тексту рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 28.11.2022.

Суддя Матолич В.В.