РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/15525/21

Провадження № 22-ц/4815/390/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Макарова-42» - адвоката Ромашко Людмили Григорівни на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2021 року, в цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Макарова-42» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Макарова-42» звернулося до Рівненського міського суду із позовом до ОСОБА_1 та просили стягнути на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Макарова-42» (код СДРПОУ 42587453) заборгованість по внеску на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 5794 (п`ять тисяч сімсот дев`яносто чотири) грн. 52 коп., заборгованість по внеску до ремонтного фонду в розмірі 3904 (три тисячі дев`ятсот чотири) грн. 27 коп. та судові витрати в сумі 3470 (три тисячі чотириста сімдесят) грн., що складаються з розміру судового збору в сумі 2270,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1200,00 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2021 року позовна заява задоволена.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Макарова-42» () заборгованість по внеску на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 5794 (п`ять тисяч сімсот дев`яносто чотири) грн. 52 коп. та заборгованість по внеску до ремонтного фонду в розмірі 3904 (три тисячі дев`ятсот чотири) грн. 27 коп. та понесені судові витрати в сумі 2770 (дві тисячі сімсот сімдесят ) грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Макарова-42» - адвокат Ромашко Людмила Григорівна, просить змінити рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Макарова-42» судових витрат та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Макарова-42» понесені судові витрати в сумі 3470 грн. В решті рішення суду залишити без змін.

Зазначає, що суд першої інстанції неправильно оцінив докази подані в обґрунтування понесених витрат на правову допомогу. Крім того невірно застосував ст. 137 ЦПК України.

Посилаючись на позиції викладені у постановах Верховного Суду зазначає, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони. Саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення не співмірності витрат. У суду відсутні повноваження втручання у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони, а у випадку, коли розмір гонорару сторонами визначений договором у фіксованому розмірі суд не може вимагати детального опису робіт адвоката.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

З матеріалів справи вбачається, що 15 липня 2021 року між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Макарова-42» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Припешнюк і Партнери» укладений договір №63/21 про надання правничої допомоги (а.с. 33).

Відповідно до пункту 1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання забезпечити представництво, захищати права і законні інтереси Клієнта, надавати іншу правничу допомогу в обсязі та на умовах, встановлених цим Договором, а Клієнт зобов`язується сплатити винагороду за надану правничу допомогу та відшкодувати фактичні витрати, понесені у зв`язку з виконанням цього Договору.

Згідно пункту 3 виконання умов договору здійснюється адвокатами-засновниками Адвокатського об`єднання, помічниками адвокатів та працівниками за дорученням.

Відповідно до пункту 5 за надання правової допомоги, передбаченої даним договором, Клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському об`єднанню гонорар в розмірі 1200 грн. Оплата здійснюється на підставі виставленого рахунку.

Представництво інтересів позивача здійснювалось на підставі Ордера на надання правничої (правової) допомоги: ВК1026307 від 28.07.2021 року, виданий Адвокатським об`єднанням «Припешнюк і Партнери».

Відповідно до платіжного доручення №50 від 23.07.2021 року вбачається, що платником ОСББ «Макарова-42» сплачено суму у розмірі 1200 грн. на рахунок Адвокатського об`єднання «Припешнюк і Партнери», призначення платежу: Оплата послуг за договором про надання правової допомоги №63/21 від 15.07.2021 року.

Велика Палата Верховного Суду у своїй додатковій постанові від 19.02.2020 року по справі №755/9215/15-ц зазначає про наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Як вбачається з рішення суду та матеріалах справи відповідач не подавала будь-яких доводів стосовно зменшення розміру витрат на правову допомогу, яка визначена адвокатом та стороною у встановленому законом порядку у розмірі 1200 грн.

З огляду на викладене та вимоги ст. 141 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що оспорюване рішення суду в частині стягнення судових витрат не в повній мірі відповідає вимогам закону, тому судові витрати по справі, в частині на професійну правничу допомогу підлягали до стягнення в сумі 1200,00 грн., оскільки інша сторона не заперечила проти розміру таких вимог, а в загальному судові витрати підлягали до стягнення в сумі 3470 грн., з них: сплаченого судового збору в сумі 2270,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1200,00 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу на суму 1200 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, тривалістю розгляду справи, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановлені оскаржуваного рішення допустив часткове порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

В іншій частині судове рішення не переглядалось, як таке, що не оскаржувалось.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Макарова-42» - адвоката Ромашко Людмили Григорівни задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Макарова-42» судових витрат в розмірі 2770 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Макарова-42» судових витрат в розмірі 3470 гривень, з них судового збору в сумі 2270,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1200,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Шимків С.С.