Справа № 172/696/22
Провадження № 2/172/244/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2022 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкода Олександр Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський Анатолій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 11.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. вчинено виконавчий напис № 125 про звернення стягнення на транспортний засіб, який їй належить, в рахунок погашення боргу в сумі 164679,70 грн. Виконавчий напис вчинено на договорі застави транспортного засобу № 3398 від 16.09.2021 року задля стягнення з неї на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики № 16/09/21-1 від 16.09.2021 року, який укладений між нею та відповідачем. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вважає, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що порушує права позивача. Нотаріусом вчинено виконавчий напис без фактичного звернення відповідача або повноважного представника останнього до нотаріуса, оскільки зі змісту довіреності, виданої відповідачем видно, що ОСОБА_3 не мала права звертатися до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. У довіреності відсутнє право представляти відповідача перед приватними нотаріусами, в тому числі не надано представнику право звертатися до нотаріусів з будь-якими заявами. З документів, наданих нотаріусу, неможливо встановити безспірність заборгованості, оскільки до заяви про вчинення виконавчого напису додано договір застави з графіком погашення заборгованості за договором позики. Тоді як, нею, 17.10.2021 та 08.12.2021 року було вчинено два платежі на загальну уму 26506,00 грн., тому сума боргу перед відповідачем складає 131426,00 грн., а не, як зазначено у виконавчому написі, 140349,00 грн.

Просить суд визнати виконавчий напис № 125, вчинений 11.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. про звернення стягнення на предмет застави автомобіль марки «SUBARU TRIBECA» номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача судові витрати у справі судовий збір за подання позову до суду в сумі 992,40 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, витрати на професійну правову допомогу в сумі 5000,00 грн., комісію банку 29,77 грн.

Ухвалою від 16.09.2022 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони та треті особи про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, відповідач і треті особи у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та письмові пояснення щодо предмета позову не надали.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

11.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. був вчинений виконавчий напис № 125 щодо звернення стягнення на транспортний засіб автомобіль марки та моделі «SUBARU TRIBECA», 2005 року випуску номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 21.02.2019 року ТСЦ 5152, який на підставі договору застави, посвідченого 16 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л.В., за реєстровим номером 3358, переданий в заставу ОСОБА_2 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного рухомого майна, вирішено задовольнити вимоги ОСОБА_2 за прострочення сплати заборгованості за договором позики № 16/09/21-1, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за яким строк платежу настав 15.11.2021 року. Боржник прострочив сплату боргу за договором позики на 58 днів, тому сума заборгованості становить, з урахуванням збору за вчинення виконавчого напису, 164679,00 грн.

На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. 17 січня 2022 року було відкрито виконавче провадження.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст.88 Закону України «Про нотаріат»).

Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст.89 Закону України «Про нотаріат».

Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі - Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Зокрема, згідно з Порядком для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Виконавчий напис вчинюється на підставі: а) оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.

Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.

Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи.

Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Таким чином, судом встановлено, що на момент вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 не була безспірною, оскільки позивачка частково погасила борг. Крім того, відповідачем нотаріусу не надано належним доказів на підтвердження дійсного розміру заборгованості.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 992,40 грн.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн., оскільки всупереч вимогам ст. 137 ЦПК України ОСОБА_1 не надано суду на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу договору про надання правової допомоги, акту прийому-передачі послуг з надання правничої допомоги.

Крім того, не підлягають стягненню судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, оскільки стягнення такого виду судових витрат не передбачено ст. 141 ЦПК України, а крім того, ОСОБА_1 не подано до Васильківського районного суду Дніпропетровської області заяву про забезпечення позову. Також не підлягає стягненню з відповідача комісія банку в сумі 29,77 грн., оскільки це не є судовими витратами, пов`язаними з розглядом справи.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкода Олександр Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський Анатолій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем 11 січня 2022 року за № 125 про звернення стягнення на транспортний засіб автомобіль марки «SUBARU TRIBECA» номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 992,40 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк