справа №176/1723/22
провадження №2/176/692/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

з участю секретаря с/з Петренко Н.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, одноразового заохочення до ювілейних дат, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні на загальну суму 65845,57 грн, одноразового заохочення до ювілейних дат 1600 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 1932,21 грн. на момент звернення до суду з позовом та до дня ухвалення судом рішення по справі.

Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона 21 травня 1981 року була прийнята на роботу в ДП «СхідГЗК», з квітня 2019 року вона працює розподілювачем робіт механоскладальної дільниці 01а РМЗ ДП «СхідГЗК». Починаючи з травня місяця 2022 року фактично виплата їй заробітної плати не здійснювалася. За період з травня по липень 2022 року відповідачем було нараховано, але не сплачено заробітної плати на суму 13139,83 грн. 16.08.2022 року нею було подано письмову заяву про звільнення на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку із систематичним порушенням відповідачем законодавства про працю, невиплати заробітної плати більше ніж 3 місяці. Лише 05.09.2022 року позивачка отримала наказ про звільнення №1122-ос від 16.08.2022р. за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем умов колективного договору. Вказаним наказом, була також передбачена виплата вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього заробітку та виплата компенсації за 62 календарних дні невикористаної відпустки. Також, відповідно до пункту 5.9 Колективного договору відповідачем не було сплачено їй одноразове заохочення до ювілейних дат (60 років 19.03.2022р.) «За сумлінну працю, при наявності загального стажу на підприємстві більше 5 років» в розмірі 1600 грн., її стаж на даному підприємстві більше 40 років. Наказ «Про зупинку дії окремих положень Колективного договору ДП «СхідГЗК» на період воєнного стану» діє з 01.04.2022р. №87 від 01.04.2022р.

Крім того, позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку, який на момент звернення до суду складає 1932,21 грн. Позивачка просить розрахувати суму середнього заробітку за час затримки розрахунку, до ухвалення судового рішення по справі.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2022 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивачу, відповідно до вимог ЦПК, в приміщенні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області 10.10.2022 року було вручено копію ухвали про відкриття провадження,копію позовної заяви та додатків до неї. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень від відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не надійшло.

02.11.2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому останній не визнає позов ОСОБА_1 та просить суд відмовити у його задоволенні оскільки тривалість затримки виплат зумовлено фінансово-економічною кризою, нестабільним державним (бюджетним) фінансуванням та затримками у взаєморозрахунках, а також введеним воєнним станом в Україні та як наслідок перебування ДП «СхідГЗК» із 01.03.2022 у вимушеному тимчасовому простої, що підтверджується Наказом №778/к від 01.03.2022 року. Відповідач знаходиться у складному фінансовому становищі, що значно ускладнює вчасну виплату відповідних сум. Таким чином, Відповідач при ухваленні рішення по справі просить врахувати інтереси відповідача, які полягають у збереженні підприємством свого матеріального та фінансового становища. Щодо позовних вимог про стягнення 1600 грн. одноразового заохочення до ювілейних дат, то Наказом «Про зупинку дії окремих положень колективного договору ДП «СхідГЗК», призупинено будь-які виплати на період воєнного стану з 01.04.2022 року №87.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Так, відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено із трудової книжки позивачки ОСОБА_1 , що вона дійсно з 21 травня 1981 року по 16 серпня 2022 року знаходилась у трудових відносинах з Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та, на підставі наказу №1122/ос від 16 серпня 2022 року, була звільнена за власним бажанням за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. /а.с.12-16,41/

Згідно довідки ДП «СхідГЗК» виданої ОСОБА_1 08.08.2022 року станом на 08.08.2022 року мається заборгованість по заробітній платі, а саме

-компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати за квітень 96,47;

-за травень 2022 року 3947,24 грн;

-за червень 2022 року 4657,78 грн;

-за липень 2022 року 4438,34 грн;

разом до виплати 13139,83 грн. /а.с.11/

Згідно із повідомленням від 16.08.2022 року відповідач також винен позивачці компенсацію за невикористану відпустку за 17 календарних днів у сумі 22700 грн., вихідну допомогу у розмірі 26692,68 грн. та з відрахуванням обов`язкових платежів разом сума складає 41901,06 грн. Нарахована сума розрахункових складає 55040,90 грн. /а.с.35/

Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

За змістом ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Відповідно ч.2 ст.233 КЗпП із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначає структуру заробітної плати, а саме:

- основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

- додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Проаналізувавши зазначені норми, суд приходить до висновку, що всі суми (заробітна плата, компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку, тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що позивач звернувся до суду в строк, визначений ст.233 КЗпП України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню частково, оскільки з ним не проведений розрахунок по заробітній у розмірі 55040,90 грн., як зазначено у повідомленні від 16.08.2022 року, а не у розмірі 65845,57 грн. як просила позивач у своєму позові.

Що ж стосується середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то слід зазначити наступне.

Позивачка просила стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку починаючи з дня звільнення по день ухвалення судового рішення, який станом на 25.08.2022 року, тобто на день звернення до суду із позовом, становив 1932,21 грн .

Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (постанова у справі № 6-64цс13 від 3 липня 2013 року) згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Пунктом 8 даного Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Відповідно до статті 27 Закону «Про оплату праці» Порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Із розрахунку розміру середньоденного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, наданого та розрахованого позивачкою вбачається, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 412,5 грн. Суд погоджується з таким розрахунком, однак зазначає, що не бере до уваги розрахунок моральної шкоди, оскільки позивачка не ставила у позовній заяві вимоги про стягнення моральної шкоди.

Таким чином, оскільки позивачка була звільнена з роботи 16 серпня 2022 року, час затримки кінцевого розрахунку при звільненні, станом на 10 листопада 2022 року, складає 63 робочих дні.

Отже, із відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні в сумі 25162,5 грн. (412,5 грн/день * 61 робочих дні).

Доводи відповідача про відсутність коштів у підприємства та тяжкий фінансовий стан не приймаються судом до уваги, оскільки сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача всю суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вважаючи її співмірною розміру заборгованості на день звільнення, та діям відповідача щодо якнайшвидшого погашення заборгованості.

Щодо позовних вимог про стягнення 1600 грн. одноразового заохочення до ювілейних дат необхідно зазначити наступне.

Відповідно до п.5.9 Колективного договору ДП «СхідГЗК» визначено вшановувати в підрозділах працівників підприємства з нагоди ювілейних дат: в 50 і 60 років, з виплатою одноразового заохочення за сумлінну працю в розмірі 1600 грн., при наявності загального стажу роботи на підприємстві більше 5 років./а.с.21/

19 березня 2022 року ОСОБА_1 виповнилося 60 років і маючи загальний стаж роботи на підприємстві набагато більше ніж 5 років, вона мала б отримати передбачене колективним договором одноразове заохочення.

Внутрішнім наказом ДП «СхідГЗК» №87 від 01.04.2022 року, виданого згідно із ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 року, зупинено дію окремих положень Колективного договору ДП «СхідГЗК» на 2021 рік з 01.04.2022 на період воєнного стану, згідно додатку до якого до переліку положень колективного договору ДП «СхідГЗК» на 2021 рік, які зупиняють дію на період воєнного стану, потрапило і положення п.5.9, яке зазначено вище.

У зв`язку із цим відповідач просив відмовити позивачці у задоволенні вимоги про стягнення 1600 грн. одноразового заохочення до ювілейних дат.

Однак, 60 років позивачці виповнилося раніше ніж вступив у дію вищезазначений наказ, а тому вимога позивачки про стягнення з відповідача на її користь одноразового заохочення до ювілейних дат у сумі 1660 грн. підлягає задоволенню.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки має бути стягнуто розрахункову суму, невиплачену їй при звільненні у розмірі 55040,90 грн.,з якої вже утримано податок з доходів, військовий збір та профвнески, та яка включає в себе заборгованість за травень 2022 - 3947,24 грн., заборгованість за червень 2022 - 4657,78 грн., заборгованість за липень 2022 - 4438,34 грн., компенсацію за квітень 2022 - 96,47 грн., простій 96 год. у сумі 3312,38 грн., компенсацію за не використану відпустку 17 к/д - 22700,68 грн., вихідну допомогу - 26692,68 грн. Крім того з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні розрахований з дня звільнення і до дня ухвалення судом рішення по справі в сумі 25162,50 грн. та суму одноразового заохочення до ювілейних дат в розмірі 1600 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Ухвалою суду від 08.09.2022 року позивачку було звільнено від сплати судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позов майнового характеру у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116,117 КЗпП, ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, одноразового заохочення до ювілейних дат, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути із Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (, юридична адреса: вул. Горького, 2, місто Жовті Води, Дніпропетровська область), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , нараховану та невиплачену останній заробітну плату у розмірі 55040 (п`ятдесят п`ять тисяч сорок) грн. 90 коп.,з якої вже утримано податок з доходів, військовий збір та профвнески та, яка включає в себе заборгованість по заробітній платі за травень 2022 - 3947,24 грн., заборгованість за червень 2022 - 4657,78 грн., заборгованість за липень 2022- 4438,34 грн., компенсацію за квітень 2022 - 96,47 грн., простій 96 годин у сумі 3312,38 грн., компенсацію за не використану відпустку 17 календарних днів - 22700,68 грн., вихідну допомогу - 26692,68 грн.

Стягнути із Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (, юридична адреса: вул. Горького, 2, місто Жовті Води, Дніпропетровська область), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 25162 (двадцять п`ять тисяч сто шістдесят дві) грн. 50 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (ЄДРПОУ 14309787, юридична адреса: вул. Горького, 2, місто Жовті Води, Дніпропетровська область), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 суму одноразового заохочення до ювілейних дат в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць допустити до негайного виконання.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути із Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (, юридична адреса: вул. Горького, 2, місто Жовті Води, Дніпропетровська область), на користь держави судовий збір у сумі 992( дев`ятсот дев`яносто дві) грн.40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 10.11.2022 року.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА