ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4048/22 Справа № 212/7605/20 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/7605/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2022 року, яке ухвалене суддею Ваврушак Н.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 28 лютого 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», на теперішній час Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі АТ «Криворізький залізорудний комбінат», АТ «Кривбасзалізрудком») про визнання незаконним, скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працює у структурному підрозділі ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на шахті «Тернівська» на посаді гірника очисного забою.

В серпні 2020 року ОСОБА_1 стало відомо, що, при нарахуванні заробітної плати за липень 2020 року, з неї було відраховано 4626,01 грн. за липень місяць, на підставі наказу №3052 від 14 липня 2020 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників шахти «Тернівська». В Наказі зазначено, що 01 липня 2020 року начальником дільниці №11 шахти «Тернівська» ОСОБА_2 була надана службова записка на ім`я директора шахти «Тернівська» ОСОБА_3 про необхідність вжиття відповідних заходів стосовно працівників шахти «Тернівська», які в 1 зміну 30 червня 2020 року перед спуском в шахту не взяли індивідуальні саморятівники СІ-30 KS, таким чином порушено вимоги п.2.1.3 «Інструкції з охорони праці №20-201 для гірника (учня гірника) очисного забою» ОСОБА_1 оголошено догану та згідно з «Порядком про оплату праці робітникам шахти комбінату, задіяних на видобутку, навантаження, вивезенні та переробці залізної руди» зменшено відрядний заробіток на коефіцієнт 1,45 за червень 2020 року.

З даним наказом позивач не погодився, оскільки грошові штрафи, як покарання трудової дисципліни не передбачі КЗпП України, тому застосування штрафів до працівників є незаконними. У зв`язку з порушенням трудових прав позивача, зменшення коефіціенту заробітної плати, а як наслідок отримання позивачем меншого заробітку, останній поніс моральну шкоду, яка виражена в негативних емоціях і переживаннях, які завдають негативного впливу на здоров`я позивача.

Посилаючись на викладене, просив суд: скасувати наказ №3052 від 14 липня 2020 року щодо оголошення догани (позивачу) гірнику очисного забою №7 шахти «Тернівська» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» за порушення вимог п.2.1.3 «Інструкції з охорони праці №20-2019 для гірника (учня гірника) очисного забою» та зменшення відрядного заробітку на коєфіцієнт 1.45 за червень 2020 року; зобов`язати ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» провести перерахунок заробітної плати за червень 2020 року; стягнути з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на його користь моральну шкоду у розмірі 10000 грн.; а також стягнути судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було враховано ту обставину, що фактично роботодавцем застосовано до позивача два дисциплінарні стягнення догану та зменшення відрядного заробітку на коефіцієнт 1,45 за червень 2020 року, що суперечить положенням ч. 2 ст. 149 КЗпП України. Зазначає, що у справі відсутні належні та допустимі докази перебування його на робочому місці без саморятівника, а відсутність у журналі запису про видачу саморятівника не свідчить про його відсутність. Свої письмові пояснення щодо отримання саморятівника позивач надавав безпосередньо своєму керівникові ОСОБА_4 , який взяв пояснення та не зазначив про те, що він не уповноважений на їх отримання. Також, вважає, що відповідач не мав правових підстав для зниження рівня його заробітку за червень 2020 року, оскільки основана заробітна плата не може бути зменшена в односторонньому порядку, тоді як у даному випадку було зменшено саме основну заробітну плату позивача. Крім того, вказує на те, що судом не було враховано положення ст. 127 КЗпП України, якою передбачено виключні випадки відрахувань із заробітної плати працівників, які в даному випадку не були встановлені, а тому, зважаючи на те, що заробітна плата у червні 2020 року була нарахована без будь-яких лічильних помилок, відрахування із заробітної плати позивача у липні 2020 року зроблено незаконно.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, представник відповідача АТ «Криворізький залізорудний комбінат» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_5 та його представник адвоката Мотуза О.В., які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника відповідача АТ «Кривбасзалізрудком» - Артеменко С.М., яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працює гірником очисного забою дільниці №7 шахти «Тернівська» АТ «Криворізький залізорудний комбінат».

Відповідно до ст. 139 КЗпП України, п. 2.1.1 «Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Кривбласзалізрудком» Колективного договору ПАТ «Кривбасзалізрудком» на 2020-2022 роки, працівники комбінату зобов`язані працювати чесно і сумлінно дотримуватись дисципліни праці, своєчасно і точно виконувати розпорядження адміністрації використовувати весь робочий час для продуктивної праці, утримуватись від дій, що заважають іншим працівникам виконувати їхні трудові обов`язки, постійно підвищувати свою кваліфікацію, виконувати доручену йому роботу особисто і не мають права передоручу виконання іншій особі.

13.01.2020 року позивач був ознайомлений з зазначеною інструкцією, підтверджується відповідним записом та підписом позивача в листі ознайомлення.

Пункт 2.1.3 «Інструкції з охорони праці для гірника (учня гірника) очисного забою» виконує вимоги п.14 глави 2 «Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом», затверджених наказом міністерства соціальної політики України 1592 від 23.10.2016 року, в яких зазначено, що усім працівникам перед спуском у шахту (рудник) видаються справні, індивідуально закріплені ізолюючі саморятівники, які і повинні мати при собі протягом робочої зміни (а.с.85).

Відповідно до вимог «Інструкції з табельного обліку робітників, керівників, спеціалістів та службовців», яка затверджена наказом директора шахти ім. Леніна ОСОБА_3 15.12.2011 року № 617, лампівники шахти ведуть журнал «Обліку видачі шахтових ліхтарів», та журнал «Обліку видачі саморятівників».

Згідно витягу з журналу «Обліку видачі шахтових ліхтарів» вбачається, що у 1 зміну 30.06.2020 року по дільниці № 7 світильник з таб. № 1126, який належить позивачу був отриманий останнім.

З витягу журналу «Обліку видачі саморятівників» відмітка з табельним номером, який належить ОСОБА_1 відсутня.

Про виявлений факт лампівник дільниці № 11 доповів начальнику дільниці, а той, у свою чергу, директору шахти «Тернівська».

Згідно подання заступника директора ш. «Тернівська» з охорони праці ОСОБА_6 , 01.07.2020 року начальником дільниці №11 шахти «Тернівська» ОСОБА_2 була надана службова записка на ім`я директора шахти «Тернівська» ОСОБА_3 про необхідність вжиття відповідних заходів стосовно працівників шахти «Тернівська», які в 1 зміну 30.06.2020 року, перед спуском в шахту, не отримали індивідуальні саморятівники Сі-30 KS, в тому числі гірник очисного забою дільниці №7 ОСОБА_1 (а.с.88).

За фактом виявленого порушення, гірнику очисного забою дільниці № 7 ОСОБА_1 , а також іншим працівникам, які допустили аналогічні порушення, було запропоновано надати письмові пояснення. ОСОБА_1 відмовився від письмових пояснень, про що було складено відповідний акт 17.07.2020 року (а.с.90).

Згідно наказу №3052 від 14 липня 2020 року оголошено догану гірнику очисного забою №7 шахти «Тернівська» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» ОСОБА_1 за порушення вимог п.2.1.3 «Інструкції з охорони праці №20-2019 для гірника (учня гірника) очисного забою» та зменшено відрядний заробітку на коефіцієнт 1.45 за червень 2020 року (а.с.5).

Згідно до п. 2.2 «Порядку про оплату праці робітникам шахт комбінату, задіяних на видобутку, навантаженні, вивезенні та переробці залізної руди», затвердженому наказом ПАТ «Кривбасзалізрудком» №1333 від 31.03.2020 р. і погоджений з головою профкому первинної організації Профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України ПАТ «Кривбасзалізрудком» та головою профкому первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України ПАТ «Кривбасзалізрудком», розцінка за 1 тону видобуваної руди визначається на основі технічно обґрунтованих норм виробітку з урахуванням максимального розміру премії згідно діючого порядку оплати праці та матеріального стимулювання робітників, які виконують комплекс робіт з очисної виїмки залізної руди з урахуванням господарських та слюсарних робіт, навантаження, вивезення та переробці залізної руди.

Відповідно до п. 2.5 вищезазначеного Порядку, для здійснення системи впливу до окремих робітників, які допустили порушення технології виробництва, правил техніки безпеки, дисципліни праці, можуть застосовуватися наступні коефіцієнти зниження відрядного заробітку робітника згідно наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності: на робітників дільниць, очисних робіт шахт комбінату, виконуючих весь комплекс робіт з очисної виїмки залізної руди до 1,45.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту неналежного виконання позивачем своїх посадових обов`язків та наявності підстав для застосування, у зв`язку з цим, відносно нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани. При цьому, суд дійшов висновку, що, оскільки факт скоєння позивачем порушення трудової дисципліни є доведеним, застосування коефіцієнту зниження відрядного заробітку позивача в розмірі 1,45 також є правомірним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення: догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП України догана це дисциплінарне стягнення, яке може бути застосоване до працівника саме за порушення трудової дисципліни.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 2.1.3 «Інструкції з охорони праці для гірника (учня гірника) очисного забою» визначено, що гірник очисного забою повинен отримати в ламповій справний індивідуальний світильник та саморятівник (а.с.63 - 85).

Згідно витягу з журналу «Обліку видачі шахтових ліхтарів» вбачається, що у 1 зміну 30.06.2020 року по дільці № 7 світильник з таб. № 1126, який належить позивачу був отриманий останнім.

Згідно витягу з журналу «Обліку видачі саморятівників» встановлено, що у 1 зміну 30.06.2020 року по дільниці № 7 відмітка з табельним номером, який належить ОСОБА_1 відсутня.

Про виявлений факт лампівник дільниці № 11 доповів начальнику дільниці.

Отже, позивачем ОСОБА_1 не було дотримано вимог пункту 2.1.3 «Інструкції з охорони праці для гірника (учня гірника) очисного забою» щодо отримання в ламповій саморятівника, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неналежного виконання позивачем своїх посадових обов`язків та наявності підстав для застосування, у зв`язку з цим, відносно нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що у справі відсутні належні та допустимі докази перебування позивача на робочому місці без саморятівника, а відсутність у журналі запису про видачу саморятівника не свідчить про його відсутність, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки догана позивачеві ОСОБА_1 оголошена саме у зв`язку з тим, що він не отримав індивідуальний самозахисник перед спуском в шахту.

При цьому, дисциплінарний проступок, внаслідок якого позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, вчинено 30 червня 2020 року, а дисциплінарне стягнення застосовано власником 14 липня 2020 року, тобто в межах місячного строку, визначеного у статті 148 КЗпП України.

У статті 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

У разі відмови працівником від надання пояснень з приводу порушення трудової дисципліни роботодавець зобов`язаний зафіксувати таку відмову, шляхом складання відповідного акта і провести службове розслідування порушення трудової дисципліни.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

Разом з тим, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, за фактом виявленого порушення, гірнику очисного забою дільниці № 7 ОСОБА_1 було запропоновано надати письмові пояснення. ОСОБА_1 відмовився від письмових пояснень, про що було складено відповідний акт 17.07.2020 року (а.с.90).

Тобто, роботодавець АТ «Кривбасзалізрудком» виконав вимоги статті 149 КЗпП України та належним чином забезпечив ОСОБА_1 можливість для захисту своїх законних прав та інтересів, чим останній не скористався.

Зазначене фактично узгоджується і з доводами позивача в апеляційній скарзі про те, що свої письмові пояснення щодо отримання саморятівника він надавав безпосередньо своєму керівникові ОСОБА_4 , який взяв пояснення та не зазначив про те, що він не уповноважений на їх отримання.

Отже, оскаржуваний наказ винесено із дотриманням вимог чинного законодавства в частині строків та обґрунтованості, в чому, на думку роботодавця, полягає порушення трудової дисципліни позивачем, є вказівка на фактичні обставини, які стали підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду щодо дотримання АТ «Кривбасзалізрудком» вищенаведених вимог КзПП України при оголошенні догани позивачеві.

Згідно ч. 2, 3 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а в разі його відсутності з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладі в службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до змісту ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, при вирішенні спорів про виплату премій необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

Частина 3 ст. 97 КЗпП України зобов`язує власника встановлювати конкретні розміри премій з урахуванням вимог колективного договору, зміст якого повинен відповідати законодавству та угодам.

Законодавство не вимагає, щоб власник реалізував свої повноваження збільшувати, зменшувати розміри премій, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника премій обов`язково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено положенням про преміювання (колективним договором).

Частина 4 ст. 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.

Згідно до п. 2.1 «Порядку про оплату праці робітникам шахт комбінату, задіяних на видобутку, навантаженні, вивезенні та переробці залізної руди», затвердженому наказом ПАТ «Кривбасзалізрудком» №1333 від 31.03.2020 року і погоджений з головою профкому первинної організації Профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України ПАТ «Кривбасзалізрудком» та головою профкому первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України ПАТ «Кривбасзалізрудком», робітникам, заподіяним на видобутку, навантаженні, вивезенні та переробці залізної руди шахт комбінату, на період дії даного порядку встановлюється пряма відрядна система оплати праці.

Згідно п. 2.2. цього Порядку розцінка за 1 тону видобуваної руди визначається на основі технічно обґрунтованих норм виробітку з урахуванням максимального розміру премії згідно діючого порядку оплати праці та матеріального стимулювання робітників, які виконують комплекс робіт з очисної виїмки залізної руди з урахуванням господарських та слюсарних робіт, навантаження, вивезення та переробці залізної руди.

Відповідно до п. 2.5 вищезазначеного Порядку, для здійснення системи впливу до окремих робітників, які допустили порушення технології виробництва, правил техніки безпеки, дисципліни праці, можуть застосовуватися наступні коефіцієнти зниження відрядного заробітку робітника згідно наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності: на робітників дільниць, очисних робіт шахт комбінату, виконуючих весь комплекс робіт з очисної виїмки залізної руди до 1,45.

Згідно п. 2.6. цього Порядку, на період його дії, на робітників, заподіяних на видобутку, навантаженні, вивезенні та переробці залізної руди шахт комбінату, не розповсюджуються показники та розміри преміювання працівників шахт та ШБУ комбінату.

Отже, на АТ «Кривбасзалізрудком», для матеріального стимулювання робітників, які виконують комплекс робіт з очисної виїмки залізної руди з урахуванням господарських та слюсарних робіт, навантаження, вивезення та переробці залізної руди, до структури розрахунку заробітної плати, у якості стимулюючої виплати, включено максимальний розмір премії згідно діючого порядку оплати праці та матеріального стимулювання робітників, які виконують комплекс робіт з очисної виїмки залізної руди з урахуванням господарських та слюсарних робіт, навантаження, вивезення та переробці залізної руди, який може бути знижено у випадку допущення робітниками порушення технології виробництва, правил техніки безпеки, дисципліни праці.

Оскільки, факт порушення позивачем ОСОБА_1 трудової дисципліни є доведеним, застосування коефіцієнту зниження відрядного заробітку позивача в розмірі 1,45 також є правомірним, й доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було враховано положення ст. 127 КЗпП України, якою передбачено виключні випадки відрахувань із заробітної плати працівників, які в даному випадку не були встановлені, а тому, зважаючи на те, що заробітна плата у червні 2020 року була нарахована без будь-яких лічильних помилок, відрахування із заробітної плати позивача у липні 2020 року зроблено незаконно, колегією суддів теж не приймаються, дисциплінарне стягнення до позивача було застосоване саме у липні 2020 року та у цей же місяць було проведено перерахунок заробітної плати.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки, судом не встановлено порушень трудових прав позивача ОСОБА_1 з боку роботодавця, у зв`язку з чим правові підстави для відшкодування моральної шкоди у даному випадку відсутні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції повно з`ясовані фактичні обставини справи, які мають істотне значення для справи в межах наданих сторонами доказів, правильно визначені правовідносини, що склалися між сторонами, їх об`єктивний склад, права та обов`язки сторін, вірно застосовані норми матеріального права та не порушені норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають достатніх підстав для скасування рішення суду.

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2022 року - залишити без мін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 травня 2022 року.

Головуючий:

Судді: