Провадження № 2-п/643/10/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2022 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Сухіни Г.Ю., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву адвоката Благої Світлани Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2021 року, ухваленого в цивільній справі №643/20604/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2021 року, ухваленим в цивільній справі № 643/20604/20, позовні вимоги ОСОБА_1 (далі позивач) - задоволено у повному обсязі. Стягнуто із ОСОБА_2 (далі відповідач) на користь позивача грошові кошти в розмірі 173631,96 грн., а також судові витрати у розмірі 1736,31 грн.

Адвокат Блага С.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до суду з заявою, в якій просить: поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; переглянути і скасувати заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2021 року у справі № 643/20604/20.

В обґрунтування заяви зазначено, що у судове засідання 17.05.2021 року відповідач не з`явився у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. Позивач власноруч записував суми, які повертались відповідачем. Врахування повернення боргу проводилось шляхом внесення запису у зошит. З урахуванням фактично повернутої суми, заборгованість за розпискою складає 57120,00 грн.

Відповідач та його представник у судове засідання 23.02.2022 року не з`явились.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за їх відсутності, судом враховано таке.

Згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.10.2021 року заяву про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 02.11.2021 року.

У судове засідання 02.11.2021 року з`явився позивач, відповідач та його представник не з`явились. Від представника відповідача надійшла заява, в якій вона просила призначити справу до розгляду.

Враховуючи неявку відповідача, розгляд заяви відкладено на 24.11.2021 року.

В судове засідання 24.11.2021 року з`явився позивач, відповідач та його представник не з`явились.

Враховуючи неявку відповідача, розгляд заяви відкладено на 05.01.2022 року.

В судове засідання 05.01.2022 року з`явився позивач, відповідач та його представник не з`явились. Відповідач та його представник були належним чином викликані в судове засідання 05.01.2022 року, а саме шляхом направлення судових повісток, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень. Від представника відповідача надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку з її перебуванням на лікарняному, в якій також зазначено, що лікарняний лист буде надано в наступне судове засідання.

Доказів захворювання представника позивача, суду в подальшому надано не було.

Розгляд заяви було відкладено на 23.02.2022 року.

В судове засідання 23.02.2022 року з`явився позивач, відповідач та його представник не з`явились, незважаючи на отримання ними смс-повідомлень про виклик в судове засідання та направлення судових повісток.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумні строки розгляду справи судом також є однією з конституційних засад судочинства (п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Право позивача на розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і нормами ЦПК України (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України своєчасність розгляду і вирішення цивільних справ є завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що відповідач та його представник, будучи достовірно обізнаними про перебування на розгляді суду їх заяви про скасування заочного рішення, в жодне з судових засідань не з`явились, доказів наявності поважних причин неявки в судові засідання суду не надали, враховуючи позицію позивача, який наполягав на розгляді заяви за відсутності відповідачів, а також необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для розгляду заяви в судовому засіданні 23.02.2022 року за відсутності відповідача та його представника.

Позивач у судовому засіданні 23.02.2022 року заперечував проти скасування заочного рішення.

Після пред`явлення йому судом для огляду копій рукописних записів з розрахунками, які були додані до заяви про скасування заочного рішення, позивач в категоричній формі заперечував факт виконання ним вказаних записів та зазначив, що йому невідомо, якою особою та з якого приводу виконані вказані записи.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення є одночасна сукупність двох умов: поважність причин неявки в судове засідання та наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання щодо наявності поважних причин неявки відповідача в судові засідання, суд керується таким.

В судове засідання, призначене на 15.03.2021 року, відповідач не з`явився, надіслав суду заяву, в якій просив відкласти судове засідання у зв`язку із погіршенням стану здоров`я.

Будь-яких доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я, відповідачем в подальшому суду надано не було.

Враховуючи заяву відповідача, розгляд справи було відкладено на 17.05.2021 року.

В судове засідання, призначене на 17.05.2021 року, відповідач не з`явився, надіслав суду заяву, в якій просив відкласти судове засідання у зв`язку із погіршенням стану здоров`я.

Враховуючи другу поспіль неявку відповідача в судове засідання, судом 17.05.2021 року ухвалене заочне рішення.

Таким чином, із заяв відповідача про відкладення судових засідань вбачається, що він був достовірно обізнаний про дати та час відповідних судових засідань.

До заяви про скасування заочного рішення відповідачем надано консультативний висновок спеціаліста від 17.05.2021 року, згідно якого в нього діагностовано кристалурію, гіпертоничну хворобу ІІ.

Будь-яких даних, що у зв`язку із вказаними діагнозами відповідачу рекомендовані госпіталізація, стаціонарне лікування або перебування вдома (постільний режим), вказаний висновок не містить.

Таким чином, суд не може визнати зазначений висновок таким, що свідчить про об`єктивну неможливість відповідача прибути в судове засідання 17.05.2021 року.

Крім того, суд враховує, що 05.03.2021 року з матеріалами справи ознайомився представник відповідача ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності. Згідно цієї ж довіреності правом представляти інтереси відповідача в суді була наділена також ОСОБА_4 , яка подала заяву про скасування заочного рішення.

Таким чином, інтереси відповідача в даній цивільній справі представляли вказані вище особи, які не були позбавлені права приймати участь у судовому засіданні.

Доводи заяви про скасування заочного рішення відносно того, що ОСОБА_3 не є спеціалістом у галузі права та не має права приймати участь у справі, суд вважає необґрунтованими, оскільки справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження та, виходячи з ціни позову, є малозначною. Відтак, представником відповідача у справі могла бути будь-яка повнолітня дієздатна особа.

Надаючи ОСОБА_3 довіреність на право представляти його інтереси, відповідач реалізував своє право на вільний вибір представника.

Враховуючи наведене, за відсутності у відповідача можливості з`явитись у судове засідання або надати відзив на позов, зазначені права могли бути реалізовані його представником.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено поважність причин неявки в судове засідання.

Вирішуючи питання щодо наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд керується таким.

Відповідно до ст. 545 ЦК України, яка регулює підтвердження виконання зобов`язання, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання.

Під час ухвалення заочного рішення судом встановлено наявність боргового документа у кредитора.

Відповідачем надано суду копії документів на 13 аркушах, які містять виконані рукописним способом записи із зазначенням певних чисел, розрахунків та рівнянь.

Позивач після огляду вказаних доказів в категоричній формі заперечував факт виконання ним вказаних записів та зазначив, що йому невідомо, якою особою та з якого приводу виконані вказані записи.

Надані відповідачем записи не містять будь-яких даних щодо особи, яка їх виконала, зокрема її прізвища, ім`я, по батькові, дати народження, ідентифікаційного номеру, місця проживання, підпису тощо.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У зв`язку з наведеним суд позбавлений можливості встановити, що надані представником відповідача записи по суті є розпискою кредитора (позивача), яка підтверджує факт повернення йому суми позики.

Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави констатувати, що докази, на які посилається представник відповідача, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про скасування заочного рішення.

Керуючись ст. 258-261, 285-288, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Благої Світлани Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2021 року, ухваленого в цивільній справі №643/20604/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів залишити без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що він має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Крівцов