У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - Малюк В.М., при секретарі судового засідання - Матіко Я.Ю., розглянувши заяву адвоката Микульця Н.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову, до подачі позовної заяви до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Новий Львів» про визнання договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Микульця Н.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про забезпечення позову, до подачі позовної заяви до ОСОБА_2 , ТзОВ «ФК «Новий Львів» про визнання договору недійсним.

Заява мотивована тим, що 03.12.2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Новий Львів» було укладено Договір №65/Уж2 про участь у фонді фінансування будівництва.

Згідно з пунктом 1.1 даного Договору, Довіритель на підставі повного визнання ним правил фонду фінансування будівництва, що затверджені Загальними зборами учасників ТОВ «ФК «Новий Львів» від 21.08.2018 року, надає свою згоду на участь у фінансуванні будівництва виду А «Щасливий».

Пунктом 1.6 Договору, передбачено, що за довірителем закріплюється об`єкт інвестування - житлова квартира по АДРЕСА_1 .

Зазначає, що вказаний Договір було підписано ОСОБА_1 як довірителем (стороною договору), фінансові зобов`язання по внесенню коштів на виконання умов Договору також були виконані нею.

Вчиняючи на Договорі свій підпис, а також здійснюючи внесення коштів ОСОБА_1 вважала себе стороною Договору, сподіваючись в наступному після завершення будівництва отримати вищеназване житлове приміщення (квартиру) у власність.

Проте, в подальшому заявником було виявлено, що у вказаному вище Договорі, який вона особисто підписувала, в статті, де вказано назви сторін Договору, а також в статті 10 «Реквізити сторін» зазначено «Довірителем» не ОСОБА_1 , а іншу особу - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Вказує, що при підписанні Договору, перебуваючи за місцем знаходження ТОВ «ФК «Новий Львів» Сухар Я.А. знаходилась одна, ОСОБА_2 на момент підписання Договору був відсутній.

Зазначає, що у зв`язку із внесенням заявницею значної суми коштів (17 550,00 доларів США), з метою отримання в подальшому житлового приміщення у власність, при зазначенні «Довірителем» іншої особи, а не ОСОБА_1 , остання може зазнати значних матеріальних збитків.

На даний час житловий будинок по АДРЕСА_1 , введено в експлуатацію та розпочато процедуру передачі житлових приміщень (квартир) у власність «Довірителів».

Враховуючи наведене, з метою захисту порушених прав та законних інтересів ОСОБА_1 як особи, яка підписувала Договір та вносила грошові кошти у ТОВ «ФК «Новий Львів», остання змушена звернутися в суд з позовом про визнання вказаного Договору - недійсним.

Крім цього зазначає, що на даний момент вже розпочато процедуру передачі житлових приміщень у власність (в тому числі, і житлового приміщення, передбаченого Договором №65/Уж2), а тому заявниця вважає, що є всі підстави стверджувати, що невжиття заходів забезпечення позову неминуче призведе до істотного утруднення або унеможливлення виконання рішення суду та поновлення її майнових прав.

За таких обставин, заявниця просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів вчиняти будь-які дії по внесенню до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будь-яких відомостей щодо нерухомого майна - житлового приміщення (квартири), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову розглядається судом відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, тобто без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову з доданими до неї документами, суд приходить висновку, що така підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення, оскільки заявник має наміри подати позов про визнання договору недійсним.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет майбутнього позову зокрема щодо визнання договору недійсним, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Так, невжиття заходів забезпечення позову призведе до передачі житлового приміщення передбаченого Договором №65/Уж2 у власність, а тому невжиття заходів забезпечення позову неминуче призведе до істотного утруднення або унеможливлення виконання рішення суду та поновлення майнових прав позивача.

Оцінюючи характер позовних вимог, з якими заявник має намір звернутися до суду і про які вона зазначає у своїй заяві про забезпечення позову, суд визнає, що вид забезпечення позову до подачі позову до суду є достатнім та відповідає вимогам передбаченим ст.ст.150,151 ЦПК України. А тому доцільність вжиття такого заходу забезпечення є обґрунтованою, тому з цих підстав заява підлягає до задоволення.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до вимог ч.4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353-355 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката Микульця Н.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви - задоволити.

Заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів вчиняти будь-які дії по внесенню до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей щодо нерухомого майна - житлового приміщення (квартири), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Звернути увагу заявника, що відповідно до вимог ч.4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч.13 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М.Малюк