ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2500/22 Номер провадження 22-ц/814/4535/22Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Боштенко В.Ю.

розглянувши в м. Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 28 липня 2022 року, постановлену суддею Турченко Т.В., повний текст ухвали складено - дата не вказана

у справі за позовом керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської областів інтересах Харківської ОДА (Харківська обласна військова адміністрація), Державного агентства лісових ресурсів України до Харківської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договорів купівлі продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

13 червня 2022 року керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської областізвернувся до суду з позовом в інтересах Харківської обласної державної адміністрації (Харківська обласна військова адміністрація), Державного агентства лісових ресурсів України, у якому просив суд визнати незаконними та скасувати рішення 23 сесії 5 скликання Харківської міської ради Харківської області №166/08 від 20.06.2008 року «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів відведення земельних ділянок» в частині (п.п.1.94 п. 1 Додатку 1), рішення 25 сесії 5 скликання Харківської міської ради Харківської області №238/08 від 10.09.2008 року «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів відведення земельних ділянок» в частині (п.231Додатку 1) щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею, орієнтовно 1000,0 кв.м, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель по АДРЕСА_1 . Крім того, просив суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :13:001:0172, площею 0,1 га, серії ЯЖ №619254, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди №59 від 10.06.2009 року; визнати недійсним договір-купівлі продажу земельної ділянки від 06.08.2009 року, згідно з яким ОСОБА_1 відчужено ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :13:001:0172, з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку; зобов`язати ОСОБА_2 повернути у власність держави в особі Харківської обласної державної адміністрації земельну ділянку з кадастровим номером :13:001:0172; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :13:001:0172 шляхом скасування кадастрового номеру та перенесення відомостей про неї до архівного шару даних геоінформаційної системи, стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28 липня 2022 року позовну заяву керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області в інтересах Харківської обласної державної адміністрації (Харківська обласна військова адміністрація), Державного агентства лісових ресурсів України до Харківської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договорів купівлі продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки - повернуто керівнику Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, щопрокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України. При цьому, суд прийняв до уваги, що керівником прокуратури не направлялися на адресу Харківської обласної державної адміністрації та Державного агентства лісових ресурсів України копії відповідних документів, які б підтверджували факти порушень законодавства, а тому для перевірки зазначеної прокурором у листах інформації про факти порушень законодавства адресатам необхідно було надати більше розумного часу для проведення перевірки. Таким чином, керівник прокуратури не довів підстави для представництва, тобто не довів факт бездіяльності компетентних органів - Харківської обласної державної адміністрації і Державного агентства лісових ресурсів України. Про це свідчать і ті обставини, що прокурор не вжив до них заходи у зв`язку з їх, на його думку, бездіяльністю.

В апеляційній скарзі керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, щорозглядаючи позовну заяву прокурора в інтересах держави, суд самоусунувся від її розгляду, спочатку залишивши її без руху, а після виконання вимог, наведених в ухвалі від 17.06.2022 року, вирішив повернути позовну заяву з інших підстав. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що керівник прокуратури не довів підстави для представництва, тобто не довів факт бездіяльності компетентних органів Харківської обласної державної адміністрації і Державного агентства лісових ресурсів України. Вважає, що висновки суду щодо ненадання прокурором доказів щодо дати отримання Харківською обласною адміністрацією листа від 26.10.2021 року, не спростовують факт його отримання та бездіяльності цього органу під час його розгляду. Зазначає, що суд першої дійшов помилкового висновку, що прокурор мав направити до Харківської обласної державної адміністрації і Державного агентства лісових ресурсів України із листами від 26.10.2021р. за №52-102-5057вих-21, від28.12.2021р. за №52-102-6590вих-21, від 22.12.2021р. за №52-102-6500вих-21 копії документів, які б підтверджували факти порушень законодавства, оскільки це не передбачено вимогами чинного законодавства України та жодним чином не позбавило Харківську обласну державну адміністрацію та Державне агентство лісових ресурсів України права отримати докази порушень інтересів держави самостійно, у тому числі, звернувшись із відповідними листами до компетентних органів, як до повідомлень прокурора в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру», так i після них. До Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області запити від позивачів у справі з приводу спірних правовідносин у продовж 2021 та 2022 років не надходили. Також суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що Харківській обласній державній адміністрації та Державному агентству лісових ресурсів Украйни необхідно було надати більше розумного часу для проведення перевірки фактів, наведених прокурором у вказаних листах повідомленнях в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», тобто понад 13 років з моменту відведення спірної земельної ділянки в приватну власність та понад 6 місяців з моменту інформування прокурором про наявні порушення інтересів держави, оскільки такі вимоги,які суд поклав в обґрунтування своїх висновків, не передбачені вимогами чинного законодавства України. Таким чином, Харківська обласна державна адміністрація (Харківська обласна військова адміністрація) за наявності юридичного департаменту, а також Державне агентство лісових ресурсів України за наявності юридичного відділу мали право звернутися до суду за захистом інтересів держави самостійно, завчасно, зібравши відповідні докази з приводу спірних правовідносин, тому вважає, що прокурором забезпечено виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» до звернення з позовною заявою до суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор при пред`явленні позовної заяви обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів держави Харківською обласною державною адміністрацією (Харківською обласною військовою адміністрацією) таДержавним агентством лісових ресурсів Українитим, що зазначені юридичні особи, не зважаючи на сплив тривалого часу з моменту відчуження земельної ділянки площею, орієнтовно 1000,0 кв.м, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель по АДРЕСА_1 , заходи, спрямовані на її повернення у власність держави, не вжили, своїм правом на звернення до суду з відповідним позовом не скористалися, що свідчить про їх бездіяльність та наявність у керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова, передбачених ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», підстав для звернення до суду з даним позовом самостійно.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції встановив, що до позовної заяви додано копію листа в.о. керівника прокуратури від 26.10.2021 року №52-102-5057вих-21 на адресу Харківської обласної державної адміністрації, в якому прокурор доводить до відома вказаного органу факти порушень законодавства. Додатки до листа відсутні. Суду не надано докази того, коли вказаний лист був отриманий вказаним вище органом. Відповідь від вказаного органу прокурору не надійшла.

Також до позовної заяви додано копію листа керівника прокуратури від 28.12.2021 року за №52-102-6590 на адресу Харківської обласної державної адміністрації, в якому прокурор доводить до відома вказаного органу факти порушень законодавства. Додатки до листа відсутні, тобто прокурор не направляв адресату відповідні матеріали на підтвердження зазначених в листі фактів.

30.12.2021 року за №04-48/1316 юридичним департаментом Харківської обласної державної адміністрації на адресу прокуратури було надано відповідь на лист прокуратури №52-102-6590 від 28.12.2021 року стосовно інформації щодо вжитих заходів захисту інтересів держави шляхом пред`явлення позову до суду. Зазначено, що на час підготовки інформації заходи шляхом звернення до суду не вживалися. У разі надходження до обласної державної адміністрації документально підтвердженої інформації стосовно наявності підстав для вирішення питань в судовому порядку обласною державною адміністрацією будуть вжиті відповідні заходи в межах чинного законодавства.

22.12.2021 року за №52-102-6500вих-21 на адресу Державного агентства лісових ресурсів України керівник зазначеної вище прокуратури направив повідомлення в порядку ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», в якому прокурор доводить до відома вказаного органу факти порушень законодавства. Додатки до листа відсутні, тобто прокурор не направляв адресату відповідні матеріали в підтвердження зазначених в листі фактів.

12.01.2022 року Державним агентством лісових ресурсів України на адресу прокуратури було надано відповідь на вказаний лист прокуратури. Зазначено, що Держлісагентство не зверталося до суду із відповідним позовом та не заперечує щодо представництва прокуратурою інтересів держави із вказаного в листуванні питання.

При цьому, судом першої інстанції врахований правовий висновок Великої Палати Верховного суду, викладений у постанові від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18, згідно якого прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (п.37, 38, 39).

За таких обставин, суд першої інстанції прийняв до уваги, що керівником прокуратури не направлялися на адресу Харківської обласної державної адміністрації та Державного агентства лісових ресурсів України копії відповідних документів, які б підтверджували факти порушень законодавства, а тому для перевірки зазначеної прокурором у листах інформації про факти порушень законодавства адресатам необхідно було надати більше розумного часу для проведення перевірки. Отримавши відповідь від вказаних органів від 30.12.2021 року і 12.01.2022 року, прокурор необґрунтовано вважав бездіяльність цих органів встановленою.

Отримавши листа 28.12.2021 року і давши на нього відповідь 30.12.2021 року, тобто через два дні, Харківська обласна державна адміністрація не мала розумного часу на проведення перевірки. Про це зазначено і у відповіді, з якої видно, що прокурором не було надано документально підтвердженої інформації. У своєму листі від 30.12.2021 року Харківська обласна державна адміністрація не відмовляється від вжиття заходів в межах чинного законодавства, але зазначає, що необхідно документально перевірити зазначену інформацію.

Державне агентство лісових ресурсів України також мало недостатньо часу з 22.12.2021 року до 12.01.2022 року для перевірки викладених фактів, а також не отримувало копії документів.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що керівник прокуратури не довів підстави для представництва, тобто не довів факт бездіяльності компетентних органів - Харківської обласної державної адміністрації і Державного агентства лісових ресурсів України. Про це свідчать і ті обставини, що прокурор не вжив до них заходи в зв`язку з їх, на його думку, бездіяльністю.

При цьому суд першої інстанції звернув уваги й на те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України.

На підставі висновків про застосування норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного суду від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18, суд першої інстанції дану позовну заяву керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова повернув на підставі п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, так як позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати.

Апеляційний суд в складі колегії суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджувань порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно із частиною четвертою статті 56ЦПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу, про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.

Якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Саме таких висновків дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 26.05.2020 року по справі № 912/2385/18.

Згідно матеріалів справи, ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 червня 2022 року позовну заяву керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах Харківської ОДА (Харківська обласна військова адміністрація), Державного агентства лісових ресурсів України до Харківської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договорів купівлі продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки - залишено без руху, оскільки при подачі позову не надано доказів сплати судового збору на рахунок Київського районного суду м. Полтави.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28 червня 2022 року продовжено строк виконання ухвали Київського районного суду м. Полтави від 17 червня 2022 року до 07 липня 2022 року включно.

01 липня 2022 року до Київського районного суду м. Полтави надійшла заяви представника Харківської обласної прокуратури про надання доказів сплати судового збору у визначеному розмірі.

Разом з цим, встановивши, що прокурором не виконані вимоги щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно із частиною четвертою статті 56ЦПК України, судом першої інстанції не застосовані положення, передбачені статтею 185 ЦПК України, позовна заява з цих підстав не залишалася без руху.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви на підставі п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України з підстав того, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати.

Згідно ст. 374 ч.1 п. 6 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ч.1 п. 4 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367 ч. 1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п. 6, 379 ч.1 п. 4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 28 липня 2022 року- скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2022 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов