Справа № 169/667/21
Провадження № 2/169/129/22
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Тітівалова Р.К.,

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Турійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання батьківства,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання батьківства.

Позов мотивований тим, що з осені 2008 року до кінця 2012 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 . Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Вказуючи, що відповідач є батьком дитини, однак не бажає подавати заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей про нього, як батька, до актового запису про народження дитини, позивач просила визнати відповідача батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внести відповідні зміни до актового запису про її народження.

Відповідач 15 листопада 2021 року подав до суду відзив на позов, в якому підтвердив факт проживання з ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з осені 2008 року до кінця 2012 року. Під час спільного проживання у них народилася дочка ОСОБА_3 . Заяву про визначення походження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану не подавав, оскільки не впевнений, що саме він є батьком дитини. Просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 гривень (а. с. 33-35).

Окрім того, відповідач подав клопотання про зміну підсудності справи, у задоволенні якого ухвалою суду від 01 грудня 2021 року було відмовлено (а. с. 36, 52).

З 01 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року провадження у справі було зупинено на час проведення судової молекулярно-генетичної експертизи за клопотанням позивача (а. с. 52, 104).

У судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, у зв`язку з чим відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Позивач 01 грудня 2021 року подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглядати справу без її участі (а. с. 46).

Від представника відповідача 06 травня 2022 року надійшло до суду клопотання про розгляд справи без її участі та за відсутності відповідача (а. с. 128-129).

Представник третьої особи подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та вказала, що проти задоволення позову не заперечує (а. с. 47).

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Стаття 121 СК України визначає, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 126 СК України).

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27 липня 2010 року Купичівською сільською радою Турійського району Волинської області (актовий запис № 11), ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір`ю дитини записана ОСОБА_4 , яка змінила прізвище у зв`язку з укладенням шлюбу 19 грудня 2020 року на « ОСОБА_5 » (а. с. 9, 11).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька дитини ОСОБА_6 , записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а. с. 12).

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилалася на те, що з осені 2008 року до кінця 2012 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах і відповідач є біологічним батьком ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із положеннями частини другої статті 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року у справі №225/6301/15-ц.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

За результатом проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у цій справі встановлено, що відповідач ОСОБА_2 може бути біологічним батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із ймовірністю на 99,99999998 % (а. с. 56-59).

Заперечуючи вказаний факт у відзиві на позов, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів, побудувавши їх виключно на припущеннях.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених вище норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом обґрунтованих і достатніх підстав для задоволення позову, визнання відповідача батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини згідно з положеннями статті 134 СК України.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 908 гривень судового збору.

На підставі викладеного, статей 121, 122, 128, 134 СК України та керуючись статтями 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису № 11 від 27 липня 2010 року про народження ОСОБА_3 , складеного виконавчим комітетом Купичівської сільської ради Турійського району Волинської області, а саме: записати батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: село Струмівка, Луцький район, Волинська область, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник відповідача: ОСОБА_7 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Турійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), адреса місця знаходження: вулиця Луцька, 23, селище міського типу Турійськ, Ковельський район, Волинська область, .

Представник третьої особи: Сурабко Галина Володимирівна, адреса місця знаходження: вулиця Луцька, 23, селище міського типу Турійськ, Ковельський район, Волинська область, .

Повне рішення складено 18 травня 2022 року.

Головуючий