Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/577/22

Провадження №2-о/377/16/22

19 грудня 2022 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Гаєвої К.Г., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

У С Т А Н О В И В :

24 листопада 2022 року до суду надійшла заява, в якій заявник, посилаючись на статті 4-5, 293, 315-316 ЦПК України, просить встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Республіки Азербайджан, трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 10 червня 1991 року Управлінням будівництва № 606 м. Кіровокан на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня.

Заява обґрунтована тим, що заявник в місті Славутичі у вересні 2007 року познайомилася з ОСОБА_2 , з яким вони стали проживати разом однією сім`єю, без офіційної реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер. На момент його смерті він на протязі багатьох років мав статус особи без громадянства, яка має право на постійне проживання в Україні. Після смерті ОСОБА_3 заявник неодноразово зверталася до ГУ ПФУ у Київській області через Відділ обслуговування громадян № 9 м. Славутич з приводу питання призначення та отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника на їх спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що вона отримувала відмову у призначенні пенсії з посиланням на різні підстави. 04 жовтня 2022 року заявник звернулася до ГУ ПФУ у Київській області з приводу питання призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на сина ОСОБА_3 , надавши всі наявні та необхідні документи для прийняття такого рішення. За результатами розгляду заяви заявника з супровідним листом від ГУ ПФУ у Київській області від 14.10.2022 № 1000-0212-8/102932 заявник отримала рішення ГУ ПФУ в Донецькій області за № 47 про відмову у призначенні пенсії з посиланням на відсутність у батька дитини ОСОБА_2 достатнього страхового стажу на момент його смерті. На обґрунтування підстав відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_2 органи Пенсійного Фонду України послалися на те, що згідно поданих документів його стаж складає 02 роки 04 дні. До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудових книжок від 10.06.1991 АТ-V № 6690474 та від 24.06.1991 БТ-11 № 4120724, а також не зараховано стаж згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу з 2006 року по 2019 року, оскільки записи по батькові не відповідають паспортним даним. Враховуючи те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, а його трудова книжка НОМЕР_1 була виписана 10 червня 1991 року на ім`я ОСОБА_2 , тобто з помилкою у написанні по батькові за першим місцем його роботи Управління будівництва № 606 м. Кировокан Республіка Арменія, яке на сьогоднішній день вже не існує, а отримати документи з архіву даного підприємства неможливо, заявник змушена звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки НОМЕР_1 , оформленої 10 червня 1991 року в Управлінні будівництва № 606 м. Кировокан на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності вищевказаної трудової книжки ОСОБА_2 , необхідно для призначення та нарахування пенсії на їх спільну дитину сина ОСОБА_3 в зв`язку з втратою годувальника, що можливо вирішити тільки в судовому порядку.

Ухвалою судді від 28 листопада 2022 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду на 19 грудня 2022 року.

Заявник в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, до канцелярії суду подала заяву, в якій просила цивільну справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області свого представника в зал судового засідання не направило, про дату, час та місце судового засідання повідомлене належним чином. До суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області надійшло клопотання про розгляд справи без її участі в зв`язку з неможливістю прибуття через введення в Україні воєнного стану.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити заяву з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 17 червня 1967 року, копія якого долучена до матеріалів справи, мовою оригіналу « ОСОБА_2 » народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Атерк, Республіки Азербайджан, про що в книзі записів громадянського стану про народження 17 червня 1967 року зроблений відповідний запис за № 22. Батьками записані: мовою оригіналу, батько - « ОСОБА_4 », мати « ОСОБА_5 » (а. с. 18).

Відповідно до посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_3 , виданої 21 березня 2009 року Відділом ГІРФО ГУ МВС України в Київській області на підставі Закону України «Про імміграцію» ОСОБА_2 безстроково, копія якої знаходиться в матеріалах справи, дата народження ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Азербайджан, особа без громадянства. Місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 16.09.2005 року (а. с. 16).

Як вбачається з посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_3 , виданої 29 травня 2012 року Відділом ГІРФО ГУ МВС України в Київській області на підставі Закону України «Про імміграцію» ОСОБА_2 безстроково, копія якої долучена до заяви, дата народження ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Азербайджан, особа без громадянства. Місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 15).

Згідно з дублікатом картки фізичної особи-платника податків, виданої 08 лютого 2006 року Державною податковою інспекцією в м. Славутичі, ОСОБА_2 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , наданий Державною податковою адміністрацією України. Згідно з даними, заповненими ним в обліковій картці. Дата занесення до Державного реєстру фізичних осіб 26.12.2005 року (а. с. 17).

Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої 10 листопада 2020 року Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, копія якої долучена до матеріалів справи, за відомостями «Міської інтегрованої інформаційно-реєстраційної системи м. Славутича» місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Атерк, Мардакертського району, Азербайджан, зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , з 16.09.2005 року по 10.11.2020 року (а. с. 20).

З трудової книжки серії НОМЕР_1 , оформленої 10 червня 1991 року Управлінням будівництва № 606 м. Кировокана, копія якої долучена до матеріалів справи, вбачається, що її володільцем вказано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначено у цій трудовій книжці, 14 березня 1990 року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу до Управління будівництва № 606 м. Кировакана слюсарем по ремонту автомобілів четвертого розряду, на період робіт по ліквідації наслідків, на підставі наказу № 193 від 19.03.1990. 24 березня 1990 року на підставі наказу № 195 від 21.03.1990 був переведений водієм третього класу. 14 вересня 1992 року на підставі наказу № 436 від 15 вересня 1992 року був звільнений з роботи за власним бажанням. 06 жовтня 1992 року на підставі наказу № 576-к від 06.10.1992 був прийнятий на роботу до Тресту «Славутичатоменергобуд» на посаду ізолювальника 3 розряду в УЕС ТПК. 21 жовтня 1992 року на підставі наказу № 972-к від 26.10.1992 був прийнятий по переведенню в УМР слюсарем по ремонту ДСМ і тракторів 4 розряду. 28 жовтня 1992 року на підставі наказу № 90 від 28.10.1992 був переведений машиністом навантажувача тракторного 6 розряду. 17 грудня 1992 року на підставі наказу б/н від 17.12.1992 був переведений водієм автомобіля 3 класу. 20 квітня 1995 року на підставі наказу № 93 від 20 квітня 1995 року був звільнений з роботи за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України. 25 грудня 1996 року на підставі наказу № 2266-к від 24 грудня 1996 року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу до Тресту «Славутичатоменергобуд» покрівельником-ізолювальником 3 розряду БК «Відділбуд» по контракту. 25 березня 1997 року на підставі наказу № 226-лс від 26.03.1997 був переведений постійним працівником. 15 червня 1997 року на підставі наказу № 475-лс від 18.06.1997 року був звільнений з роботи на підставі статті 38 КЗпП України, за власним бажанням. 15 червня 1997 року на підставі наказу № 10 від 20.06.1997 був прийнятий на роботу до ФОП « ОСОБА_6 » вантажником. 14 квітня 2000 року на підставі наказу № 7 від 15.04.2000 був звільнений з роботи за власним бажанням (а. с. 21-24).

Згідно з архівною довідкою № 05-04/837, виданою 22 грудня 2021 року Архівним відділом виконавчого комітету Славутицької міської ради, копія якої долучена до матеріалів справи, в документах архівного фонду державного будівельного підприємства трест «Славутичатоменергобуд» значиться « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначеною архівною довідкою підтверджено період роботи ОСОБА_2 на державному будівельному підприємстві трест «Славутичатоменергобуд» з 06 жовтня 1992 року по 15 червня 1997 року, що відповідає записам у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , заведеній 10 червня 1991 року Відділом кадрів Управління будівництва № 606 на ім`я ОСОБА_2 ( а.с. 25).

В архівній довідці № 05-04/838, виданій 22 грудня 2021 року Архівним відділом виконавчого комітету Славутицької міської ради, зазначено, що в наказах з особового складу, особовій картці (Ф.№ П-2), в книгах із заробітної плати архівного фонду державного будівельного підприємства трест «Славутичатоменергобуд» значиться « ОСОБА_2 » (а. с. 26-28).

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 № 230852, 03.02.2006 було проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків та інших обов`язкових платежів НОМЕР_4 ; місце проживання фізичної особи-підприємця АДРЕСА_2 ; місце проведення державної реєстрації Виконавчий комітет Славутицької міської ради Київської області, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АВ № 089720 (а. с. 29-31).

Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 за 2006, 2008-2019 роки ОСОБА_2 здійснював відрахування загальнообов`язкового соціального внеску до Пенсійного фонду України (а. с. 32-34).

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_5 , виданого 16 січня 2012 року Відділом ЗАЦС району Малатія-Себастія, м. Єреван, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Єреван, Республіка Вірменія, про що у книзі запису актів цивільного стану про народження 23 червня 2008 року зроблено запис за № 950. Батьками записані: батько ОСОБА_2 ; мати ОСОБА_1 (а. с. 11-14).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 04 листопада 2020 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 53 роки, про що 04 листопада 2020 року складено відповідний актовий запис № 163 (а. с. 19).

04 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Пенсійного фонду України в Київській області через Відділ обслуговування громадян № 9 (сервісний центр) місто Славутич із заявою № 1889 за призначенням пенсії у разі втрати годувальника (а. с. 35-36).

Відповідно до рішення Головного управління ПФУ у Донецькій області про відмову в призначенні пенсії по втраті годувальника № 7650/16-16 від 13 жовтня 2022 року, пенсію по втраті годувальника призначають за наявності у годувальника на дату смерті страхового стажу, який би був необхідний для призначення пенсії з інвалідності. Для осіб з ІІ та ІІІ групи інвалідності від 52 років до досягнення особою 55 років включно необхідно 13 років страхового стажу. Годувальник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 мав вік 53 роки, пенсію не отримував. Згідно наданих документів стаж ОСОБА_2 на дату смерті становить 02 роки 00 місяців 04 дні, що є недостатнім для призначення пенсії по втраті годувальника. До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудових книжок від 10.06.1991 АТ-V № 6690474 та від 24.06.1991 БТ-ІІ № 4120724, а також не зараховано стаж згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з 2006 по 2019 роки, оскільки записи по батькові не відповідають паспортним даним (а. с. 37-38).

За змістом частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як зазначено у пункті 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до статті 319 цього Кодексу у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З пункту 12 вказаної постанови вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності трудової книжки ОСОБА_2 , який необхідний заявнику для призначення пенсії на неповнолітнього сина ОСОБА_3 в зв`язку з втратою годувальника.

Як встановлено в судовому засіданні, при заповненні трудової книжки серії НОМЕР_1 Управлінням будівництва № 606 м. Кировокана була допущена помилка у написанні по батькові її володільця, оскільки по батькові ОСОБА_7 , що зазначено на титульній сторінці трудової книжки, не збігається із зазначенням по батькові цієї особи у свідоцтві про народження та у посвідках на постійне проживання. Наявні розбіжності у написанні по батькові в трудовій книжці та свідоцтві про народження, у посвідках на постійне проживання, свідоцтві про смерть ОСОБА_2 , усунення яких є неможливим в позасудовому порядку, є перешкодою для призначення пенсії в разі втрати годувальника його сину ОСОБА_3 .

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається, зокрема, непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

За змістом пункту 2 частини 2 вказаної статті, непрацездатними членами сім`ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Таким чином, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним.

Положеннями статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 26 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993року №637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Досліджені судом докази у їх сукупності та взаємозв`язку підтверджують, що « ОСОБА_2 », який зазначений володільцем трудової книжки серії НОМЕР_1 , оформленої 10 червня 1991 року Управлінням будівництва № 606 м. Кировокана, і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Азербайджан, є однією і тією ж особою.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення права на призначення пенсії в разі втрати годувальника неповнолітньому сину заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За правилом частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 319 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Республіки Азербайджан, трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 10 червня 1991 року Управлінням будівництва № 606 м. Кіровокан на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, вулиця Саєнка Андрія, будинок № 10.

Повне рішення суду складено 19 грудня 2022

Суддя Н. Ф. Теремецька