Справа № 133/1886/18
Провадження № 22-ц/801/1972/2022
№ 22-ц/801/1970/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 рокуСправа № 133/1886/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Копаничук С. Г., Медвецького С. К.,

розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 про розподіл будинку з господарськими будівлями,

за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , їх представниці адвокатки Голуб Наталії Євгенівни на ухвали Козя-тинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 вересня 2022 року про відмову у поновленні строку для подання зустрічної позовної заяви, повер-нення зустрічної позовної заяви, постановлені у приміщенні суду у м. Козятині Вінницької області за головування судді Кучерук І. М.,

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся у Козятинський міськрайонний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розподіл будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 . 11 серпня 2021 року позивачем подана заява про зміну предмету позову, де він просить провести розподіл житлового будинку у АДРЕСА_2 відповідно до висновку будівельно-тех-нічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи від 27 лютого 2020 року № 8226/8227/8228/19-21 та висновку додаткової будівельно-техніч-ної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи від 09 лютого 2020 року № 501/4795/4796/20-21 та виділити йому приміщення у житловому бу-динку «А», а саме: - передпокій 2-1 площею 7,5 кв.м. вартістю 25012,50 гри-вень; - кімнату 2-2 площею 19,5 кв.м. вартістю 65032,50 гривні; - кімнату 2-3 площею 9,6 кв.м. вартістю 32016,00 гривень; кухню 2-4 площею 12,2 кв.м. вар-тістю 40687,00 гривень; - коридор III площею 4,3 кв.м. вартістю 14340,50 гри-вень; - ґанок вартістю 718,75 гривень; визнати за ним право власності на зазна-чену вище частину приміщень будинку АДРЕСА_1 як на окремий об`єкт нерухомості; провести розподіл госпо-дарських будівель, що знаходяться у АДРЕСА_2 відповідно до висновку будівельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи від 27 лютого 2020 року № 8226/8227/8228/19-21 та вис-новку додаткової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земель-ної експертизи від 09 жовтня 2020 року № 501/4795/4796/20-21, виділити йому господарські будівлі, а саме: - гараж «Д» вартістю 20638,30 гривень; - частину сараю «Г» вартістю 11572,85 гривні; - убиральню «Ж» вартістю 2156,24 гри-вень; визнати за ним право власності на зазначені вище господарські будівлі по АДРЕСА_2 як на окремі об`єкти нерухомості; припи-нити право спільної сумісної власності сторін на зазначений вище житловий будинок з господарськими будівлями; залишити у спільному користуванні сто-рін: - погріб/ш. «З»; - колодязь № 1; - огорожу № 2; огорожу № 3; хвіртку № 4; - стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь компенсацію за відступ від ідеальної долі у житловому будинку в сумі 31155,27 гривень; стягнути з відповідачок у рівних частинах на його користь сплачений судовий збір у сумі 1968,32 гривень, витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 7000,00 гривень та вартість проведеної будівельно-технічної експертизи у сумі 10362,00 гривень.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31 травня 2022 року заява ОСОБА_1 про зміну предмета позову у даній цивільній справі прийнята до провадження, підготовче судове засідання відкладене до 10.45 години 25 липня 2022 року, відповідачкам встановлений строк не пізніше п`ятнадцятиденного з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов-ну заяву. Позивачу встановлений п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якого одночасно з поданням до суду по-винна бути надіслана іншим учасникам справи. Відповідачкам встановлений п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання запере-чення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана ін-шим учасникам справи. Роз`яснено відповідачкам право відповідно до частини першої статті 193 ЦПК України у строк для подання відзиву пред`явити зус-трічний позов.

08 вересня 2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали в суд зустрічний позов до ОСОБА_1 про приведення ідеальних часток у праві спільної частко-вої власності у відповідність з реальними, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності; одночасно подане клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 вересня 2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні клопо-тання про поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви. Крім того, іншою ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 вересня 2022 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про приведення ідеальних часток у праві спільної часткової власності у відповідність з реальними, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, повернуто особам, які її подали, на підставі частини третьої статті 193 ЦПК України.

Не погоджуючись із такими ухвалами суду першої інстанції, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їхня представниця адвокатка Голуб Н. Є. оскаржують їх в апеляцій-ному порядку. Вважаючи ухвали суду першої інстанції від 08 вересня 2022 року про відмову у поновленні строку для подання зустрічної позовної заяви та по-вернення зустрічної позовної заяви незаконними, постановленими з порушен-ням норм процесуального права, скаржниці просять їх скасувати, справу напра-вити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Також скаржниці просять поновити їм строк на апеляційне оскарження вказаних ухвал суду пер-шої інстанції, зазначають, що справа перебуває у провадженні суду з 2018 року, у ній проведено ряд судових експертиз, ухвалою суду першої інстанції від 31 травня 2022 року прийнята заява позивача про зміну предмету позову та вста-новлено відповідачкам п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на заяву щодо зміни предмета позову. Копії ухвал отримані представницею відповідачок 07 червня 2022 року. Тобто, строк для подання відзиву, а відповідно і зустрічного позову, встановлено до 21 червня 2022 року. У судовому засіданні 25 липня 2022 року суд задоволив клопотання представниці відповідачок про відкладення розгляду справи, чим на їх думку, на прохання їх адвокатки також надав можливість узгодити позиції щодо зустрічного позову, продовживши таким чином можливість на звернення у суд із зустрічною позовною заявою у межах розгляду справи. 08 вересня 2022 року адвокаткою Голуб Н. Є. подана зустрічна позовна заява її довірительок з од-ночасним клопотанням про поновлення строку на її подання. Скаржниці зазна-чають, що через карантинні обмеження, а також введення з 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану, вони були позбавлені можливості зібратися на зустріч із адвокаткою для обговорення та обрання ефективного способу захисту їх прав, що завадило своєчасно подати зустрічний позов. Однак, суд першої інстанції, відмовляючи у поновленні строку для подання зустрічної позовної заяви вказані обставини не врахував, а також помилково не врахував власну ухвалу від 31 травня 2022 року та встановлення нею строку для подання відзиву і зустрічної позовної заяви, відповідно не врахував і малий проміжок часу між граничним строком для подання зустрічного позову та датою фактичного його подання. Скаржниці звертають увагу на дати реєстрації оскаржуваних ухвал у Єдиному державному реєстрі судових рішень, що на їх думку вказує на те, що спершу судом постановлена ухвала про повернення їх-нього зустрічного позову, а лише через вісім днів прийняте рішення про відмо-ву у поновленні строків для подання зустрічної позовної заяви, за наслідком чого зустрічний позов мав би бути повернутий. Крім того, скаржниці вказують, що у зв`язку з порушенням норм процесуального законодавства стосовно реєс-трації оскаржуваних ухвал в ЄДРСР, в ухвалі про повернення зустрічної позов-ної заяви не вирішене їхнє клопотання про поновлення строку на її подання, що є підставою для скасування такого судового рішення.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 жовтня 2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їхній представниці поновлений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвал Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 вересня 2022 року про відмову у поновленні строку для подання зустрічної позовної заяви та про повернення їм зустрічної позовної заяви як особам, які її подали.

Наданим цивільним процесуальним законом правом, забезпеченим вказа-ною ухвалою апеляційною суду, на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_4 не скористався, його відзив до суду не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, розглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваних ухвал суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційних скарг, дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з нормами статті 263 ЦПК України судове рішення, якими відповід-но до норм статті 258 ЦПК України є також ухвали суду, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриман-ням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підста-ві повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на під-ставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослі-джені у судовому засіданні.

Оскаржувані ухвали суду першої інстанції не відповідають зазначеним вимогам.

Як убачається із матеріалів цієї цивільної справи, провадження у ній відкрите ухвалою суду 06 серпня 2018 року.

11 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 , користуючись своїм процесу-альним правом, подав заяву про зміну предмету власного позову. Ухвалою Ко-зятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31 травня 2022 року ця заява прийнята судом, а відповідачкам був установлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на заяву, роз`яс-нене право у відповідності до частини першої статті 193 ЦПК України пред-явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Копія ухвали суду від 31 травня 2022 року отримана представницею відповідачок ОСОБА_5 07 червня 2022 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою та стверджується скаржницями. Представницею відповідачок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокаткою Голуб Н. Є. згідно з відтиском штемпеля реєстрації вхідної кореспонденції 08 вересня 2022 року поданий зустрічний позов до ОСОБА_1 про приведення ідеальних часток у праві спільної часткової власності у відпо-відність з реальними, виділ часток з майна, що є у спільній частковій власності. Разом із зустрічним позовом адвокаткою подане клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову, обґрунтоване неможливістю зустрітися із довірительками, а їм із нею як представницею для визначення позиції захисту через впровадження обмежувальних заходів з метою попередження розповсю-дження коронавірусної інфекції у 2021 році, а з лютого 2022 року у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, що вплинуло на психологічний стан та зосередженість найперше на власну безпеку та безпеку сімей. Відтак у представниці була відсутня можливість підготувати і подати у встановлений су-дом строк зустрічний позов її довірительок.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку для подан-ня зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції, керуючись нормами статей 126, 127, 193 ЦПК України, виходив з того, що відповідачками зустрічний по-зов поданий після спливу строку, установленого ухвалою суду від 06 серпня 2018 року про відкриття провадження. При цьому суд зазначив, що ухвалою су-ду від 31 травня 2021 року поновлено провадження у справі у зв`язку із закін-ченням проведення експертизи, а з клопотанням представниця відповідачок звернулася більш як через рік з моменту постановлення цієї ухвали, тому на-ведені нею обставини не можуть бути підставами для поновлення пропущеного строку для подання зустрічної позовної заяви, оскільки таке поновлення може бути пов`язане лише з доведеністю поважності причин пропуску.

Повертаючи зустрічну позовну заяву окремим процесуальним документом у вигляді ухвали від 08 вересня 2022 року, суд першої інстанції, керуючись статтями 191, 193, 194 ЦПК України, виходив із того, що строк на подання відзиву і відповідно зустрічного позову у даній справі сплив, тому згідно з частиною третьою статті 194 ЦПК України такий зустрічний позов підлягає поверненню.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки вони зроблені унаслідок неповного встановлення обставин справи, помилкового застосування норм процесуального права з огляду на наступне.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюються у випадках та у поряд-ку, встановлених законом. Тобто реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним; подаю-чи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватися вимог ЦПК Украї-ни щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`яз-ків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов-язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Строки, в межах яких вчиняються процесу-альні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом ( стаття 120 ЦПК України ).

Частинами першою та другою статті 193 ЦПК України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред-явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених час-тиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустріч-ної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України).

Отже зустрічна позовна заява, подана до суду поза межами строку для подання відзиву, підлягає поверненню судом заявнику.

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається у встановлений судом строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Проте, як уже зазнача-лося, саме ухвалою суду від 31 травня 2022 року судом першої інстанції вста-новлений п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву після прийняття заяви позивача про зміну предмету позову та роз`яснено решті учасникам справи пра-во подати зустрічний позов у цей же строк. Однак слід погодитися з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції на вказане увагу не звернув, по-милково посилаючись для обрахунку строку для подання зустрічної позовної заяви на ухвалу про відкриття провадження у справі від 06 серпня 2018 року.

У той же час перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок ( стаття 123 ЦПК України ).

Згідно з пунктом шостим частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Частиною першою статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесу-альний строк може бути продовжений за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Отже встановлені судом строки можуть бути продовжені, а встановлені законом - поновлені. Зважаючи, що строк на подання відзиву, а відповідно і зустрічної позовної заяви, встанов-люється судом, то у суду відсутні підстави для його поновлення в силу вищевказаних положень.

Що ж до продовження строку для подання зустрічного позову, то за зміс-том вказаної вище норми ( частини другої статті 127 ЦПК України ) суд може продовжити встановлений строк, якщо він ще не закінчився.

Суд першої інстанції на вказані норми процесуального законодавства ува-ги не звернув, що призвело до постановлення помилкової ухвали від 08 вересня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви саме за визначених судом першої інстанції підстав. Крім того, належить звернути увагу, що відповідачками, як підстави для поновлення строку вказується на неможливість своєчасного подання зустрічного позову через карантинні обмеження.

Відповідно до частини третьої Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений су-дом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Однак, з аналізу вказаних норм слідує, що продовження процесуального строку й з причин встановлення обмежень, впроваджених у зв`язку з карантином, пов`я-зується з поданням такої заяви до закінчення строку. Проте судом першої інстанції оцінка тим підставам, про які вказують скаржниці, не надана.

З огляду на викладене, належить визнати, що суд першої інстанції, неналежно дослідивши обставини справи, неправильно застосувавши норми процесуального права, зокрема, щодо поновлення та продовження процесуаль-них строків, дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні клопо-тання про поновлення стороні відповідачок строку для подання зустрічної по-зовної заяви, тому оскаржувана ухвала суду від 08 вересня 2022 року відповід-но до пункту четвертого частини першої статті 379 ЦПК України підлягає ска-суванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інс-танції. Оскільки апеляційний суд дійшов до висновку про необхідність скасу-вання ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову із направленням справи на новий розгляд, оскаржувана ухвала суду від 08 вересня 2022 року про повер-нення зустрічного позову також підлягає скасуванню, ураховуючи, що підста-вою для її постановлення став, зокрема, висновок суду про відмову у задово-ленні клопотання про поновлення строку, який зроблений судом першої інс-танції у порушення норм процесуального права.

Разом із тим решта аргументів апеляційної скарги на увагу не заслугову-ють, оскільки є наслідком побутового тлумачення норм процесуального права та чинного законодавства щодо порядку направлення судових рішень до Єдино-го державного реєстру судових рішень, їх оприлюднення, тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних відповідачками ухвал.

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеля-ційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у даному випадку ухвал суду, у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 379 ЦПК України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направ-лення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність об-ставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встанов-леними; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись нормами статей 367, 368, 372, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , їх представниці адвокатки Голуб Наталії Євгенівни задоволити частково.

Ухвали Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 вересня 2022 року про відмову у поновленні строку для подання зустрічної по-зовної заяви, повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про приведення ідеальних часток у праві спільної часткової власності у відповідність з реальними, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розподіл будинку з господарськими будівлями - скасувати, справу направити у суд першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді С. Г. Копаничук

С. К. Медвецький