Номер провадження: 22-ц/813/286/22
Справа № 2-2068/07
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,

переглянувши в режимі відеоконференції справу №522/15493/13-ц за заявою про видачу дублікату виконавчого листу, поновлення пропущеного строку для пред`явленя виконавчого документу до виконання в справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 4 березня 2021 року у складі судді Свяченої Ю.Б., -

в с т а н о в и в :

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 7 червня 2007 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Кредитним договором №333-н від 11 грудня 2003 року в загальній сумі 55543,13 грн., судові витрати в загальній сумі 585,43 грн.

4 лютого 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа №2-2068/07, виданого Приморським районним судом м. Одеси 7 червня 2007 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за Кредитним договором №333-н від 11 грудня 2003 року в загальній сумі 55543,13 грн.; поновлення пропущеного строку для пред`явлення цього виконавчого документу до виконання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 4 березня 2021 року в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовлено.

Висновок суду мотивовано недоведеністю втрати виконавчого листа.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 4 березня 2021 року.

В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Рішення суду ухвалено 7 червня 2007 року року. Оригінал виконавчого листа банком подано 25 лютого 2013 року на виконання до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського МУЮ, де постановою державного виконавця від 1 березня 2013 року відкрито виконавче провадження. Про хід виконання банк не повідомлявся, хоча неодноразово звертався із запитами. 29 жовтня 2019 року на черговий запит банк отримав відповідь про те, що 24 березня 2014 року виконавче провадження завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу, при цьому доказів належного надіслання оригіналу виконавчого листа стягувачу не надано. Крім того, ЦПК України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа з мотивів необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого листа. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого листа не порушує права боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений лист, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Зазначені банком обставини підтверджують факт втрати виконавчого листа з незалежних від заявника причин, що робить неможливим виконання рішення суду, яке не втратило своєї законної сили та боржником не виконано, тому у зв`язку з цим є підстави для видачі дубліката втраченого виконавчого листа. Щодо питання поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, то ухвала суду взагалі не містить мотивів, з яких суд прийшов до висновку про відсутність підстав для поновлення строку.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 7 червня 2007 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Кредитним договором №333-н від 11 грудня 2003 року в загальній сумі 55543,13 грн., судові витрати в загальній сумі 585,43 грн.

Виконавчий лист №2-2068/07 видано Приморським районним судом м. Одеси 15 листопада 2007 року на боржника ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Кредитним договором №333-н від 11 грудня 2003 року в загальній сумі 55543,13 грн.

В чергове виконавчий лист №2-2068/07, виданий Приморським районним судом м. Одеси 15 листопада 2007 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості, прийнято за заявою стягувача на виконання 25 лютого 2013 року Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, де державним виконавцем постановою від 1 березня 2013 року відкрито виконавче провадження ВП №36822857.

Надалі, впродовж тривалого часу Банк не отримував жодних відомостей щодо вжиття заходів по стягненню заборгованості з боржника. Для отримання інформації про стан виконавчого провадження Одеським обласним управлінням АТ «Ощадбанк» направлялись запити до виконавчої служби, зокрема, 26 лютого 2016 року за вих. №37/03-06/302БТ, від 12 жовтня 2018 року за вих. №113.20-13/133-н/96267, від 30 вересня 2019 року за вих. №113.20-14/133-н/457/81968/2019-15/вих.

29 жовтня 2019 року за вх. №12820 від Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області та від Другого Приморського ВДВС м. Одеси отримано інформаційні листи, за змістом яких виконавче провадження №36822857 за виконавчим листом №2-2068/07 від 15 листопада 2007 року про стягнення з ОСОБА_1 було завершено 24 березня 2014 року на підставі пункту 5 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» із поверненням виконавчого документу стягувачу.

Відповідно до положень частини 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на 24 березня 2014 року, пунктів 2, 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу у виконавчому провадженні постанови про повернення виконавчого документа є квитанція про відправлення та повідомлення про вручення рекомендованого листа.

Другим Приморським ВДВС не надано жодних відомостей про те, що відділом було надіслано у відповідності до вимог закону, а стягувачем отримано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу АТ «Ощадбанк» та оригіналу виконавчого листа №2-2068/07 від 15 листопада 2007 року.

Відсутність підтвердженої інформації щодо надіслання Другим Приморським ВДВС та отримання стягувачем АТ «Ощадбанк» оригіналу виконавчого листа, відсутність виконавчого документа на виконанні свідчить про втрату оригіналу виконавчого листа.

Неможливість надання виконавчою службою доказів повернення АТ «Ощадбанк» оригіналу виконавчого листа не може ставитися в провину стягувачу та бути підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого документа. Втрата виконавчого документа позбавляє стягувача права на виконання рішення суду, що ухвалене 7 червня 2007 року, має законну силу та не виконано боржником.

Аналіз пункту 17.4 розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України вказує на те, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11).

Цивільний процесуальний кодекс України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа з мотивів необгрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого листа.

Обставини, якими обґрунтовано подану АТ «Ощадбанк» заяву, та подані на підтвердження цих обставин докази вказують на те, що виконавчий лист в установленому законом порядку та строки подано на виконання до державної виконавчої служби, яка не надала належних та допустимих доказів повернення оригіналу виконавчого листа стягувачу. Втрата виконавчого документа має місце, з огляду на що причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання поважні.

Суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст.129-1 Конституції України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012).

За змістом визначеного статтею 18 ЦПК України імперативного припису судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно допуску до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуації, що суперечить принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язались поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі про Греції» (Hornsby v. Greece), рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Глоба проти України» №15729/07 від 5 липня 2012 року вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції серед іншого (inter alia) захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній із сторін. Відповідно виконанню судових рішень не можна перешкоджати, відмовляючи у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконує вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

В справі, що переглядається, остаточне судове рішення не може залишатися невиконаними на шкоду одній із сторін, в даному випадку на шкоду стягувача АТ «Державний ощадний банк України».

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 4 березня 2021 року про відмову в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання в справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати.

Заяву акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання задовольнити.

Видати акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» дублікат виконавчого листа №2-2068/07, виданого Приморським районним судом м. Одеси 15 листопада 2007 року на боржника ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором №333-н від 11 грудня 2003 року в сумі 55543 грн. 13 коп.

Поновити акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-2068/07, виданого Приморським районним судом м. Одеси 15 листопада 2007 року на боржника ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором №333-н від 11 грудня 2003 року в сумі 55543 грн. 13 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 5 грудня 2022 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова