Справа № 203/3534/21
Провадження № 2/0203/290/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Медведєвій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось з позовом ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що між банком ПАТ КБ «НАДРА» та відповідачем було укладено кредитний договір за умовами якого відповідач отримав грошові кошти. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між банком та відповідачем було укладено договір іпотеки за умовами якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно. Своїх зобов`язань відповідач за кредитним договором не виконує, має значну заборгованість за кредитним договором 71/MK73/2008-840 від 06 березня 2008 року в розмірі 804 723,4 дол. США. При цьому, 30 липня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» та позивачем було укладено договір № GL48N718070_І_6 про відступлення прав вимоги, за якими права стягувача та іпотекодержателя перейшли до позивача. Позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору іпотеки від 06 березня 2008, а саме: нежитлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , та складається з: житловий будинок літ. А-2 на 1 та 2 поверхах не житлове приміщення № 1 в, поз. 1-5, загальною площею 194,8 кв.м., ганок літ. а3, шляхом надання позивачу права продажу квартири від імені відповідача, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору (а.с. а.с. 1 6).

Після надходження відповіді з адресно-довідкового підрозділу ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 січня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін (а.с. 51).

03 лютого 2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та заява про застосування позовної давності, в яких він просив в задоволенні позову відмовити. Зазначав, що банк самостійно пред`явивши позов про дострокове стягнення боргу за кредитним договором змінив строк виконання основного зобов`язання. При цьому іпотечний договір безпосередньо залежить від кредитного договору і не є самостійним оскільки забезпечує виконання умов кредитного договору. Відступлення прав за договором від банку до позивача не змінює перебігу строків. Просив застосувати строк позовної давності (а.с. а.с. 59 63, 80 82).

Підготовче судове засідання 03 лютого 2022 року було перенесено на 11 березня 2022 року.

11 лютого 2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, вказував, що позивач законно набув прав вимоги за кредитним договором та прав іпотекодержателя за договором іпотеки (а.с. а.с. 87 92).

В підготовче судове засідання 11 березня 2022 року сторони по справі не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи шляхом на правлення на їх адресу та електронну адресу судових повісток, у зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 11 квітня 2022 року (а.с. 109)

В підготовче судове засідання 11 квітня 2022 року сторони по справі не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи шляхом на правлення на їх адресу та електронну адресу судових повісток.

Ухвалою суду від 11 квітня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13 травня 2022 року (а.с. 114).

Після призначення справи до судового розгляду від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи на час після закінчення воєнного стану (а.с. 116).

В судове засідання 13 травня 2022 року учасники справи не з`явились, повідомлялись про і місце розгляду справи належним чином. Від представників сторін наявні клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням військового стану.

При вирішення питання щодо можливості завершення розгляду справи за відсутності представників сторін суд виходить з положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, згідно якої неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд враховує, що обставини, які мають значення для вирішення справи, вже встановлені рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 17 квітня 2018 року у цивільній справі № 203/3389/17 (провадження № 2/0203/197/2018), при цьому на стадії підготовчого провадження сторони не були позбавлені можливості надати докази, які б могли вплинути на вирішення справи, зважаючи на преюдиційне рішення суду у спірних правовідносин. Суд також враховує, що клопотання представників сторін обумовлене лише введенням в Україні воєнного стану і не пов`язане з перешкодами в одержанні чи наданні доказів, які мають значення для спору.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку щодо можливості завершення розгляду цивільної справи на підставі наявних доказів та матеріалів, та не вбачає підстав для задоволення клопотань про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що сторони та інші учасники справи в судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

При встановленні фактичних обставин справи суд виходить з приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 17 квітня 2018 року у цивільній справі № 203/3389/17 (провадження № 2/0203/197/2018), яке набрало законної сили 06 вересня 2018 року, за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «НАДРА» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкової І.О. про звернення стягнення на предмет іпотеки встановлено наступне.

06 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 71/MK73/2008-840. За умовами вказаного кредитного договору банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування грошові кошти в сумі 620 000 дол. США, а ОСОБА_1 в свою чергу зобов`язався повернути кредит в строк до 06 березня 2023 року, сплатити відсотки за його користування та інші платежі у разі порушення умов договору.

06 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 з метою забезпечення виконань зобов`язань, що витікають із кредитного договору передав в іпотеку майно нежитлове приміщення розташоване за адресою АДРЕСА_2 в житловому будинку літ. А-2 на 1 та 2 поверхах не житлове приміщення № 1в, поз. 194,8 кв.м., ганок літ. а3.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2010 року по цивільній справі № 2-9227/10 було задоволено повністю позов ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість по кредиту в сумі 80 4723,04 доларів США, що еквівалентно 6 439 393,76 грн. за ставкою НБУ на день подачі позову до суду та судові витрати в сумі 1820,00 грн. Рішення 21 грудня 2010 року набрало законної сили. Вказаним рішенням було встановлено, що для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 06 березня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, відповідно до якого остання зобов`язалась відповідати за зобов`язання ОСОБА_1 згідно умов кредитного договору. Станом на день розгляду справи ОСОБА_1 свої обов`язки за договором не виконував, згідно розрахунку заборгованості мав заборгованість по кредитному договору у розмірі 804 723,04 доларів США, що еквівалентно 6 439 393,76 грн. за ставкою НБУ на день подачі позову до суду.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов`язання є невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» вказує на форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту).

Рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 достроково повної суми заборгованості за кредитним договором було винесено 12 жовтня 2010 року, а 21 грудня 2010 року набрало законної сили .

Оскільки ПАТ КБ «Надра» отримало рішення суду щодо дострокового виконання умов кредитного договору то було змінено строк виконання основного зобов`язання, а тому строк позов давності слід обраховувати з моменту набрання рішенням про дострокове виконання умов кредитного договору законної сили, а саме з 21 грудня 2010 року дня набрання рішенням законної сили.

Умовами договору іпотеки визначено, що він забезпечує виконання зобов`язання, що витікають з кредитного договору. Отже, змінивши строк виконання основного зобов`язання, банк був зобов`язаний пред`явити позов до боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки протягом трьох років від дати коли в нього виникло право щодо дострокового виконання умов кредитного договору.

Аналогічний висновок міститься й у постанові Верховного суду України від 11 жовтня 2017 року по справі № 585/1512/15-ц.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року по справі № 761/1242/15-ц в задоволенні заяви ПАТ КБ «Надра» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було відмолено. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року, апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової І.О. відхилено. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року залишено без змін. Касаційну скаргу представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» - Стрюкової І.О. на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року було визнано неподаною та повернуто скаржнику. (а.с.53-54)

У зв`язку з цим, суд при розгляді цивільної справи № 203/3534/21 дійшов висновку, що позивач пропустив строк позовної давності, в зв`язку з чим заява відповідача та його представника, про застосування строку позовної давності, підлягає задоволенню, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Тим не менше, 30 липня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» та позивачем було укладено договір № GL48N718070_І_6 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., за реєстром № 1456, на підставі якого, на думку позивача, до нього перейшли права вимоги за договором іпотеки (а.с. а.с. 8 11).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 519 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Згідно ст. 262 Цивільного кодексу України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Оскільки на момент укладання договору 30 липня 2020 року строк позовної давності для ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» був пропущений, він також є пропущеним для правонаступника, яким є позивач.

При таких обставинах, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 253, 256-257, 261, 262, 267, 509, 526, 530, 575, 610 612, 631, 1048, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 7, 33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 4, 10, 141, 247, 264, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (, адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд. 2, оф. 205)

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його підписання.

Суддя С.В. Єдаменко