ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2021/2-444/11 Номер провадження 22-ц/814/2038/22Головуючий у 1-й інстанції Рибальченко І.Г. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,

суддів Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю.,

при секретарі Гречці Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції»

на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 30 травня 2022 року

по справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» про зміну сторони у виконавчому проваджені,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви про зміну сторони у виконавчому проваджені

У травні 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» (далі ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції») звернулось до суду з заявою про зміну сторони у виконавчому проваджені з виконання рішення суду по цивільній справі №2021/2-444/11 за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 389059,03 грн.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що на виконання вищевказаного рішення суду за заявою ПАТ «Кредобанк» державним виконавцем Красноградського районного відділу ДВС було відкрите виконавче провадження №47286915.

Між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» 29 листопада 2011 року було укладено договір факторингу шляхом купівлі грошової вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредобанк» відступив право вимоги зокрема за зобов`язанням до ОСОБА_1 за кредитним договором № Ф84/09-08/В5 від 16 вересня 2008 року, та 16 грудня 2011 року укладено Договір про відступлення прав за договором іпотеки.

В зв`язку з чим ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» просило суд замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні Красноградського районного відділу державної виконавчої служби № 67978400 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором, а також у виконавчому провадженні Красноградського районного відділу державної виконавчої служби № 67978217 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» понесених судових витрат.

Короткий зміст оскаржуваних ухвал суду першої інстанції

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 30 травня 2022 рокувідмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за заявою представника ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» про зміну стягувача у виконавчому провадженні по цивільній справі № 2-444/11 за позовною заявою ПАТ «КредоБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Судове рішення обґрунтована тим, що ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 29 липня 2016 року у задоволенні аналогічної заяви ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» про заміну сторони у виконавчому провадженні було відмовлено, з підстав необґрунтованості. Звертаючись до Красноградського районного суду 11 травня 2022 року, заявник ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» у своїй заяві не наводить нових підстав та обставин, які б не досліджувались судом при винесенні ухвали 29 липня 2016 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою суду її в апеляційному порядку оскаржило ТОВ «ФК «Приватні інвестиції». Просило ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позиція сторін

Узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд не мав повноважень відмовляти у відкритті провадження у справі посилаючись на ч. 9 ст. 10 та п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки законодавством не обмежено право правонаступника повторно звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження з додатковими доказами. При цьому відмовляючи у задоволенні заяви в ухвалі 29 липня 2016 року зазначено, що заявником не надано доказів в яких зазначено перелік боржників і договорів за якими відступається право вимоги. У свою чергу при подачі зави 11 травня 2022 року заявником надана необхідний пакет документів.

Відзив на апеляційну скаргу не находив.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

16 вересня 2008 року між ВАТ «КредоБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Ф84/09-08/В5 (А100065). Відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 34000 доларів США.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 28 вересня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КредоБанк» заборгованість за кредитним договором № Ф84/09-08/В5 (А100065) від 16 вересня 2008 року в сумі 389059 грн. 03 коп. та судовий збір в розмірі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Виконавчі листи передані на виконання та постановою державного виконавця від 17 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження № 47286915.

11 травня 2022 року ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» звернулося до Красноградського районного суду Харківської області з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні посилаючись на те, що 29 листопада 2011 року між ПАТ «КредоБанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» було укладено договір факторингу шляхом купівлі грошової вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредобанк» відступив право вимоги зокрема за зобов`язанням до ОСОБА_1 за кредитним договором № Ф84/09-08/В5 від 16 вересня 2008 року. 16 грудня 2011 року між ПАТ «КредоБанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» також укладено Договір про відступлення прав за договором іпотеки.

Однак суд відмовив у відкриті провадження по справі у зв`язку з тим, що ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 29 липня 2016 року у задоволенні аналогічної заяви ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» про заміну сторони у виконавчому провадженні було відмовлено, з підстав необґрунтованості. Звертаючись до Красноградського районного суду 11 травня 2022 року, заявник ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» у своїй заяві не наводить нових підстав та обставин, які б не досліджувались судом при винесенні ухвали 29 липня 2016 року.

Позиція апеляційного суду

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Виходячи з цих норм, зокрема пунктів 1 і 2 частини 1 статті 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц, від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц, від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 та від 21 жовтня 2020 року у справі № 456/3808/14-ц, від 18 лютого 2021 року у справі № 2-1533/11.

Досліджуючи обставини справи суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ухвали Красноградського районного суду Харківської області від 29 липня 2016 року у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» про заміну сторони у виконавчому провадженні було відмовлено, з підстав необґрунтованості. Так в підтвердження своїх вимог ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» надала тільки копію договору факторингу від 29 листопада 2011 року та договору про відступлення прав за договорами іпотеки від 16 грудня 2011 року, не надавши додатки до них, в яких зазначений перелік боржників і договорів за якими відступається право вимоги.

В ухвалі Красноградського районного суду Харківської області від 30 травня 2022 року як підставу для відмови у відкритті провадження суд посилається на те, що ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» подало аналогічну заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні та не навів нових підстав та обставин, які б не досліджувались судом при винесенні ухвали 29 липня 2016 року.

Однак колегія суддів не погоджується з даними висновками, оскільки з додатків до зазначеної заяви від 11 травня 2022 року вбачається, що заявником на підтвердження вимог надано пакет документів, в тому числі копії договору факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги від 29 листопада 2011 року, витягу з Додатку № 1 до договору факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги від 29 листопада 2011 року, доказів сплати ціни відступлення за Договором, акту прийому-передачі портфеля заборгованостей, витягу з договору про відступлення прав за договором іпотеки та інші.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження не можна вважати вирішенням цивільного спору між сторонами, так як при вирішенні питання щодо заміни сторони виконавчого провадження суд вирішує не спір по суті, а наявність процесуального правонаступництва у спорі, який вже вирішений. Тобто ухвала Красноградського районного суду Харківської області від 29 липня 2016 року, якою не вирішувався спір по суті, а відмовлено в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, не може бути підставою для відмови у відкритті провадження.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 30 травня 2022 року слід скасувати.

Справу за заявою ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» про зміну сторони у виконавчому проваджені з виконання рішення суду по цивільній справі за позовом публічного акціонерного «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не задовольняє позовні вимоги, не змінює судове рішення та не ухвалює нове, а направляє справу для продовження розгляду, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» задовольнити.

Ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 30 травня 2022 року скасувати.

Справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» про зміну сторони у виконавчому проваджені з виконання рішення суду по цивільній справі за позовом публічного акціонерного «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2022 року

Головуючий С.А. Гальонкін

Судді Г.Л. Карпушин

О.Ю. Кузнєцова