Номер провадження: 22-ц/813/7246/22
Справа № 505/2697/17
Головуючий у першій інстанції Павловська Г. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Подільської міської ради Одеської області) про усунення перешкод у здійсненні бабою та дідом своїх прав щодо виховання онуків, на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області, ухваленого під головуванням судді Павловської Г.В.09 березня 2022 року у м. Подільську Одеської області, -

встановила:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні бабою та дідом своїх прав щодо виховання онуків, в якому просили зобов`язати відповідача не перешкоджати їм у спілкуванні з онуками: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши наступні способи участі бабусі і діда у вихованні дітей: систематичні побачення з онуками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кожний перший та третій тижні місяця в період з 08:00 год. суботи по 15:00 год. неділі без присутності батька ОСОБА_1 ; спільний відпочинок з онуками, з метою оздоровлення дітей, щорічно тривалістю по 10 днів кожного місяця літніх канікул; додаткові дні спілкувань з онуками ОСОБА_4 і ОСОБА_5 : другий день Різдва Христового, Великдень (Пасхи), Трійці з 09.00 год. до 20.00 год., а також 8 Березня з 09.00 год. до 20.00 год; необмежене спілкування з онуками засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначали, що 02 червня 2007 року їх донька ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_1 , від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 їх донька ОСОБА_7 померла.

Після смерті доньки їх онуки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 залишились проживати разом з батьком, відповідачем по справі за адресою: АДРЕСА_1 . Деякий час вони також мешкали разом з ними, але згодом відповідач почав спільно проживати з ОСОБА_10 , тому вони змушені були повернутися додому в смт. Окни Одеської області.

Згодом відповідач почав уникати спілкування з позивачами, почалися непорозуміння щодо їх спілкування з онуками, відповідач не надає можливості зустрічатися з онуками, чим порушує їх права як бабусі та дідуся.

Позивачі вважали, що позбавлення їх права щодо участі у спілкуванні та вихованні малолітніх онуків може позбавити останніх родинних зав`язків з бабою і дідом, любові та турботи з їх боку, тому вони змушені звернутись до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 березня 2022 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спілкуванні з онуками: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши наступні способи участі бабусі і діда у вихованні дітей:

встановити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 систематичні побачення з онуками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кожний перший та третій тижні місяця в період з 08:00 год. суботи по 15:00 год. неділі без присутності батька ОСОБА_1 ;

встановити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільний відпочинок з онуками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою оздоровлення дітей щорічно тривалістю по 10 днів кожного місяця літніх канікул;

встановити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 додаткові дні спілкувань з онуками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : другий день Різдва Христового, Великдень (Пасхи), Трійці з 09.00 год. до 20.00 год., а також 8 Березня з 09.00 год. до 20.00 год;

встановити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 необмежене спілкування з онуками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково, встановивши позивачам наступний порядок участі у вихованні онуків: побачення дідуся та бабусі з онуками кожну третю неділю місяця з 11.00 год. до 14.00 год. (щомісячно, один раз на місяць, за попереднім погодженням із батьком дітей) в присутності ОСОБА_1 в межах місця постійного проживання дітей без можливості відвідування дітьми місця проживання дідуся та бабусі; спілкування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з онуками засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку щоденно з 16.00 год. по 19.00 год.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що: вимоги позивачів щодо днів спілкування з дітьми в другий день АДРЕСА_2 є необґрунтовано завищеними, задоволення яких призведе до порушення права дітей та його права як батька, оскільки вказані свята є сімейними святами; житлово-побутові умови у позивачів за адресою: АДРЕСА_3 є неприйнятними для проживання там малолітніх дітей, позивачі є особами похилого віку, пенсіонерами (мають невеликий дохід) та є хворими людьми в силу свого віку, що призведе до проблем в утриманні, вихованні та догляду за дітьми в місці мешкання позивачів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 02 червня 2007 року донька позивачів ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_1 , від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є бабою та дідом неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки КУ «Окнянська центральна районна лікарня» №48 від 11 травня 2018 року, ОСОБА_2 , 1956 року народження, місце проживання смт. Окни, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно довідки КУ «Окнянська центральна районна лікарня» №47 від 11 травня 2018 року, ОСОБА_2 , 1956 року народження, місце проживання смт. Окни, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно довідки КУ «Окнянська центральна районна лікарня» від 10 травня 2018 року, ОСОБА_2 , 1956 року народження, пройшов медичний огляд в Окнянській ЦРЛ 10 травня 2018 року, діагноз: здоровий.

Згідно довідки КУ «Окнянська центральна районна лікарня» від 10 травня 2018 року, ОСОБА_3 , 1958 року народження, пройшла медичний огляд в Окнянській ЦРЛ 10 травня 2018 року, діагноз: здорова.

Як вбачається з довідки Окнянської селищної ради №02-22/1833 від 14 травня 2018 року, ОСОБА_2 зареєстрований в смт Окни Окнянської селищної ради за адресою: АДРЕСА_4 , користується земельною ділянкою площею - 0,1100 га, яка була надана йому рішенням правління колгоспу, «Шлях Ілліча», № НОМЕР_1 , від 22 серпня 1978 року, для будівництва та експлуатації житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

За сумлінну працю, високу професійну майстерність в державному комунальному підприємстві «Красноокнянський водоканал», ОСОБА_2 майстер лінійних споруд, неодноразово був нагороджений грамотами.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 10 травня 2018 року, в будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 . для проживання дітей створені належні умови.

Згідно довідки №101 від 11 травня 21018 року, наданої дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №2 «Світлячок» Подільської міської ради Одеської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно відвідували дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №2 «Світлячок» Подільської міської ради Одеської області в період з 2013 року по 2016 року.

У 2015-2016 роках активну участь у вихованні дівчат приймав батько ОСОБА_1 та позивачі - бабуся і дідусь. Вони відвідували батьківські збори, святкові ранки, виховні заходи для батьків, забезпечували всім необхідним для участі дівчат в освітньо-виховному процесі закладу.

Згідно довідки директора школи іноземних мов ОСОБА_11 від 08 травня 2018 року ОСОБА_4 , 2009 року народження, та ОСОБА_5 , 2010 року народження, дійсно відвідували курси дошкільної підготовки протягом 2 років. Приводили та забирали дітей батько ОСОБА_1 та дідусь ОСОБА_2 .

Згідно довідки Подільського об`єднаного управління ПФУ Одеської області №362/06 від 10 травня 2018 року, ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Подільському об`єднаному управлінні ПФУ Одеської області та отримує пенсію за віком. За період з грудня 2017 року по травень 2018 року всього отримано 18161,82 грн.

Згідно довідки Подільського об`єднаного управління ПФУ Одеської області №363/06 від 10 травня 2018 року, ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Подільському об`єднаному управлінні ПФУ Одеської області та отримує пенсію за віком. За період з грудня 2017 року по травень 2018 року всього отримано 8969,54 грн.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 15 січня 2020 року та фотографіями до нього, у будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 , створені необхідні умови для спілкування дідуся, бабусі з онуками. Санітарно-гігієнічні умови відповідають нормі.

Згідно висновку органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області від 07 червня 2021 року №1581, визначено доцільним встановити порядок участі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вихованні онуків ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказаному у позовній заяві, якщо це не суперечить інтересам малолітніх дітей.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що відповідач ОСОБА_1 є її сусідом, після одруження ОСОБА_1 з донькою позивачів останні купили біля них будинок. Позивачі завжди допомагали своїй дочці, вони мешкали дружньою сім`єю, позивач ОСОБА_2 завжди допомагав ОСОБА_13 по ремонту будинку. Після смерті доньки позивачі проживали в будинку відповідача ОСОБА_1 майже рік, вони дивилися за онуками, бавили їх. Потім позивачі переїхали в смт. Окни, у свій будинок. Зазначила, що позивач ОСОБА_2 дуже часто приїжджав до відповідача.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що позивачка ОСОБА_3 є її рідною сестрою. Зазначила, що її покійна племінниця приїжджала з чоловіком до неї, також вказала, що відповідач ходив до іншої жінки, приходив додому в нетверезому стані та вчиняв сварки з дружиною. Після смерті племінниці у 2018 році вони заїхали до школи побачити дітей, і коли вони дали гостинця дітям, мачуха вирвала з рук пакунок та кинула в них, потім приїхав відповідач ОСОБА_1 та сказав, що дітей ви не побачити до 18 років. Зазначила, що позивачі на другий день після смерті їх доньки переїхали до м. Котовська, виховували дітей та мешкали там майже рік.

Згідно ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною і також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 р. року по справі «Хант проти України»).

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Статтею 157 СК України передбачено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

згідно ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За положеннями ст.159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі посилалися на те, що відповідач ОСОБА_1 створює їм перешкоди у спілкуванні з малолітніми онуками, які прагнуть також як і вони спілкуватися з ними, створює страждання для бабусі та дідуся, що судом першої інстанції обґрунтовано сприйнято як порушення прав дітей на спілкування з останніми, що може позбавити їх родинних зав`язків з бабою і дідом, любові та турботи з їх боку, участі у вихованні.

Оскільки дід, баба як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання своїх онуків.

Враховуючи вище зазначене, інтереси малолітніх дітей, беручи до уваги характеризуючі дані позивачів, бажання останніх та наявність підстав для забезпечення достатнього рівня, умов під час спілкування з онуками, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вимоги позивачів щодо днів спілкування з дітьми в другий день Різдва, Великодня, Трійці, 8 Березня є необґрунтовано завищеними, задоволення яких призведе до порушення права дітей та його права як батька, оскільки апелянтом не надано жодного належного доказу того, яким саме чином сумісне святкування свят онуками з бабою та дідом, які є членами однієї сім`ї, спричинить шкоду правам дітей, та які саме права дітей можуть бути таким шляхом порушені.

Крім того, безпідставними та такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях апелянта та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, є посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на те, що житлово-побутові умови мешкання позивачів є неприйнятними для проживання там малолітніх дітей, позивачі є особами похилого віку, пенсіонерами (мають невеликий дохід) та є хворими людьми в силу свого віку, що призведе до проблем у вихованні та догляду за дітьми в місці мешкання позивачів.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 березня 2022 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 08 листопада 2022 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе