Справа № 510/268/22
Провадження № 2/510/794/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.22 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Пройка С.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їхню відсутність.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Златі Н.С. на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про народження відповідачки; копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 14.12.2017р. (дата заведення спадкової справи 25.02.2015р.); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 14.12.2017р. (заповіт відсутній); копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ; копія витягу з Державного реєстру правочинів від 20.12.2004р.; копія договору купівлі-продажу від 22.11.2021р.; копія акту прийому-передання майна за договором купівлі-продажу від 22.11.2021р.; копія домової книги на квартиру; копія витягу від 25.01.2005р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно; копія договору міни від 20.12.2004р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 , діючий через свого представника, звернувся до суду із вищезгаданими вимогами до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зазначивши, що 22.11.2021 р. між ним та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 була досягнута домовленість про купівлю належної їм квартири АДРЕСА_1 - за 119280 грн. 22.11.2021р. сторони уклали між собою відповідний письмовий договір. В той же день позивач передав відповідачам обумовлену суму, а відповідачі передали документи на квартиру (які були в них в наявності). У майбутньому відповідачі пообіцяли позивачу засвідчити договір купівлі-продажу нерухомості в нотаріальному порядку.

Після вчинення правочину позивач розпорядився щодо догляду за придбаною нерухомістю, зробив там ремонт, сплачує всі необхідні комунальні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач неодноразово звертався до відповідачів, однак ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від посвідчення договору ухиляються, на прохання позивача про зустріч не реагують, мотивуючи нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін. Пізніше, при зустрічі, відповідачі пояснили, що засвідчити угоду в нотаріальному порядку неможливо, оскільки на час укладення договору купівлі-продажу (22.11.2021р.) відповідачка ОСОБА_3 не рахувалася зареєстрованим власником Ѕ частини квартири, що належала за життя її матері ОСОБА_5 , а фактично володіла нею. Квартира АДРЕСА_1 на підставі договору міни від 20.12.2004р. належала ОСОБА_2 та ОСОБА_5 по Ѕ частині кожному з них. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, після її смерті спадкоємцями за законом були її чоловік та донька відповідачі у справі. ОСОБА_2 за прийняттям спадщини після смерті дружини не звертався, ОСОБА_5 (донька померлої) ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, прийняла її юридично, але не встигла оформити її. Вважаючи себе спадкоємицею після смерті матері, відповідачка ОСОБА_3 виступила стороною у договорі купівлі-продажу (продавцем), продала Ѕ частину спірної квартири, без переоформлення спадщини на своє ім`я.

При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на квартиру на себе, позивачу було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину, крім того, письмовий договір купівлі-продажу від 22.11.2021р. було укладено від імені продавців, один з яких на той час не був оформлений ( не оформив прийняття спадщини, не зареєстрував належне йому право власності у державному реєстрі прав власності) власником відповідної частини об`єкту продажу. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно : було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Також не підлягає віндикації майно, що було продане набувачу у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, може бути витребуване в усіх випадках.

Згідно із ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Враховуючи вищевикладені засади законодавства, сторона у справі позивач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, оскільки на час укладення письмової угоди про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_1 , він не знав і не міг знати про те, що ОСОБА_3 не мала права на відчуження нерухомості (у частині, належній їй в порядку спадкування), у зв`язку із тим, що вона належним чином не оформила право власності на Ѕ частину квартири. Отже, вбачаються правові підстави для набуття позивачем права власності на вищевказану нерухомість, як добросовісним набувачем.

Як вже зазначалося вище, між позивачем та відповідачами була досягнута домовленість про купівлю-продаж нерухомості, згідно якої відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продали, а позивач купив квартиру АДРЕСА_1 за 119280 грн. 22.11.2021р. позивач передав відповідачам обумовлену суму, а відповідачі передали позивачу документи на квартиру (які були в наявності) за цією ж адресою. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити договір нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. Оскільки це виявилося неможливим, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачів щодо квартири та встановленні права на нерухомість у позивача як добросовісного набувача, тому є правові підстави визнати право власності на нерухомість за позивачем, як добросовісним набувачем.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 330, 388, 397, 657 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) право власності на:

-квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (1/2 частина квартири рахується зареєстрованою за ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК