Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2022 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Крегул М.М., за участю секретаря судових засідань Тимко М.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 08.08.2018 року між нею та відповідачем укладено шлюбу. Позивач стверджує, що постійні непорозуміння між ними призвели до взаємного відчуження, шлюбні відносини між ними фактично припинились, кожен живе окремим життям. Також зазначає, що відповідачем щодо неї було скоєне домашнє насильство внаслідок чого Ужгородським міськрайонним судом відкрите провадження по притягненню відповідача за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. З урахуванням наведеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.08.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено з матеріалів справи, 08 серпня 2018 року між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видане 08 серпня 2018 року.
Шлюбні відносини між сторонами припинено, позивач ОСОБА_1 бажає розірвати шлюб і не має наміру примирятися з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви.
Відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
За правилами ч. 3ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи наведене вище, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому, шлюб підлягає розірванню.
Як встановлено у судовому зсіданні, дітей у подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у шлюбі не було.
Що стосується вимог позивача про відновлення їй прізвища " ОСОБА_3 " у порядку ст. 113 СК України суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 НОМЕР_2 виданого від 10.03.1987р. слідує, що її прізвище значиться як ОСОБА_3 .
Також судом встановлено, що 30.08.2003 року позивач зареєструвала шлюбу з ОСОБА_6 та після одруження набула прізвище ОСОБА_7 .
08.07.2010 року даний шлюб було розірвано та позивачеві присвоєно прізвище ОСОБА_7 , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 .
Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу (або під час реєстрації шлюбу або у порядку передбаченому ст. 53 СК), має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвища.
З огляду на позовну вимогу про відновлення позивачці дівочого прізвища, суд вважає за можливе звідновити їй прізвище « ОСОБА_3 ».
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, враховуючи повне задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при поданні позову до суду в розмірі 992,40 грн.
Керуючись ст. ст. 24, 56, 105, 112, 113, 180, 182, 183, 184, 185,СК України, ст. ст.10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265,352,354,355 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис №609, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити її дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце пробивання АДРЕСА_2 , суму сплаченого судового збору 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн. сорок коп.) грн.
Позивач: ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце пробивання АДРЕСА_2 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул