ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2757/22
Провадження № 2/210/1479/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 грудня 2022 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скотар Р.Є., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 06 вересня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - Позивач) до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі - Відповідач) про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку (а.с. 1-5).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від 06 вересня 2022 року визначено головуючого - суддю Скотар Р.Є.

Ухвалою судді від 07 вересня 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 26).

На виконання вимог статей 178, 191, 278 ЦПК України Відповідачем 05 жовтня 2022 року подано відзив на позов, та надано докази його направлення стороні Позивача.

Сторони в судове засідання не викликались.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Клопотань про виклик у судове засідання сторін не надходило. Підстав для призначення судового засідання з ініціативи суду не вбачається. Враховуючи викладене, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що кореспондується з положеннями частини 5 статті 279 ЦПК України.

Стислий виклад позовних вимог та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 , з 02.12.2003 року працює на Криворізькому гірничо-металургійному комбінаті «Криворіжсталь», яке на сьогодні є Публічним Акціонерним Товариством «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ». Також зазначає, що 23.01.2008 року, виконуючи обов`язки заступника начальника дільниці (підземного) №1 (очисної виїмки) шахти імені Артема, під час виконання трудових обов`язків його було травмовано. Внаслідок нещасного випадку позивач отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя, голови, закриту травму грудної клітини: забій грудної клітини, закриту травму живота: забій передньої черевної стінки, забій хребта, закритий компресійний перелом Th-12-Іст, забій правого кульшового суглобу.

Відповідно до Акту №4 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, складеного по формі Н-5 причиною настання нещасного випадку є: інші причини; осіб, дії або бездіяльність яких привели до нещасного випадку комісія не вбачає. Згідно довідки позивачу первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності 55%. Довідкою МСЕК від 07 жовтня 2020 року серії 12ААА № 076196 позивачу встановлена третя група інвалідності, встановлено 30% втрати професійної працездатності з переоглядом 10.09.2022 року. Вказана травма вплинула на образ життя Позивача, на його сімейні стосунки, сімейний бюджет та, як наслідок, на його психологічне та моральне становище. У зв`язку з викладеним просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 177000,00 грн.

Представник Відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що будь-яких порушень законодавства про працю та охорону праці відносно Позивача з боку підприємства, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням нещасного випадку, Відповідач не вчиняв. Позивачем не надано жодних допустимих і належних доказів, які б підтверджували факт спричинення шкоди саме відповідачем, доказів, що підтверджують протиправність дій відповідача і його вину, відсутність причинного зв`язку між протиправною дією та негативними наслідками з приводу завдання шкоди здоров`ю. Крім того, Правовідносини, що існували між позивачем та відповідачем ґрунтувались на підставі трудового договору, а отже до таких правовідносин не може застосовуватись такий спосіб захисту як компенсація моральної шкоди. Також, позивачем всупереч вимогам розумності, виваженості та справедливості було оцінено завдану шкоду у розмірі 177000,00 грн. Позивач не надав до суду належних доказів, які б підтверджували факт спричинення йому моральної шкоди. Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Фактичні обставини, встановлені судом.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 02.12.2003 року на посаді майстра гірничого підземного, загальний стаж роботи на підприємстві 16 років 16 місяців (а.с.16-20), внаслідок нещасного випадку, отримав тілесні ушкодження у вигляді: «закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя, голови, закриту травму грудної клітини: забій грудної клітини, закриту травму живота: забій передньої черевної стінки, забій хребта, закритий компресійний перелом Th-12-Іст, забій правого кульшового суглобу» (а.с.18).

Згідно Акту форми Н-5 від 27 січня 2008 року розслідування нещасного випадку, зазначено відомості про потерпілого, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , професія заступник начальника дільниці (підземного) №1 шахти імені Артема шахтоуправління з підземного видобутку руди ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», загальний стаж роботи 16 років 6 місяців, стаж роботи на підприємстві 4 роки 1 місяць, стаж роботи за професією 6 місяців (а.с.18-20).

Також згідно Акту № 4 форми Н-1 зазначено діагноз ОСОБА_1 встановленого закладом охорони здоров`я: сполучена травма: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку; забій м`яких тканин обличчя, голови; закрита травма грудної клітини: забій грудної клітини; закрита травма живота: забій передньої черевної стінки; забій хребта; закритий компресійний перелом Th-12-Іст; забій правого кульшового суглобу; садна. (а.с.17).

Згідно зазначеного Акту форми Н-5 в розділі 6, висновком комісії зазначено, що ознайомившись з висновками лікувального закладу про наслідки нещасного випадку, іншою наданою документацією, пояснювальною запискою потерпілого, керуючись вимогами п. 14 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань аварій на виробництві», комісія прийняла рішення, що нещасний випадок стався внаслідок інших причин. Осіб, дії або бездіяльність яких, привели до нещасного випадку комісія не вбачає. (а.с.20).

В розділі 10 Акту № 4 особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці: відсутні (а.с.17).

В розділі 3 Акту форми Н-5 зазначені обставини нещасного випадку, а саме: згідно письмового завдання на другу зміну 23.01.2008 з 08 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин, виданого в.о. начальника дільниці (підземного) №1 (очисної виїмки) шахти імені Артема ОСОБА_2 майстер гірничий (підземний) дільниці №1 (очисної виїмки) шахти імені Артема ОСОБА_3 і в.о. заступника начальника дільниці (підземного) №1 (очисної виїмки) шахти імені Артема ОСОБА_1 здійснювали контроль за безпечним проведенням робіт по випуску і скреперуванню руди в ортах 1-2 висячого боку штреку 2 північ блоку 191 осі горизонту 1035м.

По закінченню зміни о 15 годині 40 хвилин в.о. заступника начальника дільниці №1 ОСОБА_1 знаходився на початку орта 2 висячого боку, а майстер гірничий ОСОБА_3 пішов на орт 2 висячого боку штреку 2 північ блоку 191 осі горизонту 1035м оглянути стан 3-ї пари випускних отворів. При цьому відбулося раптові самообвалення гірської маси і ОСОБА_3 був частково засипаний рудою і придавлений до металевого кріплення орта.

В.о. заступника начальника дільниці №1 ОСОБА_1 покликавши гірничого робітника очисного вибою дільниці №1 ОСОБА_4 , та кріпильника дільниці №1 ОСОБА_5 для надання допомоги ОСОБА_3 , що знаходилися на штреку 2 північ блоку 191 осі горизонту 1035м, пішов доповідати по телефону про те, що трапилося в.о. начальника дільниці №1 ОСОБА_2 . Після чого повернувся в орт 2 висячого боку допомагати кріпильнику ОСОБА_5 та гірничому робітнику очисного вибою ОСОБА_4 звільняти від гірської маси ОСОБА_3 . Звільнивши ОСОБА_3 ОСОБА_1 пішов повідомити в.о. начальника дільниці ОСОБА_2 , що ОСОБА_3 витягли і він живий. Прямуючи по господарському орту 191 осі горизонту 1035м о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_1 оступився і упав, отримавши при цьому закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку Забій м?яких тканин обличчя, голови. Закриту травму грудної клітини: забій грудної клітини. Закриту травму живота: забій передньої черевної стінки. Забій хребта. Закритий компресійний перелом Th 12-Іст. Забій правого кульшового суглобу. Ссадини.

У ході розслідування встановлено: господарський орт 191 осі горизонту 1035м не був освітлений у зв?язку з обривом освітлювального кабелю, який був пошкоджений гірничою масою, що раптово обрушилася з 3-го південного випускного отвору орта 2 висячого боку штреку 2 північ блоку 191 осі горизонту 1035м. Ширина вільного проходу для людей відповідає вимогам "Єдиних правил безпеки при розробці рудних, нерудних і розсипних родовищ підземним способом" (0,75м). Потерпілий був одягнутий у спеціальний одяг та взутий у спеціальне взуття встановленого зразку. (а.с.16 зворот).

Відповідно до довідки № 128 від 08.08.2022 року, складеної КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» ДОР, первинно ОСОБА_1 17.09.2008 року було встановлено 55% втрати професійної працездатності по трудовому каліцтву та третю групу інвалідності з 17.09.2008 року з переоглядом до 01.10.2009 року (довідка серії ДНА-2 № 025573) (а.с.21).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №597603 від 07.10.2020 року ОСОБА_1 , зазначено, що ступінь втрати професійної працездатності 30% з 01 жовтня 2020 року до 01 жовтня 2022 року та 3 група інвалідності по трудовому каліцтву, дата переогляду ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.22).

Згідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 076196 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності, встановлено 30% втрати професійної працездатності з переоглядом 10.09.2022 року. (а.с.22).

Нормативно-правове обґрунтування

ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з Відповідачем, тому правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою ХІ КЗпП України.

Частинами 1 та 2 статті 153 КЗпП України визначено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно з частин 3-4 статті 153 КЗпП України умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до статті 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством (стаття 237-1 КЗпП України).

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).

Оскільки закон покладає обов`язок створення безпечних і нешкідливих умов праці, власник або уповноважений ним орган несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням ним трудових обов`язків, а також за моральну шкоду, заподіяну потерплому внаслідок фізичного чи психічного впливу небезпечних умов праці. Власник звільняється від відшкодування шкоди, якщо доведе, що шкода заподіяна не з його вини.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організувати розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок.

Згідно статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно з нормами Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави (ст.3 Конституції України). Крім того, статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Водночас, пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема: виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

При заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Так, Актом №4 форми Н-1 та Актом форми Н-5 розслідування нещасного випадку від 23 січня 2008 року встановлено та підтверджено, що факт настання нещасного випадку відбувся при виконанні ОСОБА_1 трудових обов`язків на підприємстві відповідача.

З акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 23 січня 2008 року о 16 год. 50 хв. за формою Н-5 вбачається, що основна причина господарський орт 191 осі горизонту 1035м не був освітлений у зв?язку з обривом освітлювального кабелю, який був пошкоджений гірничою масою, що раптово обрушилася з 3-го південного випускного отвору орта 2 висячого боку штреку 2 північ блоку 191 осі горизонту 1035м. (а.с.19).

При цьому, медичний огляд та обстеження, наявність фізичного болю, що викликають складність при звичайних життєвих умовах підтверджуються зібраними матеріалами справи.

Згідно з частинами 1 та 5 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з норм частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до частини 1 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, в даному випадку відповідач несе прямий обов`язок по виплаті позивачу відшкодування з приводу спричинення моральної шкоди.

Рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004 року у справі № 1-9/2004 (справа про відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування), моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Висновки за результатами розгляду матеріалів справи

На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всім доказам, якими суд керувався при вирішенні позову.

Суд не бере до уваги доводи зазначені у відзиві, а саме, що вина підприємства у настанні нещасного випадку відсутня, оскільки не встановлено осіб, що допустили порушення вимог охорони праці, з урахуванням наступного.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

З трудової книжки Позивача та Акту про нещасний випадок який стався із ним, встановлено, що Позивач працював у відповідача, нещасний випадок стався при виконанні ним трудових обов`язків та на території підприємства під час роботи з джерелом підвищеної небезпеки.

З акту № 4 за формою Н-1 дійсно вбачається, що Позивач, прямуючи по господарському орту 191 осі горизонту 1035м о 16 годині 50 хвилин оступився і упав, отримавши при цьому закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку Забій м?яких тканин обличчя, голови. Закриту травму грудної клітини: забій грудної клітини. Закриту травму живота: забій передньої черевної стінки. Забій хребта. Закритий компресійний перелом Th 12-Іст. Забій правого кульшового суглобу. Садна (а.с. 16 зворот).

Видом події та причиною настання нещасного випадку зазначено «падіння потерпілого під час пересування», причини нещасного випадку «інші» (а.с.17).

Під джерелом підвищеної небезпеки розуміють діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для осіб, які цю діяльність здійснюють, та інших осіб (статті 1187 ЦК України).

Судом встановлено, що нещасний випадок із Позивачем стався під час виконання трудових обов`язків в результаті взаємодії з джерелом підвищеної небезпеки, яке належить Відповідачу, тому відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди завданої позивачу, незалежно від того, чи є вина потерпілої особи.

Згідно частин 1-2 стаття 1193 ЦК України, шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що позивач виконуючи свої обов`язки, навмисно вчинив грубу необережність. Констатуючи цю обставину, суд враховує, що Відповідачем не забезпечено освітлення господарського орту, внаслідок чого, під час роботи яких стався нещасний випадок, що підтверджено Актом за результатами розслідування нещасного випадку.

Акт, складений за фактом настання нещасного випадку підприємством Відповідача не оскаржувався. Відповідач не скористався обов`язком доведення відсутності своєї вини, та не надав до суду доказів, які б доводили відсутність вини підприємства.

Разом з тим, закону, який би передбачав можливість встановлення факту завдання моральної шкоди потерпілому від нещасного випадку на виробництві лише на підставі висновку МСЕК, немає. Крім того, вирішуючи спір про відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, суд не має встановлювати належність або неналежність виконання МСЕК обов`язку зі встановлення факту завдання позивачеві моральної шкоди.

Отже, наявність у МСЕК вказаного обов`язку не обмежує суд у праві встановити факт завдання моральної шкоди на підставі інших доказів, врахувавши характер каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, залишкову працездатність потерпілого тощо.

Тому необґрунтованими є доводи представника відповідача про те, що позивач не довів моральні страждання.

З письмових матеріалів справи встановлено, що вказана травма вплинула на образ життя Позивача, на його сімейні стосунки, сімейний бюджет та, як наслідок, на його психологічне та моральне становище.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Так, обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує, характер та обсяг його душевних та фізичних страждань, тривалість перенесених страждань; зміни в житті викликані втратою професійної працездатності, під час трудової діяльності, зокрема 30 % втрати працездатності від нещасного випадку, у зв`язку із чим вважає за доцільне стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди, грошові кошти в сумі 70 000,00 (сімдесят тисяч) гривень.

При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 43, 46 Конституції України, ст. 1167,1187 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (, 50095, Дніпропетровська область, м, Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , суму моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я у розмірі 70000,00 (сімдесят тисяч) гривеньбез урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (, 50095, Дніпропетровська область, м, Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1) на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний тест рішення складено та підписано 05 грудня 2022 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 );

- відповідач: Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» (, 50095, Дніпропетровська область, м, Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі,буд.1)

Суддя: Р. Є. Скотар