Справа № 165/1605/22
УХВАЛА

"24" листопада 2022 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Лисиченко С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Нововолинського міського суду Волинської області з позовною заявою до ТОВ «Південдіпрошахт», ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» про повернення з чужого незаконного володіння майна, визнання права власності на майно в рахунок погашення заборгованості.

Разом з подачею позовної заяви ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій прохає суд до вирішення справи по суті накласти арешт та передати йому на відповідальне зберігання:

- металобрухт чорних металів в розмірі 189.7 тон, який знаходиться у АДРЕСА_1 , який переданий ОСОБА_1 на відповідальне зберігання ТОВ «Інститут «Південдіпрошахт»;

- крокуючий ескаватор ЕШ-10/70 інв №2355, який фактично знаходиться у Кіровоградській області, Олександрівському районі, с.Пантаївка, розріз кар`єру «Морозівський», що належить на праві власності ДП « «ОК « Укрвуглереструктуризація».

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 05.07.2022 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Південдіпрошахт», Державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» про повернення з чужого незаконного володіння майна та в рахунок погашення заборгованості передачу майна, передано на розгляд до Київського району м.Харкова відповідно до частини 1 статті 31 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова визначено по вказаній цивільній справі головуючу суддю Лисиченко С.М.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.08.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано 7-денний строк для усунення недоліків.

19.08.2022 ухвалою Київського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було повернуто.

22.11.2022 шляхом направлення поштовим зв`язком позивач ОСОБА_1 ,в установлений судом строк, усунув недоліки позовної заяви, про що подана відповідна заява.

Крім того, 22.11.2022 подано після усунення недоліків, зазначених ухвалою суду від 19.08.2022, заяву про забезпечення позову, в якій прохає суд до вирішення справи по суті накласти арешт та передати йому на відповідальне зберігання:

- металобрухт чорних металів в розмірі 189,37 тон, який переданий на відповідальне зберігання ТОВ «Інститут «Південдіпрошахт» за Договором про надання послуг з відповідального зберігання від 10.02.2022, який знаходиться: Волинська область, м.Нововолинськ, б.16;

- екскаватор ЕШ-10/70, інв. №2355, екскаватор ЕШ 6/45, інв. №4040, які фактично знаходяться у Кіровоградській області, Олександрівському районі, смт. Пантаївка, розріз кар`єру «Морозівський», та належить Державному підприємству Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація».

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є запобігання порушенню в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, що належить відповідачеві , заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначила, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Враховуючі наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека (ризик) ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною. Суд оцінює необхідність вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються. При цьому єдиними передбаченими законом підставами для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання чи неможливості виконання рішення суду у справі та ефективного захисту прав або інтересів позивача.

Судом встановлено, що з викладених у заяві про забезпечення позову обставин вбачається, що між сторонами існує спір стосовно:

- металобрухту чорних металів, власником якого було ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація», який позивач придбав на електронних торгах з реалізації арештованого майна та передав на зберігання ТОВ « Інститут «Південдіпрошахт»;

- стягнення заборгованості з ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація», право вимогу на яку позивач набув на підставі Договору відступлення права вимоги (цесії) від 02.08.2022.

Предметом позову є вимоги про:

-повернення металобрухту чорних металів в кількості 189.37 тон із незаконного володіння ТОВ « Інститут «Південдіпрошахт»;

-в рахунок погашення заборгованості у сумі 2501 304,73 грн. ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» передати у власність позивача екскаватор ЕШ-10/70, інв. №2355 та екскаватор ЕШ 6/45, інв. №4040, власником яких є Державному підприємству «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», які фактично знаходяться у Кіровоградській області, Олександрівському районі, смт. Пантаївка, розріз кар`єру «Морозівський».

Метою для застосування заходів забезпечення позову позивач зазначаєзапобігання порушенню в майбутньому його прав на спірне майно, а також ризик ускладнення виконання та/або неможливості виконання рішення суду у справі, оскільки ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» є боржником майже по 112 відкритим виконавчим провадженням, має податковий борг, який складає 564058,00 грн.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав суду інформацію з Єдиного реєстру боржників від 12.11.2022.

Судом встановлено, що екскаватор ЕШ-6/45 та екскаватор ЕШ 10/70, інвентарний номер 2355, перебуває на балансі ДП «Об`єднана Компанія «Укрвуглереструктуризація».

Зазначений факт підтверджується даними, які містяться в інформації про майно, яке перебуває на балансі ДП «Об`єднана Компанія «Укрвуглереструктуризація», первісна (переоцінена) вартість якого становить більш як 50 тис. гривень та яке не використовується, у тому числі морально застаріле та фізично зношене.

З огляду на зазначене, предмет та підставу позову, суд приходить до висновку, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на екскаватор ЕШ-6/45, інвентарний номер 4040 та екскаватор ЕШ 10/70, інвентарний номер 2355, які перебуває на балансі ДП «Об`єднана Компанія «Укрвуглереструктуризація», яке є боржником майже по 112 відкритим виконавчим провадженням та має податковий борг у розмірі 564058,00 грн., у зв`язку з чим існує велика вірогідність того, що вони можуть бути реалізовані виконавчою чи податковою службою, є адекватним та співмірним заходом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні рішення суду у справі та захисту у майбутньому прав позивача на вказане майно .

Суд зауважує, що арешт майна - накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане вище майно, суд виходить з того, що між сторонами виник спір, забезпечення позову у такий спосіб, буде відповідати меті застосування заходів забезпечення. Застосований захід забезпечення позову є тимчасовим заходом.

Разом з цим, з огляду на те, власником спірного металобрухту чорних металів, відповідно до Акту про проведені електронні торги від 02.02.2022, виданого начальником відділу Мирноградським відділом ДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Івановою Т.Г. та протоколу про проведені електронні торги від 27.01.2022 №567501 ДП «СЕТАМ», є позивач, ОСОБА_2 , а також те, що спірним металобрухту чорних металів переданий позивачем на зберігання ТОВ «Інститут «Південдіпрошахт» на підставі Договору про надання послуг відповідального зберігання від 10.02.2022, без надання зберігачу права використання, передання на зберігання та заборону майна закладати в якості застави, суд приходить до висновку, що вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний металобрухт чорних металів є не співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, у відповідності до частини 10 статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

А отже, при розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Як вище зазначалося, що предметом позову є вимоги про передачу позивачу у власність екскаватори, власником яких є Державному підприємству «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» в рахунок погашення заборгованості у сумі 2501 304,73 грн.,та повернення металобрухту чорних металів в кількості 189.37 тон із незаконного володіння ТОВ «Інститут «Південдіпрошахт».

Позивач прохає суд забезпечити позов, в тому числі, шляхом передати йому на відповідальне зберігання: металобрухт чорних металів в розмірі 189,37 тон, який переданий на відповідальне зберігання ТОВ «Інститут «Південдіпрошахт» за Договором про надання послуг з відповідального зберігання від 10.02.2022; екскаватори, які фактично знаходяться у Кіровоградській області, Олександрівському районі, смт. Пантаївка, розріз кар`єру «Морозівський», та належать Державному підприємству Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація».

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що спосіб забезпечення позову, який просить застосувати позивач, є за своєю суттю позовною вимогою, з якою він звернувся до суду за захистом свої порушених прав у даній справі, а вжиття такого заходу забезпечення позову призведе до фактичного задоволення позову ще до ухвалення рішення у справі

За таких умов таке забезпечення є недопустимим.

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обставини, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення

Керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі № 165/1605/22 шляхом накладення арешту на рухоме майно, яке перебуває на балансі Державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» (), а саме на екскаватор ЕШ-10/70,інв. №2355 та екскаватор ЕШ 6/45, інв. №4040, які фактично знаходяться у Кіровоградській області, Олександрівському районі, смт. Пантаївка, розріз кар`єру «Морозівський».

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо ухвалу залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить протягом трьох років.

Суддя С.М Лисиченко