ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/985/22 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Міщій О. Я.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 607/21565/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2022 року (ухвалене суддею Позняком В.М., повний текст якого складено 12 вересня 2022 року) в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2010 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2019 року у справі №607/22826/19. В даному шлюбі сторонами був придбаний автомобіль марки CHEVROLET LACETТI 2007 року випуску, холодильник «Самсунг», електричну духовку «Електролюкс», газову плиту, пральну машину «Самсунг», пилосос «Самсунг Аіr Trach», мікрохвильову піч «Самсунг», ноутбук «Леново», ліжко двоспальне дерев`яне «Мебус», шафу-купе вбудовану 1, шафу-купе вбудовану 2, стіл кухонний дерев`яний білого кольору, куток кухонний; кухонний гарнітур.

У зв`язку з наведеним просила суд поділити майно, яке набуте сторонами за час шлюбу.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2022 року позов задоволено частково.

Поділено майно подружжя, яке нажите за час шлюбу.

Виділено ОСОБА_2 :

- холодильник «Самсунг» s/n 81514ЕАВ900158 F вартістю 6000 грн.;

- дерев`яний дубовий кухонний стіл вартістю 2250 грн.;

- гарнітур меблів для обладнання кухні разом з диваном кутовим вартістю 13967.20 грн.;

- газову вбудовану варильну поверхню Електролюкс ЕGG 16242 NX серійний №35003064 вартістю 2573.90 грн.;

- духовку електричну Електролюкс EEB4231POX серійний номер 40733520 вартістю 3141 грн.,

а всього майна на суму 27 932.10 грн.

Виділено ОСОБА_1 :

- мікрохвильову піч «Самсунг» модель ME86VRSSHP серійний № J6ED 7WRD400133B вартістю 1575 грн.;

- шафу купе № 1 вартістю 7860.68 грн.;

- шафу купе №2 вартістю 9408 грн.;

- пральну машину «Самсунг» модель WF8598NMW9 серійний №Y2YE5ADZ600004M вартістю 3000 грн.;

- ліжко двоспальне разом з матрацом SPICE LAVR вартістю 6327.50 грн.;

- пиловсмоктувач Самсунг Еір трек модель SC4530 вартістю 500 грн.;

- ноутбук «Леново» модель 20251, серійний номер АВ20199510 вартістю 4300 грн.;

- автомобіль CHEVROLET LACETТI 2007 року випуску, об`єм двигуна 1799 вартістю 131 184.31 грн.,

всього майна на суму 164 155.49 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 68 111.69 грн. компенсації частки у спільному майні подружжя.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 570.72 судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Денис А.І. подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що шафа купе №1 та шафа купе №2 були оцінені експертом як готові вироби, проте вони є вбудованими та індивідуалізованими, що робить неможливим проведення оцінки як самостійної готової одиниці. Зазначає, що при визначенні вартості такого виробу повинна була бути проведена за визначенням вартості робіт та матеріалів використаних для її побудови, а тому оскаржуване судове рішення не відповідає матеріалам справи.

У зв`язку з викладеним просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників по справі до суду не надходив.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; cправи про стягнення аліментів.

Предметом позову у даній справі є поділ майна подружжя, при цьому ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2010 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2019 року у справі №607/22826/19.

В шлюбі в них народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 16 липня 2013 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.

В рішеннях Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2022 року у справі № 607/12814/21 та від 19 липня 2021 року у справі №607/10929/21 було встановлено, що за час шлюбу сторонами 27 січня 2016 року був придбаний автомобіль марки CHEVROLET LACETТI 2007 року випуску, об`єм двигуна 1799, VIN НОМЕР_2 , а також за час шлюбу сторони набули у спільну сумісну власність наступне майно:

- холодильник «Самсунг» MSE4A0Q-L1GAK1, металевого кольору;

- електричну духовку «Електролюкс»;

- газову плиту;

- пральну машину «Самсунг» WF859NMW92, білого кольору;

- пилосос «Самсунг Аіr Trach» SC4530;

- мікрохвильову піч «Самсунг» ME86VRSSHP сірого кольору;

- ноутбук «Леново» G700, чорного кольору;

- ліжко двоспальне дерев`яне, виробництва фірми «Мебус»;

- шафу-купе вбудована 1;

- шафу-купе вбудована 2;

- стіл кухонний дерев`яний білого кольору;

- куток кухонний;

- кухонний гарнітур.

Судами встановлено, що вказане рухоме майно придбане у період перебування у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відтак є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно висновку експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 02 червня 2021 року №295/21-22 вбачається, що дійсна ринкова вартість автомобіля CHEVROLET LACETТI 2007 року випуску, об`єм двигуна 1799 становить 131 184.31 грн.

Згідно висновку експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 26 серпня 2021 року №296/21-22, загальна ринкова вартість виробів-речей домашнього вжитку що на час огляду знаходилися по АДРЕСА_1 становить 61202.28 грн. 28 коп., в тому числі:

- холодильник «Самсунг» s/n 81514ЕАВ900158 F - 6000 грн.;

- дерев`яний дубовий кухонний розкладний стіл 2250 грн.;

- гарнітур меблів для обладнання кухні -11767.20 грн.;

- диван кутовий в кухні - 2200 грн.;

- газова вбудована варильна поверхня Електролюкс ЕGG 16242 NX серійний №35003064 - 2573.90 грн.;

- духовка електрична Електролюкс EEB4231POX серійний номер 40733520 - 3141 грн.;

- мікрохвильова піч «Самсунг» модель ME86VRSSHP серійний №J6ED 7WRD400133B - 1575 грн.;

- шафа-купе № 1 - 7860.68 грн.;

- шафа-купе №2 - 9408 грн.;

- пральна машини «Самсунг» модель WF8598NMW9 серійний №Y2YE5ADZ600004M - 3000 грн.;

- ліжко двоспальне - 4475 грн.;

- матрац - 1852.50 грн.;

- пиловсмоктувач Самсунг Еір трек модель SC4530 - 500 грн.;

- ноутбук «Леново» модель 20251, серійний номер АВ20199510 - 4300 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Питання поділу майна подружжя врегульовано у Сімейним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Статтею 1 СК України встановлено, що цей Кодекс визначає, у тому числі майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

У статті 2 СК України вказано, що цей Кодекс регулює, зокрема, сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям.

Сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 7 СК України).

Відповідно до статті 8 цього Кодексу якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Згідно з частиною третьою статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто, статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

У статті 63 СК України зазначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Разом з тим за правилами статті 69 цього Кодексу дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України).

Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), у першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.

У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Отже, у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 03 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц; від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц; від 30 вересня 2020 року у справі № 552/1514/19.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що за час шлюбу сторонами нажите, таке майно:

1) холодильник «Самсунг» s/n 81514ЕАВ900158 F вартістю 6000 грн.;

2) дерев`яний дубовий кухонний стіл 2250 грн.;

3) гарнітур меблів для обладнання кухні разом з диваном кутовим вартістю 13967, 20 (11767,2 + 2200) грн.;

4) газова вбудована варильна поверхня Електролюкс ЕGG 16242 NX серійний №35003064 вартістю 2573.90 грн.;

5) духовка електрична вбудована Електролюкс EEB4231POX серійний номер 40733520 вартістю 3141 грн, загальною вартістю 27932.10 грн.;

6) мікрохвильова піч «Самсунг» модель ME86VRSSHP серійний № J6ED 7WRD400133B вартістю 1575 грн.;

7) шафа купе № 1 (тридверна) вмонтована вартістю 7860.68 грн.;

8) шафа купе № 2 (чотиридверна) вмонтована вартістю 9408.00 грн.;

9) пральну машини «Самсунг» модель WF8598NMW9 серійний №Y2YE5ADZ600004M вартістю 3000.00 грн.;

10) ліжко двоспальне разом з матрацом SPICE LAVR вартістю 6327.50 грн. (4475+1852.50);

11) пиловсмоктувач Самсунг Еір трек модель SC4530 вартістю 500.00 грн.;

12) ноутбук «Леново» модель 20251, серійний номер АВ20199510 вартістю 4300.00 грн.;

13) автомобіль CHEVROLET LACETТI 2007 року випуску, об`єм двигуна 1799 вартістю 131184.31 грн.,

а загальна вартість вказаного майна - 192087.59 грн.

Отже, перелічене майно є спільною сумісною власністю подружжя, що встановлено у рішеннях Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2022 року у справі № 607/12814/21 та від 19 липня 2021 року у справі № 607/10929/21, сторонами не спростована презумпція спільності.

Враховуючи наведене, майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя підлягає поділу між ними в частках вартістю по 96043.80 грн (192087.59 /2).

Встановлено, відповідач користується більшістю речей домашнього вжитку, в тому числі автомобілем.

Вирішуючи спір, дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, керуючись презумпцією спільності права власності подружжя на майно, набутого ними в період шлюбу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, оскільки є доведеними та підлягають для поділу майна.

Зважаючи на те, що вартість майна, яка виділена позивачці на 68111.69 грн. менша від вартості її частки у спільному майні подружжя (96043.80 грн. - 27932.10), а вартість спільного майна яка виділена відповідачу на 68111.69 грн. більша від його частки, суд першої інстанції правильно стягнув компенсацію частки у спільному майні подружжя.

Доводи апелянта про те, що у висновку експертизи від 26 серпня 2021 року №296/21-22 експертом було не правильно проведена оцінка вартості шафи купе №1 та шафи купе №2, колегія суддів відхиляє, оскільки судом не встановлено та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаного. При цьому згідно висновку експерта слідує, що він попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Задовольняючи позов частково, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови - 04 листопада 2022 року.

Головуючий

Судді