Справа №2-н-157/2008
Провадження №6/443/14/22
УХВАЛА

іменем України

22 липня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачеві заяву акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення судового наказу по справі №2-н-157/2008 від 07.08.2008 до виконання та видачу дубліката зазначеного судового наказу,

за участі:

представника заявника Петріва В.В.

встановив:

Представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до суду із заявою, в якій просить поновити пропущений строк для пред`явлення судового наказу по справі №2-н-157/2008 від 07.08.2008 про стягнення з ОСОБА_1 коштів у сумі 8 693,28 доларів США та 25,25 грн на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» до виконання та видати дубліката зазначеного судового наказу.

В обґрунтування заяви покликається на те, що Жидачівським районним судом Львівської області 07.08.2008 по справі №2-н-157/2008 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 8 693,28 доларів США та 25,25 грн на користь ВАТ «Державний ощадний банк». Даний виконавчий лист перебував на виконанні у Жидачівському РВ ДВС Західного МУМЮ (м. Львів). В останнє виконавчий документ скеровано на виконання 30.07.2015. ДВС 10.08.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Із автоматизованої системи виконавчого провадження банку стало відомо, що 27.12.2017 ДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, однак зазначена постанова на адресу банку не надходила. 20.10.2021 на адресу ДВС скеровано запит, щодо виконання зазначеного, з проханням повернути виконавчий документ стягувачу. Проте жодної відповіді не отримано. 24.02.2021 на адресу ДВС скеровано повторний запит, щодо повернення виконавчого документу стягувачу. Із реєстру судових рішень банку стало відомо, що 06.09.2021 Жидачівський районним судом Львівської області винесено ухвалу по справі №2-н-157/2008 якою відмовлено у задоволенні подання Жидачівського ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного МУМЮ про видачу дубліката судового наказу. Підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого документа є закінчення строку, встановленого для пред`явлення його до виконання і неза`явлення вимоги про поновлення цього строку. 21.04.2022 на адресу банку надійшла довідка, видана ДВС 21.04.2022 за вихідним №1561, з якої встановлено, що судовий наказ по справі №2-н-157/2008 від 07.08.2008 втрачено. Зазначене рішення суду боржником не виконане, заборгованість становить 3 693,23 доларів США та 25,25 грн. Зважаючи на те, що постанову про повернення виконавчого документа стягувачу винесено 27.12.2017, строк пред`явлення зазначеного виконавчого документа перервався та закінчився 27.12.2020.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав повністю, покликаючись на викладені у ній мотиви, суду пояснив, що ним постійно вживалися заходи щодо з`ясування стану виконання судового наказу, однак на ці заходи виконавча служба ніяк не реагувала. У межах трирічного строку звернення виконавчого документа до виконання він листом звернувся до ДВС щодо стану виконання судового наказу та йому стало відомо про постанову про повернення виконавчого документу лише у квітні 2022 роки на адресу заявника надійшов лист з ДВС про втрату виконавчих листів (судових наказів) у справі №2-н-157/2008. Поважність причин пропуску заявником строку для пред`явлення судового наказу до виконання обґрунтовує відсутністю у заявника інформації про те, що цей виконавчий документ було втрачено.

Боржник ОСОБА_1 та заінтересована особа Жидачівський РВ ДВС Західного МУМЮ (м. Львів) у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи не подали.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши заяву та додані до неї документи, прийшов до наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Жидачівським районним судом Львівської області 07.08.2008 ухвалено судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Жидачівського відділення Банку по укладеному договору в сумі 8 693,28 доларів США та 25,25 грн судового збору /а.с.4/.

Згідно постанови заступника начальника Жидачівського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області Слободи В.П. від 27.12.2017, судовий наказ №2-н-157/2008, виданий 20.08.2008 Жидачівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 8 693,28 дол США та 25,50 грн на користь Стрийського відділення «Ощадбанк» виконавчий документ повернуто стягувачу ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Жидачівського відділення банку /а.с.5/.

Згідно листів філії Львівського обласного управління Державного ощадного банку України АТ від 20.10.2020 №111.41.2/8461 та від 24.02.2021 №111.41.2 адресованих Жидачівському РВ ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) АТ «Ощадбанк» просило скерувати на його адресу постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та оригіналів судових наказів по справі №2-н-157/2008, виданих 20.08.2008 /а.с.6, 7/.

Відповідно до листа Жидачівського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області від 21.04.2022 №1561, при поверненні судових наказів №2-н-157/2008 від 20.08.2008, виданих Жидачівським районним судом Львівської області стягувачу АТ Державний ощадний банк України», їх було втрачено /а.с.8/.

Нормативно-правові акти, якими керувався суд.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд керувався Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України), Законом України «Про виконавче провадження» (від 21 квітня 1999 року №606-XIV, який був чинним на момент ухвалення рішення у справі №2-н-157/2008) (далі Закон №606-XIV) та Законом України «Про виконавче провадження» (від 2 червня 2016 року №1404-VIII, який чинний на даний час) (далі Закон №1404-VIII).

Так, за змістом частини 1 статті 11 Закону №1404-VIII, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Згідно з приписами пункту 1 частиною 1 статті 21 Закону №606-XIV (у редакції, чинній на дату видачі виконавчого листа у справі №2-н-157/2008), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи протягом трьох років.

Частиною першою статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких не сплив на час набрання чинності Законом №1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону №1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 6 статті 12 Закону №1404-VIII; близький за змістом припис був відображений у частині 2 статті 24 Закону №606-XIV).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина 1 статті 433 ЦПК України). Положення статті 23 Закону №606-XIV, а у Законі №1404-VIII положення статті 12 регулюють питання переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до підпункту 17.4. пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з приписами частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження № 14-308цс19) дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків.

Суд звертає увагу на те, що норма підпункту 17.4. пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України містить дві обов`язкові умови, за наявності яких в сукупності суд може видати дублікат виконавчого документа, а саме: втрата виконавчого документа та звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого документа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення його до виконання. За відсутності хоча б однієї з цих умов у суду відсутні правові підстави для видачі дубліката виконавчого документа.

На час ухвалення рішення у справі №2-н-157/2008 (20.08.2008) був чинним Закон №606-XIV, який визначав строк його пред`явлення до виконання три роки. Такий самий строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання визначений і Законом №1404-VIII.

Суд не ставить під сумнів обґрунтованість аргументів заявника щодо втрати виконавчого документу, оскільки відсутність такого на примусовому виконанні та у стягувача дає підстави стверджувати про його втрату.

Однак, суд зауважує, що постанову про повернення стягувачу виконавчого документу (судового наказу №2-н-157/2008) ухвалено 27.12.2017. Таким чином, граничним терміном повторного пред`явлення цього виконавчого документу до виконання є 26.12.2020 включно. Однак, із зазначеною вище заявою уповноважена особа звернулася лише 28.04.2022, тобто з порушенням встановленого законом строку.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем у статті 433 ЦПК України не визначено, а тому суд відповідно до статті 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Водночас, заявник не зазначив поважність пропуску строку та не обґрунтував (у тому числі належними та допустимими доказами), з яких причин він як стягувач не цікавився про стан виконання судового рішення протягом тривалого часу, які поважні причини завадили заявнику дізнатися вчасно з урахуванням принципу добросовісності і обов`язку сумлінно користуватися своїми правами (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України, частина 8 статті 19 Закону №1404-VIII) про стан виконання судового рішення.

Відтак, з огляду на викладене, підстав для поновлення строку пред`явлення судового наказу від 07.08.2008 у справі №2-н-157/2008 до виконання суд не вбачає.

Оскільки відсутні підстави для поновлення строку пред`явлення зазначеного судового наказу до виконання, тому у задоволенні заяви про видачу дубліката судового наказу також слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити. Керуючись пунктом 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, статтями 260, 261, 433 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення судового наказу по справі №2-н-157/2008 від 07.08.2008 про стягнення з ОСОБА_1 коштів у сумі 8 693,28 доларів США та 25,25 грн на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» до виконання та видачу зазначеного дубліката судового наказу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного тексту ухвали відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини ухвали строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 27.07.2022.

Суддя Р.Г. Равлінко