Справа № 601/3235/21
Провадження № 2-к/601/3/2022
У Х В А Л А

16 травня 2022 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із клопотання про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Зюзінського районного суду м. Москва по справі № 2-2514/2020 від 24 серпня 2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки по аліментах та судові витрати.

У наданий судом місячний строк боржником не подано до суду можливих заперечень проти цього клопотання.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 28.02.2021 клопотання призначено до судового розгляду.

В судове засідання учасники справи не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Причини їх неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 5 ст. 467 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Дослідивши подане клопотання та перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Статтею 463 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Зі змісту клопотання вбачається, що стягувач ОСОБА_1 просить суд дозволити примусове виконання на території України рішення Зюзінського районного суду м. Москва по справі № 2-2514/2020 від 24 серпня 2020 року.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації», для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установлено до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором).

Отже, надання дозволу на виконання судового рішення про стягнення коштів на користь російської федерації чи на користь особи, яка будь-яким чином пов`язана із державою агресором, заборонено до прийняття законів, якими буде врегульоване питання відносин за участю осіб, пов`язаних із державою агресором. Надання дозволу на виконання рішення (ухвали) суду російської федерації, з огляду на теперішню ситуацію, виглядало б дивним та суперечило б не тільки законодавству, але й здоровому глузду, оскільки росія ставить під сумнів існування держави Україна та прагне її знищити.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 468 ЦПК України у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду може бути відмовлено, якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України.

Приймаючи до уваги, що росія є державою агресором та веде проти Українського Народу війну, суд не може вирішувати питання про надання дозволу на примусове виконання рішення суду країни агресора.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись 462-464, 468 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: