Справа № 750/8834/15-ц
Провадження № 6/750/133/22
У Х В А Л А

29 листопада 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Новик В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної М.А. до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВЕНА» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

21.10.2022 заявник звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної М.А. до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВЕНА» про стягнення заборгованості та просить замінити сторону виконавчого провадження по справі № 750/8834/15-ц, а саме стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал» на ОСОБА_1 .

У судове засідання заявник не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщались в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Представник боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВЕНА» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява про розгляд заяви без його участі.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.10.2018 позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВЕНА» на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за Кредитним договором №61 від 02.11.2007 року в сумі 324642 грн. 59 коп., штрафу в розмірі 4239 грн. 81 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВЕНА» на користь держави судовий збір в розмірі по 2495 грн. 23 коп. з кожного.

Деснянський районний суд м. Чернігів 19.12.2018 року видав виконавчий лист по справі № 27750/5/18 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВЕНА» на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" заборгованість за кредитним договором №61 від 02.11.2007р. в сумі 324642,59 грн., штрафу в розмірі 4239,81 грн.

05 липня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 21844, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 61 від 02.11.2007, укладеним між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

15 серпня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 61 від 02.11.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «Юніон Капітал».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.05.2020 замінено сторону виконавчого провадження по справі № 750/8834/15-ц, провадження №2/750/5/18, а саме стягувача у виконавчому листі про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Вена» за кредитним договором № 61 від 02.11.2007 в сумі 324642,59 грн., штрафу в розмірі 4239,81 грн. з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал».

03.08.2020 між ТОВ «ФК «Юніон Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги № 399/ФК-20, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №61 від 02.11.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «Діджи Фінанс».

31.08.2021 року ТОВ «ФК «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінанстандарт» укладено договір відступлення права вимоги № 493/ФК-21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №61 від 02.11.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «Укрфінанстандарт».

31.08.2021 року між ТОВ «ФК «Укрфінанстандарт» та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги № 493/ФК-21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №61 від 02.11.2007 року, перейшло до ОСОБА_1 .

Листом №04.1-24256 від 28.11.2022 відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) повідомив, що у відділі перебувало виконавче провадження АСВП № 59018396 з виконання виконавчого листа № 750//8834/15-ц та 30.06.2022 виконавче провадження було завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 28.11.2022 виконавчий лист повторно на виконання до відділу не надходив.

Інформації щодо пред`явлення до виконання вказаного вище виконавчого листа матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Згідно із ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, зокрема, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути в невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим, ця особа до відкриття виконавчого провадження, як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача, як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача, саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Закону України «Про виконавче провадження» (абзац другий частини першої статті 40 цього Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10, відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Враховуючи те, що станом на дату звернення ОСОБА_1 із заявною про заміну сторони стягувача (позивача) правонаступником, завершений як судовий процес, так і відсутні дані про пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також з часу видачі стягувачу виконавчого листа пройшло більше чотирьох років і заявник не ставить питання щодо поновлення даного строку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної М.А. до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВЕНА» про стягнення заборгованості.

Керуючись статтями 55, 258-261, 353, 354, 442 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволені заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної М.А. до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВЕНА» про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.В. Карапута