Номер провадження № 2/521/856/22
08.12.2022 року м. Одеса
Малиновського районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Леонова С.О.,
при секретарі судового засідання - Трояненко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька,-
Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 2010 року позивач почала проживати з відповідачем однією сім`єю. Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 не має можливості вирішити питання реєстрації сина, місце проживання якого на даний час не зареєстроване. Вона зазначає, що відповідач батько дитини відмовляється з`явитися до органу реєстрації місця проживання для надання відповідної згоди для реєстрації у своїй квартирі за адресою АДРЕСА_2 .
У зв`язку із цим, позивач звернулася до суду із вказаним позовом та просила суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини без письмової згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .
Інші процесуальні дії у справі.
Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 20.07.2021 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді 21.07.2021 року.
06.08.2021 р. судом отримано інформацію з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області, відповідно до ст. 187 ЦПК України про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача та позивача.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. від 09.08.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивачка до суду не з`явилась, однак разом із позовною заявою подала заяву про розгляд справи без її участі в якій зазначила, позов підтримує та не заперечує проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, у якій також позивача зазначила, що у разі виникнення обставин передбачених ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за місцем реєстрації.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.
Заяв від відповідача про розгляд справи за його відсутності, відкладення слухання справи або відзиву до суду не надходило, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом
Як зазначає позивач, що у 2010 році вона почала проживати з відповідачем однією сім`єю.
Судом встановлено, що у сторін народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно до відповіді відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Як вбачається з відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_3 .
Будь яких доказів звернення до відповідача та його відмови з приводу надання згоди на реєстрацію місця проживання дитини стороною позивача до суду не надано та в матеріалах справи відсутні.
3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права
Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Згідно ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України
Згідно частини першої та другої ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Згідно ст. 161 СК України Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Згідно ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
Правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України (ст.10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні").
Згідно п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207 орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Згідно п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207 у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Разом з тим, до матеріалів справи позивачем не надано жодного доказу того, що вона зверталася до батька дитини (за відомими їй адресами місця реєстрації, перебування, проживання батька) з проханням надати письмову згоду на реєстрацію місця проживання їх сина, а також доказів звернення позивачки в органи реєстрації місця проживання.
З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовної вимоги позивача щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька у зв`язку із відсутністю порушеного права з боку батька дитини, і тому відмовляє у задоволенні позову.
За змістом ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.
Керуючись ст. 29 ЦК України, ст.ст. 105, 110, 112, 113, 160, 161 СК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 08.12.2022 року.

Суддя О.С. Леонов