Справа № 948/555/22
Номер провадження 2/948/221/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2022 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Косик С.М.,

за участю секретаря Ткач Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

у с т а н о в и в :

у серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що її колишній чоловік - відповідач, не сплачує аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим за період з 01.10.2021 по 31.03.2022 утворилася заборгованість в сумі 27 411,99 грн. Позивач уважає, що відповідач повинен сплатити їй пеню за прострочення сплати аліментів у граничному розмірі, який відповідає розміру заборгованості по аліментах. При цьому зазначає, що рішеннями Машівського районного суду Полтавської області від 27.12.2019, 15.10.2020 та 21.09.2021 з ОСОБА_2 вже стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів за періоди з 01.01.2016 по 31.08.2019, з 01.09.2019 по 30.05.2020 та з 01.05.2020 по 31.03.2021, відповідно.

Ухвалою від 28.09.2022 суддя відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 17).

У судове засідання сторони вдруге не з`явилися, позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без її участі, при цьому позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 3), відповідач причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, про розгляд справи повідомлявся за адресою, зазначеною позивачем у позові та через оголошення на офіційному вебсайті суду (а.с. 1,23,26 ).

Ураховуючи викладене, суд уважає, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, а тому вирішив розглянути справу за відсутності сторін.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, суд дійшов такого висновку.

Установлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7, 8).

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28.11.2012 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку, починаючи з 08.10.2012 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9-10).

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. У порядку ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданим Полтавським відділом ДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України від 30.05.2022, загальна сума заборгованості ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01.05.2022 становить 44 382.60 грн (а.с. 11).

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

За розрахунком позивача неустойка (пеня) по заборгованості сплати аліментів за період з 01.10.2021 по 31.03.2022 становить 21 218, 67 грн (а.с. 1).

Розглядаючи розрахунок, суд зазначає, що за постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року (справа №572/1762/15-ц, провадження №14-37 цс 18), в якій ВП погодилась з мотивами касаційного цивільного суду, відступивши від висновку ВСУ, викладеного у постанові №6-94 цс 15 від 01 липня 2015 року, зазначивши, що загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), розшифрувавши цю формулу. При цьому пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а тому бере до уваги розрахунок позивача щодо суми неустойки за прострочені платежі по аліментах.

Отже, з огляду на ст. 196 СК України, оскільки факт заборгованості за аліментами підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця та виникла з вини відповідача, який з жовтня 2012 року не сплачував аліменти за рішенням суду, доказів того, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин не надав, а тому суд уважає необхідним стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів як стимул належного виконання обов`язку.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 1-18, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2021 по 31.03.2022 у розмірі 21 218,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 12.08.2011, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомості про зареєстроване місце проживання відсутні, останнє відоме місце проживання, повідомлене позивачем: АДРЕСА_2 , інші відомості відсутні.

Суддя С. М. Косик