Справа № 216/3536/22
Провадження № 2/216/2326/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення чи відстрочення виконання рішення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить:

1) припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви 27 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2) виконавчий лист № 216/1202/19 виданий 11.09.2019 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати таким, що не підлягає виконанню з 01.01.2022 року.

Дослідивши заяву та матеріали позову, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до досягнення ним повноліття на користь матері дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 700 (сімсот) гривень, починаючи стягнення з 18 липня 2016 року.

Згідно рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 вересня 2019 року змінено розмір аліментів, визначений рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року у справі № 216/3558/16-ц, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви 27 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Отже існує судове рішення, що набрало законної сили, яке не скасовано та на підставі якого видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Центрально-міському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однією з вимог позову є припинення стягнення аліментів. Позивач не оскаржував виконавчий документ, на підставі якого проводиться стягнення з нього аліментів на користь відповідача (матері дитини), суд приходить до висновку про відсутність підстав для зупинення стягнення аліментів за виконавчим документом.

Доводи заявника про безпідставність стягнення аліментів на користь відповідача, є по суті обґрунтуванням позовних вимог, які можуть бути враховані під час вирішення спору по суті.

Суд звертає увагу, що з урахуванням вимог ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання, а оцінка законності судових рішень може бути здійснена лише в установленому процесуальним законом порядку шляхом перегляду вищими судовими інстанціями .

Відповідно до положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Зупинення виплат аліментів на дитину фактично зупинить виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що в свою чергу призведе до порушення гарантованого державою права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду.

Саме така позиція викладена й в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2020 року по справі № 950/2492/19, провадження № 61-11673ск20.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259-261, 353-354, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 про зупинення чи відстрочення виконання рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Онопченко