ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1468/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/274/22 Категорія: на ухвалу Миколаєнко Т. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Вініченка Б.Б., Бородійчука В.Г.

За участі секретаря Любченко Т.М.

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ;

заінтересована особа Черкаський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

особа, яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2022 року, постановлену під головуванням судді Миколаєнко Т.А. у залі № 103 Черкаського районного суду Черкаської області, 28.09.2022 року о 16 год. 05 хв., повний текст ухвали складений 29.09.2022 року, за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка Сергія Вікторовича, стягувач: ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

11 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою на дії старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В.

Скарга мотивована тим, що скаржник ОСОБА_3 та стягувач ОСОБА_2 з 07 жовтня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 09 березня 2021 року розірвано.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із скаржником і перебуває на її утриманні.

У січні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів на утримання дочки та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , посилаючись, що неповнолітня донька, на яку він сплачує аліменти, проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на повному утриманні ОСОБА_2 .

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2022 року у задоволенні позову - відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2022 року рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Припинено з 31 січня 2022 року стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/ 4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, які стягуються на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 19 серпня 2021 року у справі № 707/999/21.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/ 4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 січня 2022 року і до її повноліття.

27 червня 2022 року старшим державним виконавцем Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюком С.В. на підставі виконавчого листа № 707/274/22 від 22 червня 2022 року, виданого Черкаським районним судом Черкаської області, відкрито виконавче провадження № 69298126.

Скаржник стверджує, що з 01 червня 2022 року їхня зі стягувачем ОСОБА_2 неповнолітня донька, ОСОБА_4 проживає разом з ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

27 червня 2022 року ОСОБА_1 відкрила рахунок для зарахування аліментів на ім`я неповнолітньої доньки ОСОБА_4 . В цей же день вона сплатила частину аліментів за період з січня до травня 2022 року у сумі 6 550 грн.

28 червня 2022 року скаржником ОСОБА_1 було здійснено доплату аліментів за період січень - лютий в сумі 4 500 грн.

28 червня 2022 року представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Гармаш Н.М. звернулася із заявою до Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з проханням зарахувати вказані суми коштів, як аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 . До заяви були долучені копії квитанцій про сплату аліментів. Незважаючи на те, що копії квитанцій про сплату аліментів було надано адвокатом скаржника, вказана заява та копії квитанцій про сплату були проігноровані старшим державним виконавцем відділу ДВС Нагорнюком С.В.

14 липня 2022 року скаржник ОСОБА_1 доплатила на розрахунковий рахунок доньки ОСОБА_4 аліменти за квітень-травень 2022 року в сумі 4 000 грн. та аліменти за червень 2022 року в сумі 4 000 грн.

У подальшому, 15 липня 2022 року представником скаржника адвокатом Гармаш Н.М. подано до Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) квитанції про сплату аліментів за квітень-травень 2022 року та за червень 2022 року, а також скеровано клопотання про зарахування даних коштів, як аліментів відповідно до виконавчого листа, виданого на підставі постанови Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2022 року у справі № 707/274/22, із вимогою здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 69298126, з урахуванням поданих копій квитанцій від 27 червня 2022 року, 28 червня 2022 року та 14 липня 2022 року.

01 серпня 2022 року представник скаржника адвокат Гармаш Н.М. нарочно отримала розрахунок заборгованості аліментів по виконавчому листу № 707/274/22, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 по виплаті аліментів на утримання дитини за період з 31 січня 2022 року до 01 серпня 2022 року становить 20 233 грн. 70 коп.

Із наданого розрахунку вбачається, що в ньому зазначено квитанції від 27 червня 2022 року, 28 червня 2022 року та 14 липня 2022 року, але вказані квитанції не враховані.

За таких вказаних обставин, скаржник ОСОБА_1 вважає, що даними діями старшого державного виконавця Нагорнюка С.В., які полягають у не зарахуванні коштів, сплачених, як аліменти, відповідно до квитанцій від 27 червня 2022 року, 28 червня 2022 року та 14 липня 2022 року, порушені права боржника ОСОБА_1 , оскільки аліменти сплачуються нею регулярно, при цьому, виконуються вимоги щодо зазначення призначення платежу та періодів, за які сплачені аліменти на утримання неповнолітньої дочки.

Скаржник посилається, що постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шаповала О.А. від 08 грудня 2021 року накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_2 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Тому скаржник ОСОБА_1 вважає, що на даний час стягувач фактично позбавлений права розпоряджатися коштами, що будуть зараховані на його розрахунковий рахунок, який вказаний у заяві про відкриття виконавчого провадження.

Скаржник ОСОБА_1 просить врахувати, що дитина ОСОБА_5 не проживає зі стягувачем, а тому виникає питання цільового використання коштів, які були б сплачені, як аліменти, на розрахунковий рахунок стягувача ОСОБА_2 . Додатково скаржник ОСОБА_1 зазначає в скарзі, що 08 серпня 2022 року нею були сплачені аліменти в сумі 4 000 грн. за липень, а 10 серпня 2022 року за серпень в розмірі 2 350 грн.

Також у період липень-серпень 2022 року скаржником були здійснені покупки одягу та косметики для неповнолітньої доньки ОСОБА_4 на загальну суму 8 081 грн., що, вона вважає, підтверджує факт належного утримання нею дитини та є різновидом виконання аліментних зобов`язань.

Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 з даною скаргою до суду.

У зв`язку з вище викладеним ОСОБА_1 просить суд визнати незаконним розрахунок заборгованості аліментів по виконавчому листу № 707/274/22, що виданий 22 червня 2022 року Черкаським районним судом Черкаської області, від 01 серпня 2022 року за № 16624/1, сформований старшим державним виконавцем Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюком Сергієм Вікторовичем. Зобов`язати старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка Сергія Вікторовича провести повторний розрахунок заборгованості аліментів по виконавчому листу № 707/274/22, виданому 22 червня 2022 року Черкаським районним судом Черкаської області, з урахуванням поданих квитанції про сплату аліментів за період із січня 2022 до серпня 2022 року.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2022 року скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка Сергія Вікторовича, стягувач: ОСОБА_2 задоволено.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка Сергія Вікторовича, вчинені в межах виконавчого провадження № 69298126 від 27 червня 2022 року, щодо не зарахування грошових коштів в розмірі 19 050 (дев`ятнадцять тисяч п`ятдесят) гривень 00 копійок, сплачених ОСОБА_1 , як аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно до квитанцій від 27 червня 2022 року, 28 червня 2022 року та 14 липня 2022 року.

Визнано незаконним розрахунок заборгованості по аліментах № 16624/1 від 01 серпня 2022 року, сформований старшим державним виконавцем Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюком Сергієм Вікторовичем.

Зобов`язано старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка Сергія Вікторовича здійснити перерахунок загального розміру заборгованості боржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів у межах виконавчого провадження № 69298126 від 27 червня 2022 року, відкритого на підставі виконавчого листа № 707/274/22 від 22 червня 2022 року, виданого Черкаським районним судом Черкаської області, з урахуванням наданих боржником квитанцій про сплату аліментів від 27 червня 2022 року, 28 червня 2022 року та 14 липня 2022 року на загальну суму 19 050 (дев`ятнадцять тисяч п`ятдесят) гривень.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржив ухвалу суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, ухвала суду є необґрунтованою, не відповідає законодавству України, тому підлягає скасуванню.

Апеляційна скарга мотивована тим, що квитанції про сплату грошових коштів від 27.06.2022 року, 28.06.2022 року та 14.07.2022 року є неналежними доказами, тому що, вказують на те, що були сплачені не стягувачу ОСОБА_2 , як цього вимагає постанова ВДВС про відкриття виконавчого провадження № 69298126 та виконавчий лист № 707/274/22 від 22.06.2022 року, виданий Черкаським районним судом Черкаської області, а на картковий банківський рахунок дитини, який був відкритий боржницею, і вона сама ж і розпоряджається коштами, які на цьому банківському рахунку знаходяться.

Вказані вище недоведені обставини, що мають значення для справи, суд першої інстанції помилково та безпідставно визнав встановленими, посилається скаржник ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовити.

15 листопада 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Гармаш Н.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В обґрунтування відзиву представник відповідача вказує, що ухвала Черкаського районного суду Черкаської області від 28.09.2022 року у справі № 7077/274/22 повністю відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, є законною та обґрунтованою.

У відзиві зазначається, що подані скаржницею квитанції про зарахування коштів на картковий рахунок дитини, містять інформацію про цільове призначення даних коштів, дату сплати коштів та дату їх зарахування. Крім цього, у поданих квитанціях міститься інформація про період, за які такі кошти були сплачені, в тому числі, за періоди дійсно проживання дитини з батьком з січня 2022 року до кінця травня 2022 року.

До винесення постанови від 09.06.2022 року Черкаським апеляційним судом у справі № 707/274/22 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/ 4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 січня 2022 року і до її повноліття дочки, змінилося місце проживання доньки.

Судом встановлено, що з 01.06.2022 року неповнолітня донька скаржниці та стягувача, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом із скаржником ОСОБА_1 .

Вказаний факт встановлено рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 21 вересня 2022 року у справі № 7077/1319/22.

У відзиві представник ОСОБА_1 адвокат Гармаш Н.М. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 28.09.2022 року залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника скаржника та стягувача ОСОБА_2 , вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам закону.

Постановляючи ухвалу про задоволення вимог скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В., суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності заявлених вимог скаржника, вказавши, що власником карткового рахунку, на який здійснювалося перерахування грошових коштів ОСОБА_1 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зважаючи на те, що з призначення платежів чітко прослідковується, що вони сплачені як аліменти, однак взяті до уваги державним виконавцем не були.

Зокрема, суд першої інстанції виходив з того, що стягувачем не надано належних доказів, що кошти, перераховані на картковий рахунок доньки, сплачувались на виконання інших, ніж аліменти, зобов`язань, а державний виконавець також цього не встановив.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає, що судом першої інстанції дотримано вимоги чинного законодавства при постановленні оскаржуваної ухвали, не допущено порушення норм процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів на утримання та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено повністю (а. с. 42-45).

Постановою Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2022 року рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів на утримання та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково.

Припинено з 31 січня 2022 року стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, які стягуються на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 19 серпня 2021 року у справі № 707/999/21.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/ 4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 січня 2022 року і до її повноліття (а. с. 42-45).

На виконання вказаної постанови Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2022 року, 22 червня 2022 року Черкаським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист № 707/274/22.

Постановою старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В. від 27 червня 2022 року відкрито виконавче провадження № 69298126 на підставі виконавчого листа № 707/274/22 від 22 червня 2022 року, виданого Черкаським районним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 січня 2022 року і до її повноліття (а. с. 10).

Як вбачається із матеріалів справи платник аліментів ОСОБА_1 27 червня 2022 року уклала із ПАТ КБ «ПриватБанк» Угоду № SAMDNWFC2 про відкриття на ім`я доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , банківського рахунку типу «Картка Юніора» і розпочала здійснення грошових переказів на вказаний банківський рахунок (а. с. 52).

Згідно копій квитанцій № Р24АС3307 від 27 червня 2022 року на суму 6 550 грн. (а. с. 13), № Р24АС9314 від 28 червня 2022 року на суму 4 500 грн. (а. с. 14), № Р24А41899 від 14 липня 2022 року на суму 4 000 грн. (а. с. 17), № Р24А58802 від 14 липня 2022 року на суму 4 000 грн. (а. с. 18) вбачається, що скаржником ОСОБА_1 перераховувалися кошти, як аліменти, за період січень-травень 2022 року (з доплатою аліментів за січень-лютий 2022 року, квітень-травень 2022 року), та за червень 2022 року на рахунок доньки ОСОБА_4 .

Судом першої інстанції встановлено, що із призначення вище зазначених платежів чітко прослідковується, що вказані кошти були сплачені саме, як аліменти, з чим і погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Крім того, 28 червня 2022 року представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Гармаш Н.М. звернулася із заявою до Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з проханням зарахувати сплачені боржником ОСОБА_1 суми коштів, як аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4 , додавши до заяви копії квитанцій про сплату аліментів від 27 червня 2022 року та 28 червня 2022 року (а. с. 50-51).

Однак, вказана заява була залишена старшим державним виконавцем Нагорнюком С.В. без реагування.

15 липня 2022 року представником скаржника ОСОБА_1 адвокатом Гармаш Н.М. подано до Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) клопотання про зарахування коштів, сплачених боржником ОСОБА_1 на картковий рахунок доньки, як аліментів відповідно до виконавчого листа, виданого на підставі постанови Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2022 року у справі № 707/274/22, із вимогою здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 69298126, з врахуванням доданих до даного клопотання копій квитанцій від 27 червня 2022 року, 28 червня 2022 року та 14 липня 2022 року (а. с. 15-16).

01 серпня 2022 року представник скаржника адвокат Гармаш Н.М. отримала розрахунок заборгованості аліментів по виконавчому листу № 707/274/22, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 по виплаті аліментів на утримання дитини за період з 31 січня 2022 року до 01 серпня 2022 року становить 20 233 грн. 70 коп.

Як вбачається з матеріалів справи в обґрунтування скарги скаржником ОСОБА_1 додано копію постанови старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шаповала О.А. від 08 грудня 2021 року, якою накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_2 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника (а. с. 20).

В підтвердження та доведення того факту, що ОСОБА_1 продовжує належним чином виконувати свої обов`язки по утриманню доньки, скаржник долучила копії дублікатів квитанцій № Р24А134051296D16983 від 08 серпня 2022 року на суму 4 000 грн. (а. с. 21) та № Р24А140123592D41257 від 10 серпня 2022 року на суму 2 350 грн. (а. с. 22), а також копії чеків про придбання косметичних засобів та одягу (а. с. 23).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов?язковими до виконання на всій території України.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглядати скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Виконавець зобов`язаний вживати, передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії відповідно ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами, у передбачених законом випадках, на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник.

Згідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів виконавчої служби щодо виконання рішення суду можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.

Відповідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи підставою звернення з даною скаргою до суду у ОСОБА_1 зумовлено незаконними діями державного виконавця, які полягають у безпідставному не зарахуванні коштів, сплачених, як аліменти, та у невірності розрахунку заборгованості, як наслідок, боржник ОСОБА_1 вимушена оплачувати подвійно кошти на утримання своєї дитини. При цьому, на боржника в даному випадку покладений непропорційно додатковий тягар утримання спільної із стягувачем дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов?язані утримувати дитину до її повноліття.

Частиною першою статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов?язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Стаття 179 Сімейного кодексу України закріплює, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім?я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Як уже зазначалося вище, 27 червня 2022 року скаржником ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для зарахування аліментів, сплачених на її утримання. Тобто, картковий рахунок відкрито одним із батьків дитини.

З урахуванням наведеного, судом встановлено, що у неповнолітньої ОСОБА_4 є власний банківський рахунок, куди ОСОБА_1 здійснювали перерахування аліментів, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України та, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

При цьому, належність доказів правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також, враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.

Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи відповідно ст. 76 ЦПК України.

На підтвердження перерахування коштів скаржником ОСОБА_1 надано належним чином засвідченні копії квитанцій про сплату грошових коштів в якості аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , які стягнуті на підставі постанови Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2022 року у цивільній справі № 707/274/22. Так, подані квитанції до суду на підтвердження зазначених вимог містять інформацію про цільове призначення даних коштів, дату сплати коштів та дату їх зарахування. Крім того, у поданих квитанціях міститься інформація про період, за які такі кошти були сплачені.

Суд першої інстанції вірно вказав, що будь-яких доказів на спростування мети сплати боржником вказаних коштів, як аліментів, ні стягувачем, ні державним виконавцем не надано, з чим і погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного та обґрунтованого висновку, що вказані вище обставини свідчать про наявність правових підстав для зарахування зазначених грошових коштів у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № 69298126 та визначення дійсного стану розрахунку боржника перед стягувачем.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 642/6906/16-ц, а також висновкам Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 17 червня 2021 року у справі № 388/18/17, що і було відзначено судом першої інстанції.

Між тим, з розрахунку заборгованості по аліментах від 01 серпня 2022 року встановлено, що долучені скаржником квитанції про сплату грошових коштів, як аліментів, від 27 червня 2022 року, 28 червня 2022 року та 14 липня 2022 року не враховані старшим державним виконавцем Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюком С.В.

Відповідно до роз?яснень, наданих у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи Державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

Так, державний виконавець зобов?язаний вживати, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов?язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

За змістом частини третьої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Відповідно до частин першої, другої статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Пунктом 4 розділу XVI «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5) передбачено, що розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Також, слід звернути увагу, що частиною 4 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» на сторони покладено обов`язок невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, тобто у випадку сплати аліментів обов`язок повідомити виконавця покладається не лише на боржника, а й на стягувача.

У свою чергу, стягувач у своїх письмових поясненнях від 09 вересня 2022 року, адресованих суду, не заперечує факту відкриття скаржником у фінансовій установі рахунку на ім`я доньки та перерахування нею коштів на її утримання.

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 сплачувала аліменти, на підтвердження чого нею надано копії квитанцій із зазначенням платежу («аліменти»), проте державним виконавцем ці кошти у розрахунок заборгованості не включені.

Відповідно ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновки суду першої інстанції в даній справі, так як суд обґрунтовано задовольнив вимоги скарги, прийшовши до вірного висновку про неправомірність дій державного виконавця.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вимог чинного законодавства та застосування його до фактичних обставин справи, взявши до уваги той факт, що власником карткового рахунку, на який здійснювалося перерахування грошових коштів ОСОБА_1 , є дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зважаючи на те, що з призначення платежів чітко прослідковується, що вони сплачені, як аліменти, але не були взяті до уваги державним виконавцем, то суд першої інстанції дійшов до вірного, обґрунтованого та вмотивованого висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того, що суд першої інстанції помилково та безпідставно встановив належність доказів поданих квитанцій про сплату аліментів, не знаходять свого відображення у відповідності до матеріалів справи, та спростовуються висновків суду та доказів, які містяться в матеріалах справи, та яким дано належну оцінку судом.

Так, подані скаржником ОСОБА_1 квитанції про зарахування коштів на картковий рахунок дитини, містять інформацію про цільове призначення даних коштів, дату сплати коштів та дату їх зарахування. Крім цього, у поданих квитанціях міститься інформація про період, за які такі кошти були сплачені, в тому числі, за періоди дійсно проживання дитини з батьком ( з січня 2022 року по травень 2022 року).

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, тому не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до невірного вирішення вимог скарги.

В цілому, колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи скаржника ОСОБА_2 , оскільки зазначені доводи в апеляційній скарзі є формальними, фактично скаржник посилається на норми права, проте чітко не обґрунтовує, у чому саме полягає помилка суду першої інстанції при застосуванні відповідної норми права, не вказує, як на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а тому висновку суду не спростовуються скаржником, отже, в апеляційного суду відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Колегією суддів апеляційного суду під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було вивчено та надано належну оцінку доводам апеляційної скарги, враховано подані сторонами доводи в підтвердження та заперечення вимог апеляційної скарги, висновки Верховного Суду, і визнано, що підстав, які б давали право для зміни чи скасування ухвали суду скаржником не наведено.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, оскільки вимоги скаржника про скасування ухвали суду першої інстанції є безпідставними та необґрунтованими, тому відхиляються апеляційним судом.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 17.11. 2022 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Б.Б. Вініченко

В.Г. Бородійчук