КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/365/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6181/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Кузьмич Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 січня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Янченка А.В.,-

встановив:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що вона та двоє її дітей є особами, які зазнали і зазнають постійного домашнього насильства.

Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від продовження домашнього насильства необхідно застосувати до ОСОБА_2 обмежуваний припис у вигляді: заборони перебувати за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 6 місяців; заборони наближатися ближче ніж 100 метрів до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає заявниця з сином, в тому числі до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають батьки заявниці та її донька, на строк 6 місяців; заборони спілкування з малолітньої донькою на строк 6 місяців; заборони наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до місяця роботи заявниці та інших місць частого її відвідування, на строк 6 місяців; заборони наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до дитячої школи та інших місць частого відвідування та перебування малолітньої доньки та малолітнього сина, на строк 6 місяців; заборони особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю та її дітей, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними, на строк 6 місяців; заборони вести листування, телефонні переговори з заявницею та її дітьми або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, на строк 6 місяців.

На підтвердження вимог заяви надано: копію заяви про вчинення кримінального правопорушення; копію протоколу прийняття заяви; копію висновку за результатами психологічної консультації від 19 листопада 2021 року № 220/21; копію заключення лікаря психолога ПП «Клініка Медіком» від 30 листопада 2021 року; витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 січня 2022 року заяву задоволено.

Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 і встановлено такі заходи тимчасового обмеження прав та покладено на нього такі обов`язки:

- заборонено ОСОБА_2 перебувати за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 6 місяців;

- заборонено ОСОБА_2 наближатися ближче ніж 100 метрів до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_1 з малолітньої донькою ОСОБА_3 та малолітнім сином ОСОБА_4 , в тому числі до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають батьки ОСОБА_1 та сама ОСОБА_1 , на строк 6 місяців;

- заборонено ОСОБА_2 спілкування з малолітньої донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 6 місяців;

- заборонено ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до місяця роботи ОСОБА_1 та інших місць частого її відвідування, на строк 6 місяців;

- заборонено наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до дитячої школи та інших місць частого відвідування та перебування малолітньої доньки ОСОБА_3 та малолітнього сина ОСОБА_4 , на строк 6 місяців;

- заборонено ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , малолітню доньку ОСОБА_3 та малолітнього сина ОСОБА_4 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними, на строк 6 місяців;

- заборонено ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , малолітньою донькою ОСОБА_3 та малолітнім сином ОСОБА_4 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, на строк 6 місяців.

Встановлено строк дії обмежувального припису - 6 (шість) місяців.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначила, що рішення суду законне та обґрунтоване.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що наявні обґрунтовані ризики вчинення заінтересованою особою домашнього насильства щодо заявниці та її малолітньої дитини, тому з метою захисту прав та інтересів заявниці та її малолітньої дитини слід видати строком на шість місяців обмежувальний припис.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 02 червня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб.

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обґрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 вчиняв домашнє насильство по відношенню до заявниці та її дітей.

Заявниця та її батьки 19 листопада 2021 року звернулися до дитячого психолога та отримали відповідний висновок про те, що відносно ОСОБА_3 батько - ОСОБА_2 вчиняв розбещені дії, надано відповідні рекомендації по корекції психологічного стану дитини та рекомендовано звернутись до правоохоронних органів.

Згідно висновку психолога ПП «Клініка Медіком» від 30 листопада 2021 року, виявлено ознаки сексуального розбещення з боку батька відносно доньки - ОСОБА_3 .

08 грудня 2021 року ОСОБА_5 звернулась до ГУНП в Київській області Чайківського відділення поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що малолітня особа ОСОБА_3 тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_3 з батьками заявниці; заявниця та малолітній син ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з необхідністю проведення реабілітаційних процедур малолітнього сина, заінтересована особа проживає окремо.

Відповідно до положень пунктів 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (пункт 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 29 серпня 2019 року у справі № 640/23804/18 та від 02 вересня 2020 року у справі № 635/4854/19-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи встановлені фактичні обставини та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для видачі обмежувального припису.

Колегія суддів також бере до уваги, що згідно пояснень представників учасників справи, наданих у судовому засіданні в апеляційному суді, на даний час в суді перебуває кримінальна справа за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 КК України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом при вирішенні справи були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 19 січня 2022 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 21 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко