Провадження: 2/484/462/22
Справа: 484/465/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочно)

12 травня 2022 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Закревського В.І.

за участю секретаря судового засідання - Фартушняк Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

у відсутність сторін,

ВСТАНОВИВ :

01.02.2022 року позивач ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_3 в особі представника адвоката Ремського Євгена Вікторовича звернулася до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову наведено наступне. Вищевказаний будинок належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Відповідачка не проживає у будинку протягом дванадцяти років, не дбає про утримання будинку та не оплачує комунальні послуги, чим створює незручності позивачці.

09.02.2022 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області відкрито спрощене позовне провадження по справі .

В судове засідання представник позивача - адвокат Ремський Є.В. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутність, з винесенням заочного рішення.

У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 296804473 житловий будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (дата внесення запису про реєстрацію 20.06.2012 року).

Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.09.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінила прізвище на ОСОБА_6 .

Відповідно до акту проживання від 26.01.2022 року ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 11.03.2010 року по теперішній час.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно вище вказаних фактів відповідач зареєстрований за місцем проживання позивачки, але там (спільно із нею) не проживає.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджанню своїм майном.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, відповідач за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, членом сім`ї власника будинку не являється, договір найму житла між сторонами не укладався.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме будинком що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265,280-284 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Миколївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 РФ.

Представник позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 18.05.2022 року.

СУДДЯ: