Справа № 459/3199/22
Провадження № 6/459/70/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Демяновської Ю.Д.,

з участю секретаря судового засідання Назар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Червонограді подання головного державного виконавця Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кузьмів Х.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2022 р. головний державний виконавець звернувся до суду з поданням, яким просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон за постановою Рівненського апеляційного суду від 30.04.2020 року у справі №569/1243/20 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1 597 807,04 грн. В обґрунтування подання послалася на те, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження №62290302 з примусового виконання вказаного рішення суду. Посилаючись на те, що боржник обізнаний про відкрите виконавче провадження, сумою боргу та будучи попередженим про відповідальність за невиконання рішення суду, не здійснює жодних дій, спрямованих на виконання зобов`язання за виконавчим документом, ухиляється від виконання такого, тому просив тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання останнім зобов`язань, покладених на нього постановою Рівненського апеляційного суду від 30.04.2020 року у справі №569/1243/20.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали подання, судом встановлено наступне.

Згідно з копії постанови Рівненського апеляційного суду від 30.04.2020 року у справі №569/1243/20 постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 14.02.2020 року відносно ОСОБА_1 скасовано; визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1 597 807,04 грн. з конфіскацією товару безпосереднього предмету порушення митних правил.

Згідно з ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

П. 19 ч.3 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

За приписами частин 1, 2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст.441 ЦПК України).

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що діючим законодавством передбачено можливість обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України за наявності судового рішення про стягнення заборгованості, наявності відкритого виконавчого провадження та ухилення боржника від виконання своїх обов`язків, тобто встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.

Право державного чи приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити не виконання ним своїх обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 19 ЗУ "Про виконавче провадження".

Зокрема, є обов`язком боржника утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє, спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю зміни відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактом невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

У зв`язку з тим, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за ухилення від їх виконання, суду з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, вирішуючи питання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України суду, належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем 06.06.2020 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно і попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

В цей же день - 06.06.2020 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Дані постанови направлено боржнику та як свідчить рекомендоване повідомлення отримане останнім 12.06.2020 року.

На виконання вимог постанови 15.09.2020 року ОСОБА_1 подано декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи.

З матеріалів справи також вбачається, що під час здійснення виконавчих дій державним виконавцем було направлено запити до відповідних органів з метою з`ясування джерел доходів боржника, на яке може бути звернено стягнення, із яких встановлено що боржник працював та отримував дохід у ФОП « ОСОБА_2 », у зв`язку з чим звернено стягнення його на заробітну плату. Однак згідно повідомлення ФОП « ОСОБА_2 » від 22.11.2021 року боржник звільнений.

Надалі під час здійснення виконавчих дій встановлено, що боржник працює та отримує дохід у ПП «Назар Транс», у зв`язку з чим 20.12.2021 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

Відповідно до копії звіту, 31.01.2022 року здійснено відрахування із доходу боржника у сумі 1 296,33 грн. Більше відрахувань за вказаною постановою не надходило.

Відтак станом на 09.11.2022 року залишок боргу становить 1 714 793,06 грн. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що згідно відповіді ДФС України від 09.11.2022 року, наданих на запити державного виконавця, станом на 09.11.2022 року боржник за трудовими чи цивільно-правовими договорами не працює.

Таким чином, наведені фактичні обставини вказують на те, що боржник ОСОБА_1 будучи обізнаним про відкриття виконавчого провадження, усвідомлено та цілеспрямовано приховує свій дохід, не повідомляв державного виконавця про зміну місця роботи, в добровільному порядку не вчиняв будь-яких дій для виконання рішення суду, при цьому відсутні докази наявності об`єктивних причин, що унеможливлюють виконання боржником рішення суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про доведення належними доказами факт ухиляння ОСОБА_1 від виконання зобов`язання, покладеного на нього рішенням суду (бездіяльність, свідоме невиконання зобов`язання), а відтак про наявність правових підстав для задоволення подання дежавного виконавця.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань, покладених на нього постановою Рівненського апеляційного суду від 30.04.2020 року у справі №569/1243/20 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1 597 807,04 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25.11.2022 р.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська