Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/5/2022 Справа № 641/1935/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Боговського Д.Є.,

за участю секретаря судового засідання Д`яченко В.В.,

розглянувши у вiдкритому судовомv засiданні у залі Комінтернівського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Волкової Катерини Вадимівни,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Волкової Катерини Вадимівни, пов`язану із невчиненням виконавчих дій за клопотанням від 17.08.2021 року в рамках виконавчого провадження №55966886; зобов`язати головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Волкову Катерину Вадимівну усунути відповідне порушення та невікладно: вжити заходів, направлених на внесення автомобіля боржника до інформаційної підсистеми «Гарпун»; звернути стягнення на автомобіль боржника, про що винести відповідну постанову; звернути стягнення на майно, яке належить боржнику та ОСОБА_2 на прав спільної сумісної власності, попередньо встановивши обсяг такого майна і його місцезнаходження.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що на виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження № 55966886 з виконання виконавчого листа № 641/1935/17, виданого 11.01.2018 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договорами позики від 06.05.2016, 07.05.2016, 11.06.2016, 17.06.2016 та 17.06.2016 у розмірі 22500,00 грн., процентів за користування коштами у розмірі 2544,48 грн., 3% річних за користування коштами в розмірі 493,48 грн., а також інфляційних втрат у розмірі 2121,75, а всього - 27659,71 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . 19.08.2021 року ОСОБА_1 направлено клопотання від 17.08.2021 року на адресу головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Волкової К.В. у якому зазначив про необхідність звернення стягнення на автомобіль боржника та здійснення належних заходів щодо його розшуку, звернення стягнення на майно, яке належить ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності одного з подружжя. Державним виконавець не вжив жодних заходів для вчинення виконавчих дій, про які заявник просив у клопотання від 17.08.2021 року.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про підтримання скарги та розгляд справи за його участі.

Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Волкова К.В. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Боржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявки стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши доводи скарги, дослідивши наявні письмові докази, дійшов висновку про наступне.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України, і передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

На виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження № 55966886 з виконання виконавчого листа № 641/1935/17, виданого 11.01.2018 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договорами позики від 06.05.2016, 07.05.2016, 11.06.2016, 17.06.2016 та 17.06.2016 у розмірі 22500,00 грн., процентів за користування коштами у розмірі 2544,48 грн., 3 % річних за користування коштами в розмірі 493,48 грн., а також інфляційних втрат у розмірі 2121,75, а всього - 27659,71 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1

28.07.2020 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: належного боржнику автомобіля модель: 330202, категорія: вантажний, колір: синій, рік виробництва: 2005, номер шасі: НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 .

16.06.2021 року державним виконавцем винесено постанову по арешт майна боржника, а саме: автомобіля ГАЗ вантажний синій НОМЕР_4 2005 року номер шасі НОМЕР_5 VIN НОМЕР_6 .

19.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до головного державного виконавця з клопотанням від 17.08.2021 року в якому просив вжити заходів, направлених на внесення автомобіля боржника до інформаційної підсистеми «Гарпун»; звернути стягнення на автомобіль боржника, про що винести відповідну постанову; звернути стягнення на майно, яке належить боржнику та ОСОБА_2 на прав спільної сумісної власності, попередньо встановивши обсяг такого майна і його місцезнаходження.

20.09.2021 року на адресу суду від головного державного виконавця Волкової К.В. надійшла копія виконавчого провадження №55966886.

Головним державним виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Волковою К.В. надано до суду постанову про закінчення виконавчого провадження №55966886 на підставі п. 9 частини першої ст.39 Закону України «про виконавче провадження».

Статтею 18 Закону України визначені обов`язки та виконавців.

Так, виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.ч.1,2 та 5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 446 Цивільного процесуального кодексу України, процесуальні питання, пов?язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця, усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В копії наданого виконавчого провадження міститься постанова від 31.05.2021 року про результати перевірки законності виконавчого провадження, в якій зазначено, що перевіркою встановлено ряд порушень з боку головного державного виконавця Волкової К.В. в період примусового виконання виконавчого листа по справі № 641/1935/17 виданого 11.01.2018 року.

Враховуючи викладено суд приходить до висновку що головний державний виконавець не в повному обсязі здійснювала покладені на неї обов`язки.

Головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Волковою К.В. не надано до суду жодних доказів вчинення нею, в межах своїх повноважень, всіх передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів, на вирішення клопотання ОСОБА_1 від 17.08.2021 року та не спростовані доводи скарги ОСОБА_1 .

Враховуючи, що виконавче провадження №55966886 закінчено, суд не може зобов`язувати головного державного виконавця вчинювати дії в межах виконавчого провадження.

Таким чином, з дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 268, 450-452 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Волкової Катерини Вадимівни задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Волкової Катерини Вадимівни, пов`язану із невчиненням виконавчих дій за клопотанням ОСОБА_1 від 17.08.2021 року у виконавчому провадженні № 55966886 від 16.03.2018.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне судове рішення складено 21 лютого 2022 року.

Суддя -Д. Є. Боговський