Провадження №2/752/7133/22
26 жовтня 2022 року м. Київ
Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Кордюкової Ж.І.,
за участю секретаря Венгерчук В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та внесення змін до реєстру про зняття з реєстрації місця проживання,-
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та внесення змін до реєстру про зняття з реєстрації місця проживання.
В обґрунтування позовної заяви позивачі зазначили, що вони проживають у службовому жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ордеру на вселення, виданого їх чоловіку та батьку ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зазначеній квартирі разом з ними зареєстрована їх онука та донька ОСОБА_3 , яка в квартирі не проживає з 2013 року і відсутня без поважних причин. Відповідач переїхала проживати у м. Ірпінь Київської області разом зі своєю матір`ю, з якою позивач ОСОБА_2 розірвав шлюб. Відповідач у спірній квартирі не проживала, її речі відсутні, вона не сплачувала комунальні платежі та не приймає участі у витратах по утриманню квартири. Реєстрація відповідача чинить їм перешкоди у оформленні субсидії, переоформленні особових рахунків та приватизації квартири. Вони вважають відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою.
Просили визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , та орган реєстрації Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації внести зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення про втрату права користування житлом - зняти відповідача із реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, у заявах просили про розгляд справи без їх участі та не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася.
Представник третьої особи Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності їх представника не надходило.
28.09.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
26.10.2022 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.
Відповідно до копії ордеру №782 на право зайняття службового жилого приміщення ОСОБА_4 разом із дружиною ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6 отримали службове жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення від 14.04.1980 №235/23. Вказана обставина підтверджується копією архівного витягу із рішення виконавчого комітету Московської районної ради народних депутатів від 14.04.1980 №235/23.
Як встановлено з копії свідоцтва про смерть від 02.07.2013, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до копії витягу з розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.01.2018 №37 квартира за адресою: АДРЕСА_1 , виключена з числа службових жилих приміщень.
Відповідно до копії свідоцтва про народження від 27.07.2017 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком зазначений ОСОБА_2 .
Згідно з копіями актів №3 від 03.02.2022, №18 від 24.05.2022, №26 від 15.06.2022, №34 від 15.08.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 не проживає з 2013 року.
Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
В силу положень ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення.
Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Частиною 2 ст. 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Також суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 з 2013 року не проживає у спірній квартирі, оскільки виїхала разом із матір`ю.
У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивачі перешкоджали проживанню відповідача в спірній квартирі.
Отже в судовому засіданні було встановлено, що відповідач не проживає понад шість місяців у спірній квартирі без поважних причин, а тому вона втратила право користування цією квартирою.
Таким чином, враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушених прав позивача.
Враховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням задоволені, то відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» - це і є підставою органом реєстрації внести зміни до реєстру територіальної громади щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідача, тому позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно. Позивач фактично просить вирішити питання, що відноситься до компетенції органів державної влади - виконавчого органу ради на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної ради, в вказаному випадку - Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.
Разом з тим, визнання відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в позасудовому порядку, оскільки позивачам не було відмовлено у задоволенні вказаної вимоги в позасудовому порядку, вказана вимога є недоведеною.
За таких обставин, у суду не має законних підстав для задоволення позовних вимог щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача ОСОБА_3 .
Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню пропорційно задоволених позовних вимог на користь кожного з позивачів понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 496,20 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 287-289, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.
Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, місцезнаходження: м. Київ, просп. Голосіївський, б. 42; .

Суддя Ж. І. Кордюкова