Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/610/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29.11.2022смт. Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої- судді: Єгорової Н.І..,
при секретареві : Маковецькій Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням , посилаючись на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .
В даному будинку зареєстрований з дозволу позивача відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за місцем реєстрації не проживає з 2002року.
Відповідач фактично не проживає в будинку більше близько 20 років, так як проживає за кордоном, в Росії. .Добровільно зняУтися з реєстрації відповідач не побажав, коли приїджав додому в 2014р. Його реєстрація створює для позивача певні проблеми, зокрема щодо отримання права на субсидії.
Враховуючи, що ОСОБА_2 з 2002року у вказаному житловому будинку не проживає та не користується ним без поважної причини, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком.
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання надала заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,відповідно до вимог ст.128 ч.11 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається , що позивач є власником будинку АДРЕСА_2 . Право власності позивача підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.09.2019року, №180880264.
З довідки виконавчого комітету-4 Доманівської селищної ради Вознесенського району, №495 від 14.09..2022року, вбачається , що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 06.04.2000р.в АДРЕСА_1 , однак за місцем реєстрації не проживає з 2002року.
Факт не проживання відповідача у будинку підтверджується дослідженим в судовому засіданні письмовими дорказами, а саме- Актом встановлення фактичного місця проживання від 14.09.2022року, складеного комісією, в якому зазначено, що в данному будинку ОСОБА_2 лише зареєстрований , але не проживає за даною адресою з 2002року.
Статті 150,156 ЖК України передбачають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Статтею 405 ЦК України передбачено сервітутне право членів сім`ї власника житла на користування цим житлом. Зокрема, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, а житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
При вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суду необхідно встановити факт відсутності особи у жилому приміщенні та поважність причин такої відсутності.
За правилами ст.ст.10,11,60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оскільки вичерпного переліку поважних причин не проживання у житловому приміщенні цивільне законодавство не встановлює, в зв`язку з чим вищезазначене питання повинно вирішуватися судом у кожному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.
Із пояснень позивача, викладених в позові, судом встановлено, що ОСОБА_2 з 2002р.не проживає за місцем реєстрації. Ствердження позивача підтверджується дослідженим в судовому засіданні актом обстеження фактичного місця проживання позивача та членів його сім"ї..
Враховуючи, що ОСОБА_2 більше одного року не користується житловим будинком позивача без поважних причин, що свідчить про втрату ним права на користування цим житлом, а також створює позивачеві перешкоди в користуванні житлом та його утриманні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов"язані з сплатою судового збору в розмірі 992.40 грн.,У звязку з повним задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати .
Керуючись ст.ст. 5, 76, 133, 141, 258, 264,265, 282-284 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , судові витрати по справі у виді: судового збору в сумі 992.40 грн.
Заочне рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його винесення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків для подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу або заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Н. І. Єгорова