Справа №519/1313/21
Провадження № 2/519/135/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

29.11.2022 м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Лемця С.П.,

при секретарі судового засідання Коршак Ю.М.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Ковчук Валентини Михайлівни до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя

Встановив:

20.12.2021 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ковчук Валентина Михайлівназвернулася з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Позов обґрунтовано тим, що позивач перебував у шлюбних відносинах із ОСОБА_3 з 19 вересня 2014 року по 12 жовтня 2020 року. На підставі рішення Южного міського суду Одеської області від 09.09.2020 шлюб між ними розірвано.

За період перебування у шлюбі позивачем та відповідачем було набуте спільне майно, а саме: автомобіль RENAULT KANGOO, 2007 року випуску, який був зареєстрований за відповідачем 25.08.2018 на підставі договору купівлі-продажу укладеного в ТСЦ №5142 РСЦ МВС в Одеській області. Оскільки транспортний засіб був придбаний в період шлюбу, то належить їм на праві спільної сумісної власності.

З урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просить визнати за відповідачем ОСОБА_2 право власності на автомобіль RENAULT KANGOO, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1461, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 та стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості 1/2 частини вищевказаного автомобіля, відповідно до висновку (звіту) авто товарознавчої експертизи транспортного засобу.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 11.01.2022 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та накладено арешт на спірний автомобіль.

24.01.2022 до суду надійшов відзив, згідно якого відповідач просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

21.02.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, а також клопотання про витребування доказів та призначення автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 16.03.2022 задоволено клопотання представника позивача, витребувано у Регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС в Одеській області документи (докази), які підтверджують оцінку та придбання транспортного засобу.

Ухвалою суду від 16.03.2022 задоволено клопотання представника позивача, призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу щодо дійсної вартості транспортного засобу RENAULT KANGOO, 2007 року випуску. Зобов`язано відповідача по справі - ОСОБА_4 надати для огляду та проведення експертизи вищевказаний транспортний засіб.На час проведення судової автотоварознавчої експертизи провадження у справі зупинено.

Листом від 28.04.2022 судовий експерт повідомив суд, що автомобіль до експертного огляду не наданий, а тому ухвала суду про призначення судової автотоварознавчої експертизи залишається без виконання.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 14.05.2022 відновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.09.2022 задоволено клопотання представника позивача, призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу щодо дійсної середньої ринкової вартості транспортного засобу RENAULT KANGOO, 2007 року випуску, без фактичного огляду вказаного транспортного засобу.На час проведення судової автотоварознавчої експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 03.10.2022 відновлено провадження у справі.

В судове засідання представник позивача адвокат Ковчук В.М. не зявилась, надала заяву, згідно якої просить судовий розгляд провести за її відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 15.11.2022 не з`явився, надав заяву про перенесення розгляду справи через зайнятість в іншому судовому процесі. 29.11.2022 представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно, із заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, а також те, що відповідач представлена захисником, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 , яка не з`явилась до судового засідання та її представника.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 19.09.2014 сторони уклали шлюб, який 09.09.2020 був розірваний, що підтверджується копією рішення Южного міського суду Одеської області (а.с.17).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 25.08.2018 зареєстровано право власності ОСОБА_5 на автомобіль RENAULT KANGOO, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1461, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 (а.с.61).

ОСОБА_5 , зокрема у відзиві зазначає, що дійсно, під час шлюбу був придбаний вказаний автомобіль, який за домовленістю й надалі залишається у користуванні та володінні відповідача, оскільки позивач не має у ньому жодної потреби (а.с.54).

Як вбачається з повідомлення РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області від 23.06.2022 згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів вартість даного автомобіля становила 8000 грн.(а.с.159).

Відповідно до висновку експерта № 82-22 судової транспортно-товарознавчої експертизи середньоринкова вартість автомобіля RENAULT KANGOO, номер кузова НОМЕР_2 на 27.09.2022 визначається рівною 126530,00 грн. (а.с.188).

Звертаючись до суду, із врахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути на його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни).

Позивач звернувся до суду з метою поділу неподільної речі автомобіля, що перебуває у спільній сумісній власності, бо набутий за час перебування у шлюбі з відповідачем. Єдиним варіантом вирішення такого спору бачив відмову від своєї частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль і отримання від відповідача грошової компенсації за цю частку.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст.372 ЦК України.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Вказаною постановою роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.

На підставі частин першої та другої статті 71 Сімейного кодексу України суд має присудити неподільну річ відповідачеві, а позивачу на підставі частини другої статті 364 Цивільного кодексу України грошову компенсацію вартості її частки у праві спільної сумісної власності на це майно.

Таким чином, автомобіль RENAULT KANGOO, 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 , придбаний під час шлюбу сторін, чого фактично не заперечує відповідач, є спільною сумісною власністю подружжя, а тому з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи судове провадження здійснюється досить тривалий час, однак відповідач, будучи представленою під час судового розгляду захисником, фактично перешкоджає огляду автомобіля експертом (а.с.116, 135, 137), при цьому належних, допустимих та об`єктивних доказів неможливості проведення такого огляду суду не надає. Оскільки відповідач не надав вищезазначений автомобіль для проведення експертизи, позивачем було заявлено клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи з метою визначення середньої ринкової вартості автомобіля RENAULT KANGOO, 2007 р.в., яка станом на 27.09.2022 склала 126530,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що саме з суми визначеної за висновком №82-22 повинна бути стягнута 1/2 частка вартості автомобіля у розмірі 63265,00 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідач не надав докази іншої вартості автомобіля, ніж та, яку встановлено судом, не просив призначити судову товарознавчу експертизу для визначення такої вартості.

Щодо посилань ОСОБА_5 на необхідність попереднього внесення позивачем вартості частки майна на депозитний рахунок суду, то у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 209/3085/20 від 08.02.2022, ВС/КЦС у справі № 501/2211/18 від 24.03.2021.

Щодо посилань позивача на обов`язок суду встановити чи спроможний інший співвласник виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ним права власності на стпільне майно та чи не становитиме це для нього надмірний тягар, то така платоспроможність не має значення для вирішення спору, у якому про припинення своєї частки у праві спільної сумісної власності на неподільну річ та отримання відповідної компенсації на свою користь просить позивач. У разі задоволення цього позову відповідач стає одноосібним власником речі, тому його не можна вважати неплатоспроможним.

Крім того, згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якого на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою (ВП Верховного Суду у справі № 209/3085/20 від 08.02.2022).

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 1362,00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя (автомобіля), необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля RENAULT KANGOO, 2007 року випуску, у розмірі 63265,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1362,00 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 81, 141, 265 ЦПК України, ст. ст. 60, 61,70 СК України, суд

Ухвалив:

Позов представника ОСОБА_1 адвоката Ковчук Валентини Михайлівни до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль RENAULT KANGOO, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1461, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля RENAULT KANGOO, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , у розмірі 63265 (шістдесят три тисячі двісті шістдесят п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ