Справа № 635/589/22
Провадження № 2/545/1507/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.

при секретарі Безгубенко Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружину, -

В С Т А Н О В И В :

28.01.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружини до досягнення дитиною трьох років.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

04.06.2017 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подружні стосунки між ними не склалися. Діти знаходяться на утриманні позивача. Позивач ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, будь якого іншого заробітку (доходу) не має, в зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-ри річного віку в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Також прохала стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 8000 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Розпорядженням Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» , враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Харківського районного суду Харківської області на Полтавський районний суд Полтавської області.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 05.09.2022 року справа прийнята до провадження, призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог в кяій вона прохала стягнути на тримання неповнолітніх дітей 1/3 частину всіх видів заробітку відповідача, а на своє утримання 1/6 частину всіх видів доходу відповідача. Справу прохала розглядати у її відсутності.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом у відповідності до ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов суду не подав.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

Будь-які інші заяви чи клопотання сторонами не заявлялись, а судом не вирішувались.

Дослідивши матеріали справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 04.06.2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області серії НОМЕР_1 , актова запис 1198 ( а.с.7).

Від шлюбу дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07.07.2017 року, серія НОМЕР_2 , актовий запис 1922, та свідоцтвом про народження, виданого виконавчим комітетом Покотилівської селищної ради Харківського району Харківській області від 23.01.2020 року, серія НОМЕР_3 , актовий запис №03 (а.с.8,9).

Батько дитини, відповідач по справі, з сім`єю не проживає, сторони по справі проживають окремо.

Неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає.

Позивачка в зв`язку з народженням дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та отримує державну допомогу на дитину.

Відповідач фізично здорова, працездатна людина, не є особою з інвалідністю.

В справі відсутні відомості про доходи та майно відповідача. Позивачка з клопотанням про витребування доказів до суду не зверталася.

Таким чином, між сторонами виник спір стосовно надання відповідачем утримання позивачці як дружині, яка доглядає дитину до трьох років.

Так, за приписами статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини 4 статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Підстави для припинення такого права передбачені ст. 85 СК України: право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини, а також право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

Порядок та способи сплати аліментів подружжю визначені законодавством наступним чином.

Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (частини 1-3 статті 77 СК України).

За рішенням суду розмір аліментів присуджується одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (частини 1-3 статті 80 СК України).

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Таким чином, підставами для виникнення права у дружини на утримання за даною нормою є проживання з нею дитини віком до трьох років та наявність у відповідача можливості надавати дружині матеріальну допомогу, через що вимоги позивачки, з якою проживає їх з відповідачем син, який не досяг трьох років, є обґрунтованими з урахуванням того, що відповідач є працездатною особою, тобто має можливість надавати дружині матеріальну допомогу.

Суд визнає аргументовано доведеним позивачем існування обов`язку відповідача щодо надання утримання матері їх спільної дитини до досягнення нею трирічного віку, тобто позивачу. При цьому судом враховується, що відповідачем ні в який спосіб не заперечено своє батьківство стосовно неповнолітніх дітей, обставини проживання останнього разом з матір`ю позивачем ОСОБА_1 , його власний обов`язок щодо надання їм утримання, наявність у нього заробітку, а також відсутність у відповідача іншого утриманця, що визначає ґрунтовність цих обставин, вказаних позивачем.

З урахуванням наведеного, а також приймаючи до уваги обставини перебування на утриманні позивача малолітніх дітей, що обмежує можливості здобуття позивачем наразі особистого доходу, обставини чого мають істотне значення стосовно заявленого спору, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості доходить висновку про необхідність задоволення уточнених позовних вимог, визначаючи, що з відповідача на ім`я позивача слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), що у достатній мірі відповідає заявленим позивачем потребам надання їй особистого утримання, та не буде заздалегідь непомірним для їх сплати відповідачем в межах передбачених законом обмежень стягнення аліментів загалом не більше 50 відсотків заробітної плати, охоплюючи можливість надання також утримання дитині за переважного його обов`язку надання утримання саме дитині, позаяк наявності у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), з підстав чого суд не зобов`язаний обмежуватись розміром заробітку (доходу) платника, позивачем не доведено ні в який спосіб.

Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.

Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя.

Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Відповідно до ст. ст. 180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Достатність рівня забезпечення дитини оцінюється виходячи з участі в цьому обох батьків, частка яких є рівноцінною.

Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК.

Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дитини , стан здоров`я , матеріальний , сімейний стан відповідача вважає, що ОСОБА_2 взмозі надавати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітків (доходів).

Відповідно до статті 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що згідно вимог п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1984,80 грн. (тобто по 992,40 грн. за кожну вимогу) за відповідною ставкою вимог майнового характеру фізичної особи.

Керуючись ст. ст. 166, 182, 199, 200 СК України та ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКПО НОМЕР_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКПО НОМЕР_5 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дружини, з якою проживає дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітків (доходів), починаючи з 28.01.2022 року і до досягнення дитиною трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКПО НОМЕР_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКПО НОМЕР_5 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи із 28.01.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКПО НОМЕР_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі в дохід держави судовий збір у розмірі 1984,80 грн. (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі гривень 80 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:Л. В. Богомолова