ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 листопада 2022 року м. Чернівці Справа № 713/2857/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Лисака І.Н., Височанської Н.К., Литвинюк І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 березня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 березня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 у вказаній справі задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на його оскарження, в обґрунтування якої посилається на те, що 29.09.2022 року ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області заяву представника відповідача адвоката Івасюка І.Г. про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Посилається на те, що участі у справі не приймав, при проголошенні заочного рішення та ухвали суду не був присутній, його інтереси згідно договору про надання правової допомоги представляв ОСОБА_3 , однак через недобросовісне виконання останнім своїх обов`язків та халатне відношення до справи теж не був у судовому засіданні, не подав належним чином оформлену апеляційну скаргу, у зв`язку з чим попередню скаргу було повернуто апелянту. На підставі наведеного просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Вирішуючи питання поновлення строку колегія суддів зазначає наступне.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (ст.129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

За правилами ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Провадження №22-ц/822/927/22

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до положень частини 3 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що 07.10.2022 року ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, яка була залишена без руху, та в подальшому 04.11.2022 року повернута апелянту через невиконання вимог ухвали суду від 12.10.2022 року (а.с.135-137, 142-143, 155-156).

04.11.2022 року на офіційну електронну адресу ОСОБА_3 направлено копію ухвали суду про повернення апеляційної скарги, яка доставлена до електронної скриньки 15:59:08 04.11.2022 року (а.с.157-158).

17.11.2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу повторно.

Крім наведеного, апеляційним судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги від 03.02.2022 року (а.с.46).

18.02.2022 року адвокат Івасюк І.Г. подав до суду заяву про вступ як представник відповідача у справу №713/2857/21, просив надати доступ до електронної справи. На підтвердження своїх повноважень надав копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №190 від 24.09.1999 року та копію ордеру серії СЕ №1039519 (а.с.53-56).

Також, адвокатом Івасюком І.Г. неодноразово подавалися клопотання про ознайомлення з матеріалами справи в електронній формі та його участь в судових засіданнях через систему EasyCon (а.с.57-61, 71-72).

За таких обставин очевидно, що представнику ОСОБА_3 було відомо про хід розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Скориставшись правом брати участь у судовому процесі через представника та уповноваживши адвоката Івасюка І.Г. на представництво своїх інтересів в суді, ОСОБА_1 мав розуміти, що представник буде здійснювати від його імені процесуальні права та обов`язки, при цьому, не був позбавлений можливості цікавитись ходом виконання доручення представником.

Доводи заявника про те, що адвокат Івасюк І.Г. неналежним чином, недобросовісно та халатно виконував свої обв`язки, не повідомив довірителя про рух справи та наявне в ній судове рішення з урахуванням презумпції добросовісності сторін договору оцінюється судом як припущення до підтвердження таких обставин у передбачений Законом спосіб, та не впливають на поважність причин пропуску процесуального строку, оскільки не позбавляли сторону з часу отримання копії оскаржуваного рішення здійснювати контроль виконання представником взятих на себе зобов`язань.

Таким чином, будучи із березня 2022 року через свого представника обізнаним про наявність заочного рішення суду та отримавши його копію особисто 12.04.2022 року (а.с.90), подав повторно апеляційну скаргу лише 17.11.2022 року.

Частиною першої статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності та зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

За наведених обставин суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 подана з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження рішення, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку - десять днів з дня отримання даної копії ухвали для надання заяви із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення.

Згідно ч.2 ст.357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 березня 2022 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 березня 2022 року залишити без руху.

Для усунення недоліків надати ОСОБА_1 строк 10 днів з дня отримання копії ухвали, про що повідомити останнього.

Роз`яснити апелянту, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч.4 ст.357 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Лисак І.Н.

Височанська Н.К.

Литвинюк І.М.