Справа № 486/869/22
Провадження № 2/486/533/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Волкової О.І.

при секретарі судового засідання - Годюк А.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 10 жовтня 2003 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюбне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з несумісністю характерів та різними поглядами на шлюб та сім`ю. Кожен живе своїм життям та своїми інтересами. За відсутністю іншого житла вони вимушені жити в одній квартирі. Їх шлюб має лише формальний характер, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме її інтересам. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 серпня 2022 року відкрито провадження в цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначене на 14 вересня 2022 року.

У підготовчому судовому засіданні 14 вересня 2022 року справу було призначено до судового рогляду на 14 жовтня 2022 року.

У судове засідання 11.11.2022 року позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу без її участі.

У судове засідання 11.11.2022 року відповідач ОСОБА_2 не з`явився, надіслала до суду заяву, в якій визнав позов та просила розглянути справу без його участі.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Із матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2003 року сторони зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис №306 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.2).

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 17 серпня 2004 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївсбкої області, серія НОМЕР_2 , актовий запис №265 (а.с.6); та малолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 14 квітня 2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, серія НОМЕР_3 , актовий запис № 125 (а.с.7).

Із матеріалів справи вбачається, що сторони шлюбних відносин не підтримують, сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. Відповідач згоден з позовом про розірвання шлюбу.

Спорів про поділ майна та місце проживання дітей між сторонами на час розгляду справи не існує.

Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору та спору щодо місця проживання дитини між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Питання щодо визначення місця проживання дитини судом не вирішується, оскільки не є предметом спору та відповідна вимога як позовна позивачем не заявлялась. Відповідного зустрічного позову з цього приводу до суду також не надходила.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 1-12, 13, 76-80, 81, 89, 210, 223, 247, 258, 263-265, 268, 354 ЦПК України; ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №306, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олена ВОЛКОВА