Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі Савенко Є.В.,

за участі позивачки та її представника адвоката Мутьєва Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

14.12.2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 192962, 75 грн.; судові витрати покласти на Відповідача.

В своєму позові Позивач зазначає, що в період з 2011 по листопад 2015 року спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з Відповідачем, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 . В силу життєвих обставин, що склались між сторонами Позивач вимушена була виїхати з належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 , де вона зареєстрована разом з дитиною і вимушена винаймати квартиру АДРЕСА_2 . Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.03.2021 року було змінено розмір аліментів та ухвалено стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання дочки- ОСОБА_3 у розмірі ј частки від усіх видів доходів щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що в квартирі яку вона винаймає по договору оренди, щомісячно сплачує оренду в розмірі 200 доларів США, а всього за весь час вона сплатила 192020 грн. Крім того, донька сторін має творчі, практичні здібності, які виявляє займаючись бально-спортивними танцями в клубі спортивного танцю « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». За період за 2019 по 2021 рік загальна вартість занять становить 145050 грн. Також, Позивачка понесла витрати на костюми, зачіски, макіяж, взуття на загальну суму 23943 грн. 50 коп., витрати на участь в змаганнях в сумі 19900 грн., витрати на відпочинок та дозвілля в сумі 4922 грн. всього за період з 2019 року по день звернення з позовом до суду Позивач витратила 385925,50 грн., а Ѕ частка від якої складає 192962,75 грн., яку Позивач просить стягнути з Відповідача.

01.11.2022 року представник Відповідача адвокат Мотельчук Ю.І. подала до суду письмові пояснення по справі, в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини за їх необґрунтованості по слідуючим підставам. Відповідно до статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).Однак, відповідно до позиції Верховного суду, не відноситься до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, а саме: навчання дитини з метою здобуття професійної освіти (висновок Верховного Суду у постанові від 26.08.2020 року у справі №336/1488/19); витрати одного із батьків на відвідування дитиною спортивної секції та дитячого гуртка (постанова Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 205/4622/16-ц); витрати на відвідування дитиною приватного дитячого садка (постанова Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №369/11745/16-ц); вартість поїздки та відпочинку на морі, придбаних медикаментів першої необхідності і харчування(без надання доказів наявності потреби в такому відпочинку, викликаної хронічною хворобою, лікуванням), (постанова Верховного Суду від 17.01.2019 у справі № 720/1119/17 (провадження № 61-3891св18); придбання шкільного одягу, взуття та шкільного приладдя (постанова Верховного Суду від 31.01.2020 у справі № 484/2230/17 (провадження № 61-1460св18). Також, щодо відшкодування половини вартості ремонту технічних пристроїв; половини вартості витрат на лікування; відвідування секцій та позашкільних закладів, то Верховний суд України погоджується, що ці витрати не є додатковими витратами у розумінні вимог Сімейного кодексу України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з батька на утримання дитини на користь матері. Окрім того, сторона Відповідача вказує, що другий із батьків зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, але вони стягуються в залежності від особистих, індивідуальних особливостей дитини, а також фактичного матеріального стану боржника. Таким чином, витрати ОСОБА_1 на участь дитини у секціях танцю, в тому числі оплата участі у конкурсах, придбання спеціального одягу та взуття, а тим більше витрати на проживання у найманій квартирі не є додатковими витратами на дитину, а є такими. що охоплені розміром аліментів, які стягуються з Відповідача на утримання дитини на користь Позивача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.01.2022 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 01.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Від представника Відповідача надійшла заява, відповідно до якої просить справу розглядати за її відсутності, заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Позивачка та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали вимоги позову з викладених у позові та додаткових письмових поясненнях підстав. Суду пояснили, що витрати на оренду квартири викликані саме діями відповідача, який чинить їй перешкоди у проживанні разом з донькою у спільній квартирі, отже за такого вона вимушена винаймати житло та сплачувати щомісячну оренду у розмірі 200 доларів США. Щодо витрат на оплату занять з бальних танців, то вона завжди сплачувала їх готівкою , така усталена система оплати в їх клубі, проте результати доньки на змаганнях свідчать самі по собі, що вона відвідувала всі групові та індивідуальні заняття. Така система і участі дитини у змаганнях сплата членських та благодійних внесків, без їх сплати дитину не допустили до участі у змаганнях, а підтвердження участі ОСОБА_5 у цих конкурсах та змаганнях підтверджені документально. Щодо одягу та взуття, то також таке є необхідним, щоб дитина приймала участь у таких виступах, при цьому одяг переважно шиється на замовлення індивідуально для дитини для кожного виступу окремо.

Вислухавши пояснення Позивачки та її представника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позов підлягаю частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 наявною в матеріалах справи. ЇЇ батьками є: батько ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 27.06.2014 року, донька ОСОБА_3 та Позивачка ОСОБА_1 , зареєстровані в АДРЕСА_3 .

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.07.2021 року, справа №490/2610/19, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя було задоволено; встановлено факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період з 2011 по листопад 2015 року; визнано квартиру спільною сумісною власністю та право власності на Ѕ частки квартири за ОСОБА_1 .

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 07.09.2021 року, вказане рішення залишено без змін та набрало законної сили

01.03.2021 року рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва, справа №490/474/21 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів було задоволено; змінено розмір аліментів, стягнених рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.05.2015 року та стягувати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 аліменти в розмірі ј частину всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з ня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки №1 від 05.11.2021 року Клубу спортивного танцю «Імперія», вказано, що ОСОБА_3 дійсно з 01.08.2019 року займається бально-спортивними танцями (латиноамериканська програма) за наступним розкладом: 1) 2019-2020 навчальний рік вівторок, четвер, субота індивідуальні заняття тривалістю по 2 академічні години, понеділок групове заняття тривалістю 2 академічні години; 2) 2020-2021 навчальний рік понеділок, четвер, п`ятниця індивідуальні заняття тривалістю по 2 академічні години, середа заняття зі стретчінгу тривалістю 1 академічна година, середа групове заняття тривалістю 2 академічні години; 3) 2021-2022 навчальний рік понеділок, четвер, п`ятниця індивідуальні заняття тривалістю по 2 академічні години, середа заняття зі стретчінгу тривалістю 1 академічна година, середа групове заняття тривалістю 2 академічні години. Вартість 1 години індивідуального заняття у 2019-2020 н.р. 200 грн., 2020-2021 н.р. та 2021-2022 н.р. 250 грн.; 1 години групового заняття 100 грн.; 1 години заняття зі стретчінгу 150 грн.

Зі змісту позовних вимог слідує, що позивач просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини в загальній сумі 192962,75 грн., що складається з витрат на оренду житла в розмірі 96010 грн., витрат на оплату навчальних занять зі спортивних танців в розмірі 72525 грн., витрат на участь в змаганнях відповідно до участі у змаганнях в розмірі 9995 грн., витрат на придбання танцювального одягу та взуття в розмірі 11971, 75 грн., витрат на відпочинок та дозвілля в розмірі 2461 грн.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, законодавством закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностейабо страждає на тяжку хворобу.

Суд дійшов висновку, щодо стягненню витрат на оплату групових навчальних занять зі спортивних танців, то в цій частині позов підлягає задоволенню та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 15300 грн. цих витрат з слідуючим розрахунком: за 2019 рік 2 години кожного понеділку, всього 50 понеділків, 2 години занять- 200 грн. (50х200/2=5000 грн.), за 2020 рік 2 години кожної середи, всього 51 середа, 2 години занять- 200 грн. (51х200/2=5100 грн.), за 2021 рік 2 години кожної середи, всього 52 середи, 2 години занять- 200 грн. (52х200/2=5200 грн), оскільки батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, а саме розвитком здібностей дитини, до категорії здібностей відносяться заняття зі спортивних танців доньки ОСОБА_5 .

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_6 дійсно займається таким видом спорту, як спортивні бальні танці, є членом Всеукраїнської громадської організації Любительська Федерація спортивного танцю з 2019 року , має численні спортивні досягнення у змаганнях .

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

На підтвердження вказаних додаткових витрат Позивачкою надано чеки про обмін валюти, довідку з клубу спортивного танцю «Імперія», класифікаційна книжка №1487, посвідчення на участь в змаганнях, витяги з офіційних сайтів щодо організації змагань, квитки на проїзд до місця проведення таких змагань, товарні чеки на придбання одягу, взуття, фото та квитки до парків, аквапарків, розважальних центрів.

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

Щодо відшкодування витрат на оренду квартири та витрат на відпочинок та дозвілля то такі витрати не підлягають стягненню саме як додаткові витрати на дитину , оскільки такі витрати не є додатковими витратами у розумінні вимог ст. 185 СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з батька на утримання дитини на користь матері.

Що стосується витрат на оплату індивідуальних навчальних занять зі спортивних танців, витрат на участь в змаганнях (відповідно до участі у змаганнях), витрат на придбання танцювального одягу та взуття то такі витрати також не є додатковими у розумінні вимог ст. 185 СК України, оскільки участь у замаганнях є фактично лише демонстрацією певних здібностей дитини, а ніяк не є необхідними для такого їх розвитку, який вона отримує, регулярно відвідуючи певну спортивну секцію. Оскільки індивідуальні заняття , пошиття та придбання бального одягу оплачувалися матір`ю саме з метою підготування та участі у таких змаганнях то такі витрати також не є додатковими витратами у розумінні наведеної статті СК України та не підлягають стягненню з батька.

Крім того, оплата індивідуальних навчальних занять ОСОБА_5 взагалі не підтверджена жодними доказами про сплату ( квитанціями або іншими платіжними документами). Сама довідка, яка єдиний доказ, на який посилається позивачка, також не містить відомостей про відвідування ОСОБА_5 кожного з цих занять та їх оплату позивачкою.

Із врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що у цій частині позовних вимог позові слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю вимог.

Згідно приписів статті 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач була звільнена при подачі позовної заяви від сплати судового збору, а оскільки позов було задоволено частково, то витрати зі сплатою судового збору необхідно стягнути з Відповідача в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст.18,259,263-265, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягненню додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 15300 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст виготовлено 30.11.2022 року.

Суддя Гуденко О.А.