Провадження № 2/712/1787/22
Справа № 712/3647/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі НАГАЄВСЬКІЙ В.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа: Черкаська міська рада (адреса: м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького 36) про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності,
Позивачі звернулися з позовом до відповідачів про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності, посилаючись на те, що відповідно до Свідоцтва на право власності на житло їм належить 6/25 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 прийняла спадкове майно від свого батька ОСОБА_6 , яке складалося з 6/100 частин права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 прийняла спадкове майно від своєї матері ОСОБА_7 , яке складається з 6/100 частин права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Таким чином, згідно висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи № 2/22/буд від 14.04.2022 року спільна загальна частка ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у домоволодінні АДРЕСА_3 складає 24/100 частини від усього домоволодіння.
Іншими співвласниками домоволодіння є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким належить на праві власності кв. АДРЕСА_4 вже відокремили свої частки у домоволодінні.
На даний час позивачі бажають відокремити свою частину домоволодіння аби вільно розпоряджатися нею.
У зв`язку з цим просять, припинити право спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_5 та ОСОБА_8 право власності на наступні приміщення за адресою: АДРЕСА_1 : частину житлового будинку «А» (прим. 3-4, 3-5), частину прибудови «а» (прим. 3-3), прибудову «а» (прим. 3-6), прибудову «а» (прим. 3-2), прибудову «а» (прим. 3-1), а також будівлі: сараї «В» та «в», вбиральню «Д» та споруди: огорожу № 5, водоколонку № 6, хвіртку № 12.
Ухвалою від 01 липня року справу відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Адвокат позивачів Хворов В.В. до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідачі до судового засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення.
У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва на право власності на житло позивачам належить 6/25 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 прийняла спадкове майно від свого батька ОСОБА_6 , яке складалося з 6/100 частин права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 прийняла спадкове майно від своєї матері ОСОБА_7 , яке складається з 6/100 частин права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Таким чином, згідно висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи № 2/22/буд від 14.04.2022 року спільна загальна частка ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у домоволодінні АДРЕСА_3 складає 24/100 частини від усього домоволодіння.
Іншими співвласниками домоволодіння є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким належить на праві власності кв. АДРЕСА_4 вже відокремили свої частки у домоволодінні.
На даний час позивачі бажають припинити право спільної часткової власності, так як припинення права спільної власності буде сприяти вільному волевиявленню, кожному із співвласників, щодо здійснення прав власника майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває права власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
За ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
У справі № 6-12цс13, а саме в постанові від 03 квітня 2013 року, Верховний Суд України дійшов наступних висновків щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).
Враховуючи те, що належні сторонам частини домоволодіння фактично є окремими об`єктами нерухомості, а серед надвірних будівель і споруд, що знаходяться у користуванні кожного із співвласників, відсутні будівлі і споруди, які б перебували у спільному користуванні, а тому є наявна технічна можливість для виділу позивачам частки домоволодіння в натурі як окремого об`єкта права власності.
Таким чином, враховуючи обґрунтованість позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 361, 364, 367 ЦК України, суд
Позов задовольнити.
Припинити право спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_5 та ОСОБА_8 право власності на наступні приміщення за адресою: АДРЕСА_1 : частину житлового будинку «А» (прим. 3-4, 3-5), частину прибудови «а» (прим. 3-3), прибудову «а» (прим. 3-6), прибудову «а» (прим. 3-2), прибудову «а» (прим. 3-1), а також будівлі: сараї «В» та «в», вбиральню «Д» та споруди: огорожу № 5, водоколонку № 6, хвіртку № 12.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.