Справа № 541/966/22
Номер провадження 2/541/555/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

15 вересня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Городівського О.А.

за участю секретаря судових засідань - Ніколаєнко М.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання відповідача такими, що втратила право користування житловим приміщенням

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

10 червня 2022 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 .

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Іншим співвласником вказаної квартири являється донька позивача, ОСОБА_3 , яка зазначена у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. В квартирі на підставі договору найму від 16.06.1999 року прописана ОСОБА_2 . По закінченню дії договору відповідачка в добровільному порядку не знялась з реєстрації, хоч з моменту укладення договору не проживала та користувалась квартирою.

На даний час наявність реєстрації відповідача у будинку обмежує права позивача, що стало підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Надав пояснення, в яких повідомив, що відповідач на підставі договору найму зареєструвалась в квартирі, де він проживає та являється її співвласником. Вона жодного дня не проживала в квартирі, по закінченню дії договору не припинила свою реєстрацію, що обмежує його права як співвласника..

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась. Повідомлялась про час та місце судового розгляду справи шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу його реєстрації, тому вважається, що вона повідомлена належним чином про розгляд справи.

ОСОБА_3 , що являється співвласником квартири АДРЕСА_1 та має статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, надіслала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її особистої участі. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що позивач та його донька, ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Їх право власності підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 22.01.1999 року (а.с. 5).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у вищевказаній квартирі на підставі договору найму укладеного з ОСОБА_1 в 16.07.1999 строком на 5 років (а.с. 6).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року , до якої Україна приєдналась 17.07.1997 закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому ОСОБА_2 необхідно визнати такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Керуючись ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 13; 81; 62; 141; 258; 264; 265; 280; 281; 282 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , . на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати по 992 грн. 40 коп..

Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 16.09.2022 року.

С Суддя О. А. Городівський