Справа № 369/5961/21
Провадження № 2/369/1267/22
26.09.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Волчка А.Я.,
за участю секретаря Миголь А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визначити місце проживання їхнього малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю.
В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 30.06.2018 року між нею та Відповідачем було зареєстровано шлюб.
Позивач вказує, що з 09 грудня 2020 року вони разом з сином проживають за адресою АДРЕСА_1 відповідно до договору оренди квартири від 09.12.2020 року, що міститься в матеріалах справи. Син повністю знаходиться на забезпеченні Позивача. Позивач з сином вимушені були з`їхати з квартири, в якій проживали разом з Відповідачем за адресою АДРЕСА_2 , у зв`язку з моральним та фізичним тиском Відповідача на неї з дитиною. Крім цього, Позивач стверджувала, що зі сторони Відповідача мала місце зміна звичного місця проживання сина без погодження з матір`ю, Відповідач тривалий час не дозволяв їй з сином бачитися, що негативно вплинуло на стан здоров`я малолітнього сина.
У зв`язку з цим, позивач просила суд визначити місце проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею та стягнути з Відповідача судові витрати.
Ухвалою суду від 14.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання на 21.10.2021 року. Для Відповідача встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву та зустрічної позовної заяви.
У встановлений судом строк Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву та зустрічну позовну заяву.
21.10.2021 року підготовче судове засідання було відкладено на 31.01.2022 року у зв`язку з надходженням від Відповідача клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою суду від 31.01.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні 28.04.2022 року.
28.04.2022 року справа була знята з розгляду у зв`язку з тим, що на території Київської області проводилися активні бойові дії. Наступний розгляд справи по суті було призначено на 11.07.2022 року.
11.07.2022 року розгляд справи по суті було відкладено на 26.09.2022 року у зв`язку з неявкою Відповідача.
Позивач, Відповідач та Третя особа були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи по суті 26.09.2022 року.
Перед судовим засіданням представник Позивача подала заяву, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Жодних доказів, які свідчать про поважність причин неявки у судове засідання, Відповідачем до клопотання не додано. Тому, суд розцінює такі дії Відповідача, як повторну неявку в судове засідання.
Третя особа у листі від 30.12.2021 року просила суд розглядати справу без присутності її представника.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За відсутності заперечень Позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що також відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.
Під час шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження НОМЕР_1 .
З 09.12.2020 року Позивач разом з малолітньою дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають окремо від Відповідача у квартирі за адресою АДРЕСА_1 відповідно до договору оренди, який міститься в матеріалах справи.
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10.12.2021 року, складеного комісією Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 з малолітньою дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають за вищевказаною адресою у квартирі площею 52 кв. м. Умови проживання у квартирі задовільні, наявні необхідні меблі, побутова техніка, у квартирі чисто, охайно, стосунки в сім`ї доброзичливі.
Також, в акті зафіксовано, що зі слів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 під час їх спільної зустрічі самовільно забрав сина, не повідомляв матері місцезнаходження сина, стан його здоров`я та повернув дитину лише 28.11.2021 року у присутності працівників поліції. ОСОБА_1 повідомила, що дитина була у занедбаному стані, брудна та виснажена.
Відповідно до листа директора Святошинського районного в місті Києву центру соціальних служб № 450/б8 від 09.08.2021 року фахівці центру відвідали родину громадянки ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , та здійснили оцінку потреб сім`ї. Встановлено, що родина не перебуває у складних життєвих обставинах. Під час візиту було з`ясовано, що в помешканні дотримано санітарно-гігієнічні норми, для дитини облаштована кімната, в якій в наявності є іграшки, письмовий стіл, необхідні речі по сезону, продукти харчування та побутова техніка в наявності. Мати здатна забезпечувати та виконувати обов`язки щодо догляду та виховання за дитиною, має достатній батьківський потенціал. З`ясовано, що ОСОБА_1 знаходиться у декретній відпустці, але має достатній рівень доходу, оскільки підробляє.
Згідно з характеристикою генерального директора ТОВ «НОВИЙ КАНАЛ» № 15 від 08.12.2020 року ОСОБА_1 працює у ТОВ «НОВИЙ КАНАЛ» з 01 березня 2019 року та на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. За період роботи зарекомендувала себе, як грамотний і висококваліфікований фахівець. Характеризується як людина відповідальна, цілеспрямована, працьовита. За характером стримана та врівноважена, спокійна, ввічлива, шкідливих звичок не має.
У характеристиці закладу дошкільної освіти «Фенікс» № 03 від 20.10.2021 року вказано, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зарахований до закладу з 05.07.2021 року за договором, укладеним з матір`ю, ОСОБА_1 . Мама приводить та забирає дитину з дитячого садочка, до закладу приводить дитину охайною, оплату вносить своєчасно, дитина усім забезпечена.
Відповідно до листа Святошинського УП ГУНП у м. Києві від 13.09.2021 № 106/74/125/54/13-2021 ОСОБА_1 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягалася .
У матеріалах справи містяться докази вчинення Відповідачем по відношенню до малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , домашнього насильства та невиконання батьківських обов`язків.
17 серпня 2021 року щодо Відповідача, ОСОБА_2 , видано терміновий заборонний припис серії АА № 121982 та заборонено йому стром на 10 діб наближатися до ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Стаття 160 СК України визначає що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Стаття 161 СК України передбачає що, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Відповідно до висновку від 24.12.2021 року № 107.40/7497 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування (Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація) на підставі рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, громадянкою ОСОБА_1 .
Аналізуючи ставлення Позивача до виконання своїх батьківських обов`язків, суд бере до уваги те, що Позивач має соціальні можливості для забезпечення дитини усім необхідним для її розвитку, включаючи матеріальне забезпечення, виховання, піклування про здоров`я сина, фізичний та моральний розвиток. Позивач відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, має позитивні характеристики, належні умови для забезпечення потреб малолітнього сина. Судом не встановлено зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами, аморальної поведінки Позивача, що може зашкодити розвиткові дитини.
Аналізуючи ставлення Відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків, суд приймає до уваги факти вчинення Відповідачем адміністративних правопорушень домашнього насильства та невиконання батьківських обов`язків, а також самостійне вирішення ним питання щодо місця проживання дитини без погодження з Відповідачем, що, враховуючи дворічний вік дитини, було невиправданим у тій ситуації.
Тому, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 , та необхідності їх задоволення.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви у повному обсязі.
В силу ст. 141 ЦПК України понесений Позивачем судовий збір суд покладає на Відповідача.
На підставі викладеного вище та, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України суд, -
Визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_2 ).
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКОПП: НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 908,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: А. Я. Волчко