Справа № 715/2866/22
Провадження № 2/715/585/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Ткач О.М.

за участю представника позивача Матвійчука М.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк» про припинення іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом, вказуючи, що вона була власником квартири АДРЕСА_1 , яку вона придбала за договором купівлі-продажу від 28.12.2005 року. 29 грудня 2005 року вона та Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», уклали кредитний договір. Відповідно до умов вказаного договору позичальник отримав кредит в сумі 26 000 доларів США зі сплатою процентів в розмірі 11,5 річних з кінцевим терміном повернення до 14 грудня 2020 року на придбання квартири АДРЕСА_1 .

В рахунок забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором 30 грудня 2005 року вона та Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», уклали іпотечний договір. Відповідно до умов договору вона передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

З повідомлення AT «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням № 2247 від 11 липня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 було попереджено, що в разі не сплати боргу за кредитним договором, розмір якого станом на 18 червня 2019 року становив 45 909 доларів США 09 центів, у тридцяти денний строк, AT «Укрсоцбанк» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому статтею 37 ЗУ «Про іпотеку». Також ОСОБА_1 повідомлено, що у випадку задоволення вимог іпотекодержателя в порядку, передбаченому статтею 37 ЗУ «Про іпотеку», їй буде прощено (анульовано) залишок непогашеної заборгованості за кредитом.

З довідки AT «Альфа Банк» про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу № 812 від 27 грудня 2019 року вбачається, що 24 жовтня 2019 року Банк задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 . Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності ринкова вартість предмета іпотеки визначена на рівні 327 000 гривень. У зв`язку із задоволенням вимог іпотекодержателя в порядку статті 37 ЗУ «Про іпотеку» на дату державної реєстрації банком права власності на нерухомість ОСОБА_1 прощено (анульовано) залишок заборгованості за кредитним договором № 376 від 29 грудня 2005 року.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 лютого 2022 року, що змінено Постановою Чернівецького апеляційного суду від 21 липня 2022 року і набрало законної сили 21 липня 2022 року зобов`язання за кредитним договором 29.12.2005 року № 376 визнано припиненим.

Однак на даний час не припинено іпотеку по даній заборгованості та не знято обтяження із вище вказаного майна, вважає, що обтяження нерухомого майна були припинені.

Просить суд, ухвалити рішення, яким припинити іпотеку та обтяження нерухомого майна, що належало ОСОБА_1 на праві власності, а сам квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,3 кв.м., у тому числі житловою площею 28,9 кв.м. номери записів про обтяження №2767620 від 30.12.2005 року та №2767625 від 03.07.009 року.

11 листопада 2022 року представник АТ «Альфа-Банк» адвокат Матвійчук М.З. направив до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що права позивачки не порушенні, оскільки вона перестала бути власницею майна, між сторонами відсутній спір, просить суд закрити провадження по даній справі та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте у позовній заяві просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглянути у її відсутності.

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» адвокат Матвійчук М.З. в судовому засіданні підтвердив обставини викладені у відзиві, вказав, що позов не визнає, просить суд відмовити у його задоволенні. Водночас визнав факт припинення іпотеки у зв`язку із набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, проте вважає, що борг існує, оскільки ними до Верховного Суду оскаржено судові рішення щодо припинення основного зобов`язання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була власником квартири АДРЕСА_1 , яку вона придбала за договором купівлі-продажу від 28.12.2005 року.

29 грудня 2005 року ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», уклали кредитний договір. Відповідно до умов вказаного договору позичальник отримав кредит в сумі 26 000 доларів США зі сплатою процентів в розмірі 11,5 річних з кінцевим терміном повернення до 14 грудня 2020 року на придбання квартири АДРЕСА_1 .

В рахунок забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором 30 грудня 2005 року ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», уклали іпотечний договір. Відповідно до умов договору ОСОБА_1 передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

З повідомлення AT «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням № 2247 від 11 липня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 було попереджено, що в разі не сплати боргу за кредитним договором, розмір якого станом на 18 червня 2019 року становив 45 909 доларів США 09 центів, у тридцяти денний строк, AT «Укрсоцбанк» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому статтею 37 ЗУ «Про іпотеку». Також ОСОБА_1 повідомлено, що у випадку задоволення вимог іпотекодержателя в порядку, передбаченому статтею 37 ЗУ «Про іпотеку», їй буде прощено (анульовано) залишок непогашеної заборгованості за кредитом.

З довідки AT «Альфа Банк» про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу № 812 від 27 грудня 2019 року вбачається, що 24 жовтня 2019 року Банк задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 . Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності ринкова вартість предмета іпотеки визначена на рівні 327 000 гривень. У зв`язку із задоволенням вимог іпотекодержателя в порядку статті 37 ЗУ «Про іпотеку» на дату державної реєстрації Банком права власності на нерухомість ОСОБА_1 прощено (анульовано) залишок заборгованості за кредитним договором № 376 від 29 грудня 2005 року.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 лютого 2022 року, що змінено Постановою Чернівецького апеляційного суду від 21 липня 2022 року і набрало законної сили 21 липня 2022 року зобов`язання за кредитним договором 29.12.2005 року № 376 визнано припиненим.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про відсутність спору між сторонами, оскільки сам ж представник АТ «Альфа-Банк» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував можливість задоволення позову, з чого вбачається, що між сторонами наявний спір.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.526, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. При неналежному виконанні зобов`язань, вони припиняються внаслідок розірвання договору, сплачується неустойка, відшкодовуються збитки.

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи зі змісту ст.ст.526, 599 ЦК України, зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Вище вказана норма закону носить імперативний характер.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм права іпотека припиняється, зокрема, в разі реалізації предмета іпотеки відповідно до закону, або набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові № 711/4556/16-ц від 27.03.2019 року зазначила, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Як зазначено в ч.3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Тобто законодавець акцентовано вказує у цій правовій нормі що наявність записів про обтяження майна після їх припинення порушують права боржника і покладає на обтяжувача відповідальність у разі невчинення дій щодо вилучення відповідних записів з Державного реєстру.

Тому суд відхиляє доводи представника відповідача, що права позивачки не порушенні.

Згідно з п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п.5 гл.15 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6.1 глави 15 розділу II Порядку передбачено, що про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Отже, законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна.

Враховуючи необхідність документального закріплення підстав зняття нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна (нотаріус не може зняти заборону без офіційного звернення), у разі особистого звернення до нотаріуса осіб, які є ініціаторами зняття заборони, та мають на це необхідні права та повноваження, нотаріусу слід відбирати від таких осіб відповідну заяву, в якій міститиметься прохання про зняття заборони відчуження нерухомого майна та до якої додаються необхідні підтверджуючі документи.

При одержанні заяви та підтверджуючих документів, на виконання п. 6.1. гл. 15 р. II вказаного Порядку, нотаріус реєструє таку заяву в журналі реєстрації вхідних документів та робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Після зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус, який зняв заборону, може провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також припинення іншого речового права (іпотеки) - у разі, коли знімається заборона з предмета іпотеки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Тобто, у процедурі зняття заборони первинними є дії щодо завершення початої нотаріальної дії з накладення заборони (з проставленням відміток у відповідному реєстрі та алфавітній книзі та проставлення відмітки на правочині) та лише після цього можливе внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення заборони та іпотеки.

З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні.

Судом встановлено, правонаступник первісного кредитора - АТ «Альфа-Банк» використало право на реалізацію предмета іпотеки та набуло право власності на предмет іпотеки.

Однак після здійснення АТ «Альфа Банк» дій, після яких чинним законодавством передбачене обов`язкове припинення іпотеки, дані дії не були вчиненні.

У статтях 3, 28 Конституції України визначено, що честь і гідність людини є найвищою соціальною цінністю та передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності.

Крім зазначеного вище, наявність припиненого зобов`язання щодо іпотеки, впливають на права та законні інтереси позивачки, оскільки вони носять зобов`язальний характер, накладають на неї як боржника певний тягар, а також наявність у Державному реєстрі відомостей про зобов`язальні обов`язки здійснюють негативний вплив на ділову репутацію ОСОБА_1 , зокрема в частині її кредитної історії.

З урахуванням наведених норм та на підставі поданих доказів, суд вважає, що існують підстави для припинення іпотеки та припинення обтяження нерухомого майна.

На підставі викладеного, 391, 527, 559 ЦК України, керуючись ст. 4-13,19,76-81,89,259,263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки від 30 грудня 2005 року, реєстр № 376, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 .

Припинити обтяження нерхуомого майна, що належало ОСОБА_1 на праві власності, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 42,3 кв.м., у тому числі житловою площею 28,9 кв.м. номери записів про обтяження №2767620 від 30 грудня 20005 року та №2767625 від 03 липня 2009 року.

Повний текст судового рішення виготовлено 29 листопада 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: