Справа № 459/3260/20 Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І.
Провадження № 22-ц/811/2126/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

секретаря: Скакун І.А.

за участю: представника державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців М.Р. Зубашевського Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців Марії Романівни, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Червоноградської державної нотаріальної контори, про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити нотаріальну дію,

ВСТАНОВИЛА:

17.11.2020 позивач пред`явив позов до відповідача, у якому просив скасувати постанову державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців М.Р. від 06.11.2020 №46-02-30 про відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії: посвідчення договору дарування 7/12 частин квартири за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 . Також просив зобов`язати державного нотаріуса посвідчити вказаний договір дарування та вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/4 частки вказаної квартири в порядку приватизації, та 1/24 - в порядку спадкування після смерті свого сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ця квартира також належить по 1/4 частині третім особам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_2 також успадкувала 1/24 частину зазначеної квартири в порядку спадкування після смерті свого сина ОСОБА_5 . Також спадкоємцями на його частку в розмірі 1/4 частини вказаної квартири набутої в порядку приватизації, крім батьків, є його неповнолітні діти від другого шлюбу з ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , ОСОБА_5 і ОСОБА_5 , з урахуванням частки від якої відмовилась в користь ОСОБА_8 їхня мати, дружина померлого ОСОБА_6 . У померлого є ще одна повнолітня дитина від першого шлюбу, яка до спадкоємства не закликалась. ОСОБА_3 вже належить на праві власності ј частка цієї квартири. Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 мають намір передати ОСОБА_3 частки, що належать їм, (по ј в порядку приватизації та по 1/24 в порядку спадкування) шляхом укладення договору дарування. 06.11.2020 державним нотаріусом Стеців М.Р. постановою відмовлено їм у посвідченні договору дарування 7/12 частин квартири у зв`язку із необхідністю подати витяг з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради щодо дозволу на укладення вказаного договору дарування, оскільки право користування та право власності у відчужуваному житлі мають неповнолітня ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» вважає, що попередній дозвіл органу опіки та піклування при відчуженні нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким, в разі використання його як житла, має дитина, надається лише в разі, коли власниками відчужуваного майна є батьки або особи, які їх замінюють, а також коли останні укладають угоди від імені неповнолітніх.

Позивач вказує, що він та його дружина не є батьками або особами, які їх замінюють відносно неповнолітньої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тому вони мають право розпоряджатися своїми частками належними їм на праві власності без попереднього дозволу органу опіки та піклування на проведення його відчуження, до яких їхні внуки на період спірних правовідносин не мають жодного відношення. Фактично йдеться лише про збільшення донькою - співвласником ОСОБА_3 частки у праві власності на вказану квартиру без порушення будь-яких прав дітей (право власності чи прав користування).

Вважають, що укладення та посвідчення договору дарування не суперечить чинному законодавству України, попередній дозвіл органу опіки та піклування на проведення відчуження вказаних часток не вимагається. Тому вказана постанова державного нотаріуса № 46-02-30 від 06.11.2020, якою відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії, є неправомірною, такою що не відповідає вимогам матеріального права і підлягає скасуванню і нотаріуса слід зобов`язати посвідчити вказаний у позові договір дарування.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 05 травня 2021 року позов задоволено частково.

Скасовано постанову державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців Марії Романівни від 06.11.2020 №46-02-30 про відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії: посвідчення договору дарування 7/12 частин квартири за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 .

Стягнуто з державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців Марії Романівни у користь ОСОБА_1 840,80 грн. судового збору.

У решті вимог відмовлено.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог оскаржив державний нотаріус Червоноградської державної нотаріальної контори.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що позивачем зазначено державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців Марію Романівну в якості відповідача по справі, однак нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Що стосується підстави прийняття нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріаті дії, а саме відсутність згоди органу опіки та піклування, то апелянт зазначає, що чинне законодавства чітко встановлює саме необхідність нотаріуса витребувати дозвіл органу опіки та піклування в даній ситуації та наділяє правом відмовити у вчиненні нотаріальної дії шляхом її належного обгрунтування та оформлення, відповідно апелянтом вжито всіх передбачених законодавством вимог для належного виконання своїх обов`язків. Просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців М.Р. Зубашевський Н.П. просив апеляційну скаргу задовольнити, покликаючись на доводи викладені у скарзі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. Від представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також від ОСОБА_3 поступила до суду заява про проведення слухання справи в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване рішення суду не повністю відповідає.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 .

У вказаній квартирі разом з ним проживає його дружина - третя особа ОСОБА_2 , та його донька третя особа ОСОБА_3 .

Як вбачається із копії свідоцтва про право власності від 09.12.2008, квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 (дочка) та ОСОБА_5 (син). Тобто зазначені вище особи є власниками по 1/4 частки цієї квартири в порядку приватизації.

Син позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

ОСОБА_5 на час смерті належала ј частка у зазначеній квартирі. Спадкоємцями на цю частку після його смерті є батьки (позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 ), а також неповнолітні діти від другого шлюбу: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 і ОСОБА_5 .

Отже, позивач ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_2 набули право власності по 1/24 частки квартири в порядку спадкування після смерті свого сина ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину від 04.06.2020 та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Позивач разом із дружиною звернулись до нотаріуса із наміром передати ОСОБА_3 свої частки (по ј в порядку приватизації та по 1/24 в порядку спадкування) шляхом укладення договору дарування.

З копії постанови державного нотаріуса Стеців М.Р. від 06.11.2020 встановлено, що їм було відмовлено у посвідченні договору дарування 7/12 частин квартири у зв`язку із необхідністю подати витяг з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради щодо дозволу на укладення вказаного договору дарування, оскільки право користування та право власності у відчужуваному житлі мають неповнолітня ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітній ОСОБА_5 (а.с.37).

Як убачається із довідки про склад сім`ї від 12.06.2020 №6342 у квартирі за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 (дочка), та неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Задовольняючи позов в частині скасування постанови державного нотаріуса № 46-02-30 від 06.11.2020, якою відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії: посвідчення договору дарування 7/12 частин квартири за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його дружина ОСОБА_2 є дідом та бабою неповнолітніх, які зареєстровані у спірній квартирі та мають право власності на частку у вказаній квартирі, не є особами, що замінюють їх батьків, тобто не зобов`язані утримувати та забезпечувати неповнолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 ,тому для нотаріального посвідчення договору дарування частини квартири згоди органу опіки і піклування не вимагається.

Проте, порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат».

Відповідно до ст. 7 Закону «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Підстави відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій визначаються ст. 49 Закону України «Про нотаріат».

Так, відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо:

вчинення такої дії суперечить законодавству України;

не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;

дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії;

є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства;

з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому рядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних і повноважень;

правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності;

особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення;

особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі;

в інших випадках, передбачених Законом України «Про нотаріат». Даний перелік є вичерпним.

Відповідно до п.п. 1.8, 1.9 п.1 гл.2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при посвідченні правочину щодо відчуження нерухомого майна відчужувач цього майна подає заяву про наявність/відсутність прав малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб на користування цим майном. З метою перевірки відсутності прав малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб на користування відчужуваним нерухомим майном нотаріус має право додатково витребовувати від підприємств, установ і організацій відомості та документи, необхідні для вчинення такого правочину.

У разі виявлення з поданих відчужувачем документів, що право власності або право користування відчужуваним житловим будинком, квартирою, кімнатою або їх частиною мають малолітні або неповнолітні діти або недієздатні чи обмежено дієздатні особи, нотаріус повинен витребувати у відчужувача дозвіл органу опіки та піклування на вчинення такого правочину у формі витягу з рішення відповідної районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, відповідного виконавчого органу міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Отже, вказаним Порядком передбачено обов`язок нотаріуса витребувати у відчужувача відповідний дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочину, якщо право власності або право користування відчужуваним житловим будинком, квартирою, кімнатою або їх частиною мають малолітні або неповнолітні діти.

Згідно довідки про склад сім`ї від 12.06.2020 № 6342, наданої державному нотаріусу, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована, а відтак має право на користування неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частиною 4 статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» передбачено, що для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Згідно із п.1, п. 2 гл.7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до статті 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Оскільки постанова державного нотаріуса від 06.11.2020 № 468-02-30 винесена відповідно до положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, відсутні підстави для її скасування.

Крім цього, як убачається з матеріалів справи, позов пред`явлено до державного нотаріуса. Проте, у разі подання позову щодо оскарження нотаріальної дії з підстав недотримання державним нотаріусом вимог чинного законодавства відповідачем є відповідна державна нотаріальна контора. Це зумовлено тим, що державний нотаріус, крім загального статусу нотаріуса, також має особливий статус працівника юридичної особи, тобто державної нотаріальної контори. У даній справі Червоноградська державна нотаріальна контора ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) має процесуальний статус третьої особи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Ураховуючи наведене, рішення суду в частині задоволення позовних вимог та стягнення на користь позивача судового збору підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в цій частині позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців М.Р. на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05 травня 2021 року задовольнити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05 травня 2021 року в частині задоволення позовних вимог - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців Марії Романівни, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Червоноградської державної нотаріальної контори, про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовити.

Рішення суду в частині стягнення з державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори судового збору скасувати.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:13.05.2022.

Головуючий

Судді