У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"26" жовтня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернулась представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Крестьянінова Л.В. з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2020 року. Представник позивача зазначає, що з кінця 2020 року сімейне життя між подружжям не склалось, сторони проживають окремо, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. За переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам - п. 5 ч. 3

ст. 175 ЦПК України, а саме: в позовній заяві не викладені обставини на підтвердження порушення прав позивача відповідачем, не зазначені докази про це - з позову не вбачається, що відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, що свідчить про можливість звернення подружжя до органів РАЦС в порядку ст. 106 СК України, з урахуванням того, що подружжя не має спільних неповнолітніх дітей, доказів протилежного до позову не долучено.

Крім того, як убачається з позовної заяви та матеріалів справи, відповідач - ОСОБА_2 є громадянином Латвійської Республіки.

В позовній заяві зазначена адреса реєстрації відповідача - АДРЕСА_1 (вказана адреса співпадає із зареєстрованим місцем проживання позивача).

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м.Києва «ГІОЦ/КМДА», отриманими судом 24 жовтня 2022 року, в ІТС «Реєстр територіальної громади м.Києва» реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не знайдено.

Разом з тим, представником позивача не долучено до позовної заяви доказів проживання відповідача на території України та не зазначено дійсну адресу проживання відповідача за межами України.

Частиною 2 ст. 496 ЦПК України визначено, що іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 8 ст. 130 ЦПК України, особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу.

Згідно до ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Реалізація міжнародних договорів України з питань міжнародної правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень здійснюється в межах компетенції Міністерством юстиції України безпосередньо та через головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, місцевими судами України, а у відповідних випадках - іншими органами державної влади (п. 1.6. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 серпня 2008 року № 573/15264).

Відповідно до п. 2.1. Розділу ІІ Інструкції в разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Головне управління юстиції відповідно до покладених на нього завдань організовує взаємодію судів та інших органів державної влади у цивільних та кримінальних справах із компетентними органами іноземних держав на підставі законів, міжнародних договорів України; забезпечує виконання положень міжнародних договорів України про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах.

Згідно з п. 1.8. Інструкції Головні управління юстиції взаємодіють з іноземними компетентними органами з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах через Міністерство юстиції України, яке відповідно до положень міжнародних договорів України є центральним органом України з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах.

Суди України з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах взаємодіють з іноземними компетентними органами через Головні управління юстиції та Міністерство юстиції України (п. 1.7. Інструкції).

Як убачається зі змісту ст. 5 Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

З огляду на вищевикладені обставини, вбачається неможливість встановлення місця проживання відповідача та вручення йому копії позовної заяви та доданих до неї документів, а також судової повістки, в порядку визначеному ст. 128 ЦПК України, а також враховуючи вимоги розумності щодо визначення строків розгляду справи та з метою забезпечення оперативного її розгляду, з урахуванням положень Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, Договору між Україною і Латвійською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, який набув чинності 12 липня 1996 року, необхідність направлення компетентним органам Литовської Республіки судового доручення з метою вручення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Разом з тим ч. 3 ст. 499 ЦПК України передбачено, що судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Договору між Україною і Латвійською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, клопотання про надання правової допомоги та документи, які до нього додаються, складаються державною мовою запитуючої установи. Клопотання скріплюється гербовою печаткою запитуючої установи та засвідчується підписом її керівника (компетентної особи).

При цьому ч.1 ст. 9 Договору між Україною і Латвійською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних визначено, що запитувана установа здійснює вручення документів відповідно до правил, які діють в її державі, якщо документи, що підлягають врученню, складені на її мові або забезпечені засвідченим перекладом. У тому випадку, коли документи складені не на мові запитуваної Договірної Сторони або не забезпечені перекладом, вони вручаються одержувачу, якщо він згоден добровільно їх прийняти.

Крім того, частиною 2 вищевказаної статті визначено серед іншого, що у клопотанні про вручення повинна бути вказана точна адреса одержувача.

Аналізуючи вищевикладене, позивачу необхідно зазначити дійсну адресу проживання відповідача, та у разі його проживання за межами України належно оформити матеріали, які будуть направленні для вручення відповідачу, який є громадянином Латвійською Республіки та надати до суду завірений переклад латиською мовою позовної заяви та доданих до неї документів.

За змістом ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Разом з тим, до позовної заяви не долучено жодного документа на підтвердження того, що позивач за станом здоров`я чи з інших поважних причин не має можливості виїхати до місця проживання відповідача та/або наявної домовленості подружжя про розгляд за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Зазначені докази є необхідними для визначення підсудності даної справи.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви позивач (представник позивача) має надати суду в письмовому вигляді позовну заяву із викладенням обставин на підтвердження порушення прав позивача відповідачем, а саме - незгоди відповідача на розірвання шлюбу в органах РАЦС. Надати суду докази зареєстрованого місця проживання відповідача в Україні або зазначити точну адресу його проживання за її межами та додати завірений належним чином (нотаріально посвідчений) переклад латиською мовою позовної заяви в новій редакції та доданих до неї документів для вручення відповідачу. Також надати докази на підтвердження відсутності можливості виїхати до місця проживання відповідача та/або неможливості направлення позовної заяви за місцем його проживання, наявної домовленості подружжя про розгляд за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху та запропонувати позивачу в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя