Справа № 669/417/22
Провадження № 2/685/215/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року.

Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Бурлак Г.І., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Управління держпраці у Хмельницькій області, державної установи «Хмельницький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров?я України про скасування актів та визнання професійного захворювання таким, що пов?язане з виробництвом

в с т а н о в и л а :

позивач звернулася в суд із позовом до відповідачів, в якому просить визнати протиправним та скасувати акт спеціального розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком, що сталося 07.08.2020 року о 20 год 40 хв у КНП «Білогірська ЦРЛ» Білогірського району Хмельницької області, складеного за формою Н-1/НП та Акт епідеміологічного розслідування випадку захворювання на Ковід-19 у КНП «Білогірська ЦРЛ» у ОСОБА_2 , проведеного з 03.08. по 14.08.2020 року у ДУ «Хмельницький обласний лабораторний центр», визнати факт, що випадок гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком що стався 07.08.2020 року о 20 год 40 хв у КНП «Білогірська ЦРЛ» Білогірського району Хмельницької області є таким, що пов?язаний із виробництвом, зобов?язати Управління держпраці у Хмельницькій області провести повторне розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком, що сталося 07.08.2020 року о 20 год 40 хв у КНП «Білогірська ЦРЛ» Білогірського району Хмельницької області із ОСОБА_2 та скласти акт за формою Н-1/П та зобов?язати ДУ «Хмельницький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров?я України» провести повторне розслідування причин виникнення професійного захворювання, що сталося 07.08.2020 року о 20 год 40 хв у КНП «Білогірська ЦРЛ» Білогірського району Хмельницької області у ОСОБА_2 . Підставою позову позивач зазначила, що ОСОБА_2 , як лікар-хірург лікував ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які могли бути джерелом зараження його Ковідом-19.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити.

Відповідно до п.2 ч.1 ст 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, є таке, що набрало законної сила рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Рішенням Білогірського районного суду від 18 травня 2021 у справі 669/84/21, яке залишене без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 11.10.2021, відмовлено ОСОБА_1 у задоволені позову до Управління держпраці у Хмельницькій області, державної установи «Хмельницький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров?я України про скасування актів та визнання професійного захворювання таким, що пов?язане з виробництвом, оскільки в судовому засіданні не встановлено доказів, які б свідчили про те, що особи, яких ОСОБА_2 , як ургентний лікар-хірург, оглядав чи лікував з 16 липня по 1 серпня 2020 були хворими на респіраторну хворобу Ковід-19. Згідно вказаного рішення судом досліджувалися також і обставини контактування ОСОБА_2 із хворими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Оскільки позивач подала позов до тих же відповідачів, про той самий предмет і з тих самих підстав ( контактування ОСОБА_2 із хворими під час виконання ним своїх посадових обов?язків) які вже були предметом розгляду і стосовно яких вже є рішення Білогірського райсуду від 18 травня 2021 року, вважаю, що у відкритті провадження необхідно відмовити.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.186 ЦПК України, районний суд

п о с т а н о в и л а :

відмовити у відкритті провадженні у справі за ОСОБА_1 до Управління держпраці у Хмельницькій області, державної установи «Хмельницький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров?я України про скасування актів та визнання професійного захворювання таким, що пов?язане з виробництвом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Хмельницької області через районний суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя