"10" листопада 2022 р. Справа № 363/3629/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Свєтушкіної Д.А. за участі секретаря Андрєєвої О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород заяву представника позивача адвоката Білошапки Оксани Василівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Будінвест», ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чмирук Олександр Валерійович про визнання недійсним договору іпотеки та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2022 року до Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Білошапки О.В. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Будінвест», ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чмирук Олександр Валерійович про визнання недійсним договору іпотеки та витребування майна з чужого незаконного володіння, в якій позивач просить визнати недійсним з моменту укладення договір іпотеки, укладений 23 червня 2020 року ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 з ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов`язання за договором позики від 16.06.2020 року, а саме: житловий будинок загальною площею 683,4 кв. м., житловою площею - 204,0 кв. м. та земельної ділянки площею 0, 1865 га., кадастровий номер: :02:085:0111, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмируком О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1391, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 149532218 та витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Будінвест» на користь позивача об`єкти нерухомого майна: житловий будинок загальною площею 683,4 кв. м., житловою площею - 204,0 кв. м. та земельної ділянки площею 0, 1865 га., кадастровий номер: :02:085:0111, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 149532218

Разом з позовною заявою від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просить вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 683,4 кв. м. , житловою площею - 204,0 кв. м. та земельну ділянку площею 0, 1865 га., кадастровий номер: :02:085:0111, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 149532218, що зареєстроване на праві власності за Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС БУДІНВЕСТ».Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказане нерухоме майно належало позивачу на підставі договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки від 01 жовтня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Переверзевою Г.О., зареєстрованих в реєстрі за № 1701 та за № 1705 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 149532218. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.10.2022 року, право власності на спірне нерухоме майно належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінанс Будінвест». Зважаючи на ту обставину, що згідно договору купівлі-продажу від 09 вересня 2020 року, відповідач ОСОБА_2 , від імені якої за довіреністю діяла дружина ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , продала нерухоме майно, що належало позивачу на праві власності протиправним шляхом від його імені за договором купівлі-продажу, посвідченим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. , реєстровий № 790, ТОВ «Фінанс Будінвест», де єдиним засновником та директором є ОСОБА_3 , який, як вбачається з тексту договору іпотеки, вже зареєструвався за адресою спірного нерухомого майна, та, використовуючи своє підприємство, як власника спірного майна може здійснити його відчуження, передачу в іпотеку, оренду, що може значно ускладнити в майбутньому прийняте рішення, у разі задоволення позову. З огляду на вказане, у разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Тобто, у разі можливого відчуження відповідачем нерухомого майна, невжиття заходів по забезпеченню позову зробить неефективним захист права позивача обраним способом. Оскільки існує реальна можливість того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити та/або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, а між сторонами дійсно існує спір відносно права власності, а заявлений спосіб забезпечення є співрозмірним із заявленими позовними вимогами, є всі правові підстави для накладення арешту на спірне нерухоме майно а саме: житловий будинок загальною площею 683,4 кв. м. житловою площею - 204,0 кв. м. та земельну ділянку площею 0, 1865 га., кадастровий номер: :02:085:0111, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 149532218, що зареєстроване на праві власності за Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС БУДІНВЕСТ».

Враховуючи норму ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п.1, 2, 3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Представник позивача просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 683,4 кв. м. , житловою площею - 204,0 кв. м. та земельну ділянку площею 0, 1865 га., кадастровий номер: :02:085:0111, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстроване на праві власності за Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Будінвест». Посилання представника позивача на те, що ОСОБА_3 використовуючи своє підприємство, як власника спірного майна може здійснити його відчуження, передачу в іпотеку, оренду, що може значно ускладнити в майбутньому прийняте рішення, у разі задоволення позову, не приймається судом до уваги, оскільки є лише його припущення та не підтверджено достатніми доказами.

На підставі вищевикладеного, враховуючи підстави та предмет позову, а також не доведення представником позивача, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість невиконання чи утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження його доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Білошапки Оксани Василівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Будінвест», ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чмирук Олександр Валерійович про визнання недійсним договору іпотеки та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.А. Свєтушкіна