Житомирський апеляційний суд
Справа №286/2238/22 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 36 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.,

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №286/2238/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Житомиргаз Збут», третя особа Акціонерне товариство «Житомир газ» про зобов`язання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2022 року, постановлену під головуванням судді Кулініча Я.В. в м. Овручі,

в с т а н о в и в :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» письмово повідомити його про результати розгляду його заяви від 14.04.2022.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 20 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків -10 днів з дня отримання ухвали.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві та роз`яснено право повторного звернення із позовною заявою до суду при усунені вказаних недоліків.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що підставою для скасування ухвали є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ, справа розглядається в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників відповідно до приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України за якими апеляційні скарги на ухвали про повернення позовної заяви розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 у вересні 2022 звернувся до Овруцького районного суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут», третя особа: Акціонерне товариство «Житомиргаз» та просив зобов`язати відповідача письмово повідомити про результати розгляду його заяви від 14.04.2022.

20 вересня 2022 року Овруцький районний суд Житомирської області постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху, посилаючись на те, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачу було надано строк для усунення недоліків у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

При цьому суд вказав, що 10.10.2022 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на ухвалу суду від 20.09.2022 року з вимогою відкрити провадження у справі, посилаючись, що ухвала суду є незаконною та не обгрунтованою.

Суд зазначив, що в наданий судом строк позивачем недоліки не виправлені, а тому на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України позовну заяву визнав неподаною та повернув позивачеві.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав ухвалу суду про залишення його позовної заяви без руху 5 жовтня 2022 року (а.с.7).

На виконання вимог ухвали суду позивач направив до суду відповідь на ухвалу, яку суд отримав 10 жовтня 2022 року (а.с.6), тобто в термін, визначений судом.

У відповіді на ухвалу позивач зазначив, що в матеріалах справи відсутні копії письмових доказів, які він повинен підтвердити своїм підписом, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Згідно з частиною 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до положень ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» письмово повідомити його про результати розгляду його заяви від 14.04.2022.

А тому, зазначена в додатках копія заяви від 14.04.22 є копією оригіналу, який знаходиться у відповідача, а позивач повинен підтвердити своїм підписом із зазначенням дати такого посвідчення, відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться саме у нього.

Вирішуючи питання про повернення позову, суд не врахував частину 6 статті 95 ЦПК України, згідно якої, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

За таких обставин, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції припустився надмірного формалізму, чим фактично позбавив заявника права на доступ до правосуддя.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Разом з тим колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у відповіді на ухвалу суду від 20.09.2022 ОСОБА_1 вживає образливі слова на адресу судді.

Згідно з п.1 ч.2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Використання вжитих ОСОБА_1 висловлювань виходить за межі загальноприйнятих вимог до офіційних документів щодо послідовного та етичного викладу документу юридичною мовою з відповідним вживанням юридичної термінології.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками образливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, є виявом очевидної неповаги до честі, гідності цих осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє.

З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Керуючись статтями 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Судді: