Провадження № 2/344/2949/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

10 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г. В.

секретаря с/з Маланія Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 до Державного підприємства Івано-Франківський котельно-зварювальний завод про стягнення заборгованості по заробітній платі та витрат на професійну правничу допомогу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до ДП Івано-Франківський котельно-зварювальний завод (надалі «Відповідач»), в якому просив стягнути із ДП Івано-Франківський котельно-зварювальний завод заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року та з грудня 2019 року по червень 2022 року у розмірі 185810,16 грн., пішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 9824,14 грн. звернути до негайного виконання, компенсацію за затримку виплати заробітної плати у розмірі 34011,57 грн., стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Відповідачем протиправно не виплачено Позивачу належних сум заробітної плати, не проведено остаточного розрахунку на день подачі цієї позовної заяви, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Представником Позивача подано суду заяву, в якій він просить справу розглядати без їх участі та підтримав позовні вимоги, а також не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву Відповідачем до суду не подано.

З урахуванням встановлених процесуальним законом строків розгляду трудових спорів, заяви позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши доводи Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

На Державному підприємстві ІФ КЗЗ ОСОБА_1 працює з 2005 року, на даний час ОСОБА_1 працює на посаді старшого охоронця сектору охорони та безпеки. Вказана обставина підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1 та довідкою Відповідача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ДП «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод виплачував ОСОБА_1 заробітну плату не в повному обсязі.

На звернення Позивача йому було видано довідку про заборгованість неотриманої частини заробітної плати, Позивач частково не отримував заробітну плату за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року та з грудня 2019 року по червень 2022 року. Загальна заборгованість по заробітній платі станом на 01.07.2022 року становить 185810,16 грн.

Вказана обставина підтверджується довідкою №25 від 04.08.2022 року, виданою ДП Івано-Франківський котельно-зварювальний завод.

У звязку з виплатою Відповідачем Позивачу заробітної плати не в повному обсязі, ОСОБА_3 змушений звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до довідки №25 від 04.08.2022 року, виданої ДП Івано-Франківський котельно-зварювальний завод, ОСОБА_1 дійсно працює в ДП Івано-Франківський котельно-зварювальний завод на посаді старшого охоронця сектора охорони та безпеки і заборгованість по всіх видах виплат станом на 01.07.2022 року становить 185 810 грн. 16 коп.

Вказана обставина підтверджується довідкою №25 від 04.08.2022 року, виданою ДП Івано-Франківський котельно-зварювальний завод.

Керуючись постановою Пленуму ВСУ від 24.12.99 р. № 13 п.20, п.21 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», п.2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженої постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 р. Позивач зробив наступний розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, яка передбачена ст. 2 ЗУ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати .

Індекси споживчих цін за 2019 рік 104,1; за 2020 рік 105,0; за 2021 рік 110,0; за 2022 рік ( станом на червень) 117,4. Вказана інформація опублікована Мінфіном.

У відповідності до вищевказаних норм формула розрахунку наступна:

-2358,31 грн. (сума неотриманих коштів за 2018 рік) х 1,41 ( індекс споживчих цін за 2019-2022 роки)=3325,21 грн. - 2358,31 грн.= 966,90 грн.

-9240,83 грн. (сума неотриманих коштів за 2019 рік) х 1,35 (індекс споживчих цін за 2020-2022 роки)=12474 грн. - 9240,83 грн. =3233,17 грн.

-57374,84 грн. (сума неотриманих коштів за 2020 рік)х1,287 (індекс споживчих цін за 2021-2022 роки) = 73841,39 грн.- 57374,84 грн. = 16466,57 грн.

78499,64 грн. (сума неотриманих коштів за 2021 рік)х 1,17 (індекс споживчих цін за 2022 рік)= 91844,57 грн. - 78499,64 грн.=13344,93 грн.

966,90 грн. + 3233,17 грн.+16466,57 грн.+13344,93 грн.=34011,57 грн.

Таким чином розмір компенсації втрати доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати становить 34011,57 грн.

Відповідно до частини 4 та 7 статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами (стаття 94 Кодексу законів про працю України).

Строки виплати заробітної плати визначено статтею 115 Кодексу законів про працю України.

Зокрема, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 2 ЗУ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:

пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);

соціальні виплати;

стипендії;

заробітна плата (грошове забезпечення)

сума індексації грошових доходів громадян;

суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Доказів, які б спростовували обставину неповної невиплати Позивачу суми повної заборгованості по заробітній платі не з вини Відповідача, Відповідачем суду не надано, а Судом таких обставин не встановлено.

Щодо вимог позивача про стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу, то суд зазначає:

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Позивачем долучено до матеріалів справи квитанцію про надання правничих послуг на суму 8 000 грн.

Враховуючи визначені ч.4-6 ст. 137 ЦПК України критерії, суд вважає за доцільне стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 43 Конституції України, ст.ст. 94, 115, 116, 117 Кодексу законів про працю України, ст. 23 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

В И Р І Ш И В :

1.Позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 до Державного підприємства Івано-Франківський котельно-зварювальний завод про стягнення заборгованості по заробітній платі та витрат на професійну правничу допомогу,- задовольнити.

2. Стягнути із Державного підприємства Івано-Франківський котельно-зварювальний завод ( м. Івано-Франківськ, вул. Хриплинська, 11, ЄДРПОУ 07552205) на користь ОСОБА_1 , зареєстровнаого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року та з грудня 2019 року по червень 2022 року у розмірі 185810,16 грн. ( сто вісімдесят пять тисяч вісімсот десять гривень шістнадцять копійок).

3. Стягнути із Державного підприємства Івано-Франківський котельно-зварювальний завод ( м. Івано-Франківськ, вул. Хриплинська, 11, ЄДРПОУ 07552205) на користь ОСОБА_1 , зареєстровнаого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 компенсацію за затримку виплати заробітної плати у розмірі 34011,57 грн. ( тридцять чотири тисячі одинадцять гривень пятдесят сім копійок.).

4. Рішення в частині стягнення з Державного підприємства Івано-Франківський котельно-зварювальний завод ( м. Івано-Франківськ, вул. Хриплинська, 11, ЄДРПОУ 07552205) на користь ОСОБА_1 , зареєстровнаого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в межах суми платежу за 1 (один) місяць в розмірі 9824,14 грн. (дев"ять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. 14 коп. допустити до негайного виконання.

5. Стягнути із Державного підприємства Івано-Франківський котельно-зварювальний завод ( м. Івано-Франківськ, вул. Хриплинська, 11, ЄДРПОУ 07552205) на користь ОСОБА_1 , зареєстровнаого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 грн. ( вісім тисяч гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Домбровська Г. В.

Повний текст рішення складено і підписано 15.11.2022 року.