Справа № 404/7738/21
Номер провадження 2/404/2049/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Павелко І.Л.

за участі секретаря - Шевчук Д.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Боруш Андрія Олександровича до Державного підприємства «Сетам» , Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександра Олександровича, ОСОБА_2 третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача АТ «Райффазен Банк» про про визнання недійсними електронних торгів, протоколу їх проведення, акта про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності , суд,-

Встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Боруш А. О. звернувся з позовною заявою в якій просить визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна кВ. АДРЕСА_1 (лот № 488099), проведені Державним підприємством «Сетам» 18 серпня 2021 року і оформлені протоколом від 18 серпня 2021 року № 550654.

Визнати недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки від 30 серпня 2021 року, складений приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком Олександром Олександровичем.

Визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 06 вересня 2021 року, видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Потьомкіною Іриною Анатоліївною і зареєстроване у реєстрі за № 896. яке посвідчує право власності ОСОБА_2 па квартиру АДРЕСА_1 .

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 (номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 43813040 від 06 вересня 2021 року) на квартиру АДРЕСА_1 за проведену на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 06 вересня 2021 року.

Стягнути з Державного підприємства «Сетам», Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька Олександра

Олександровича та ОСОБА_2 судові витрати у справі в розмірі по 1 362 грн.з кожного на користь ОСОБА_1 .

Скасувати засоби забезпечення позову шляхом зняття арешту з кв. АДРЕСА_1 накладену відповідно до ухвали суду від 19.10.2021 року.

Позовні вимоги мотивовані тим,що у позивача квартра АДРЕСА_1 яку було продано з торгів є основним місцем його проживання.Площа квартири не перевищую 140 кв.м, згоди на відчуження квартири він не надавав.

З 07.06.2014 року діє Закон № 1304-УІІ, згідно з п. 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті. та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Крім того, згідно з п. 4 Закону № 1304-VII. протягом його дії інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Вказаний Закон є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

Рішення ж суду, в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону - не підлягає виконанню.

Відповідач Державне підприємство «Сетам» належним чином про час розгляду справи повідомлялося про причини неявки представника не повідомило. До суду надоло відзив де зазначено,що послідовність дій привтного виконавця та Державне підприємство «Сетам» та особливості процесу реалізації арештованого майна були дотримані та відповідали Порядку та ЗакономУкраїни «Про виконавче провадження».

Відповідач Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О. О. позов не визнав, пояснюючи в судовому засіданні, що він виходом за місцем реєстрації боржника встановив зі слів його мами, що ОСОБА_1 за адресою кв. АДРЕСА_1 не проживає. В подальшому керуючись вказаним актом вищезазначена квартира була виставлени на електронні торги.

Вважає, що вказаного акту було достатньо для того ,щоб визнати той факт що ОСОБА_1 за вищевказаною адресою постіно не проживає.

Ззаначає,що він виконав всі дії передбачені ЗакономУкраїни «Про виконавче провадження».

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, пояснивши, що він є добросовісним набувачем.

Представник третьої особи АТ «Райффазен Банк» не з`явився про час розгляду справи належно повідомлявся про причини неявки суд не повідомив, заяв,клопотань не надходило.

Ухвалою судді від 19.10.2021 року відкрито позовне провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 19.10.2021 року забезпечено позов.

Ухвалою суду від 18.11.2021 року задоволено клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 07.06.2022 року закрито підготовче засідання.

Ухвалою суду від 28.07.2022 року залучено в якості третьої особи АТ «Райффазен Банк» .

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню.

Встановлено,що між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», 03.04.2007 укладено кредитний договір № 014-09.5-72291, згідно умов якого банк зобов`язався надати позивачу (позичальнику) кредит у сумі: 9 180 доларів США строком до 02.04.2017 року , а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 13.750 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів і кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 03.04.2007 року між позивачем та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено Договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпким Ю. В. та зареєстрований в реєстрі за номером 926.

Предметом іпотеки, згідно з п. 1.2. Договору, є житлова квартира АДРЕСА_1 , яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі - продаж квартири, посвідченого 23.10.2006 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Тюртюбек О.О. (реєстровий номер 3360).

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.12.2020 року у справі № 404/8340/18. яке набрало законної сили 29.12.2020 року в рахунок , погашення заборгованості позивача, яка виникла за кредитним договорим № 014-09.5-72291 від 03.04.2007 року у сумі 24 380 доларів США 88 центів звернуто сіягнення на предмет іпотеки, а саме на вищевказану квартиру, шляхом продажу заставного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком О.О. відкрито виконавче провадження № 64525255 щодо примусового

виконання заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від

19.11.2020 року.

Приватним виконавцем Шмальком О.О. 05.04.2021 року проведено опис та арешт майна боржника, зокрема вищевказаної квартири та з метою подальшої реалізації заставного майна проведено його оцінку, згідно

якої ринкова вартість квартири становить 230 739 грн.

Електронні торги проведено 18.08.2021 року, про що свідчить протокол № 550654. , згідно з яким переможцем торгів став учасник № 5 - ОСОБА_2 з ціновою пропозицією 270 999 грн.

За результатами проведених торгів, приватним виконавцем Шмальком О.О. 30.08.2021року складено акт про реалізацію предмета іпотеки.

06.09.2021 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Потьомкіною І.А. видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 896 на ім`я ОСОБА_2 .

Право власності ОСОБА_2 на спірну квартиру зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.09.2021 (номер запису про право власності 43813040).

Аргументи та норічативно-правове обгрунтування позовної заяви.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або іншим способом. що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження с сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України «Про виконавче провадження». ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 650 ЦК України, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України).

Частиною 4 ст. 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу па біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу

валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає: з їхньої суті.

З аналізу змісту ч. 1 ст. 650, ч. 1 ст. 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договор) купівлі-продажу.

Аналогічний правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 року у справі № 910/856/17, зокрема Велика Палата зазначила, що згідно із п. 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна, після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів складається акт про проведення електронних торгів, який підписується (затверджується) державним або приватним виконавцем.

В акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким. коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування місцезнаходження та код за СДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно .

З урахуванням наведеного. Велика Палата Верховного Суду доходить висновків, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна г державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

У постанові Верховного Суду від 02.06.2021 року у справі № 725/3043/20 викладено правову позицію про те, що для визнання судом торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання торгів недійсними (порушення правил проведення торгів): встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до

суду.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, окрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі. наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу,оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

У справах про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, як відповідачі мають залучатись усі сторони такого правочину: державна виконавча служба, організатор торгів та переможець; обов`язкової участі стягувачаяк співвідповідача чинне законодавство не вимагає.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/856/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений иравочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню».

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель. іпотекодавець, боржник та будь-який учасник електронного аукціону мають право протягом трьох місяців з дня проведення електронного аукціону оскаржити його результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна.

Як зазначалося вище, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.11.2020 в рахунок погашення заборгованості Позивача, яка виникла за вказаним вище кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки -спірну квартиру.

Разом з тим, 07.06.2014 року набув чинності Закон № 1304-УІІ, згідно з п. 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті. та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Крім того, згідно з п. 4 Закону № 1304-VII. протягом його дії інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Вказаний Закон є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

Рішення ж суду, в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону - не підлягає виконанню.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач постійно з 2017 року мешкає у спірній квартирі, тобто використовує його як місце свого постійного проживання.

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 14095072, спірна квартира належить позивачу, а відомості про інше нерухоме майно, яке б перебувало у його власності, у реєстрі відсутні.

Оскільки позивач постійно проживає у спірній квартирі, загальна площа якої не перевищує 140 кв. м, іншого житлового нерухомого майна у власності позивача немає, згоди на відчуження спірного майна він не надавав.

Таким чином на момент проведення 18.08.2021 року оспорюваних торгів, відчуження іпотечного майна за споживчим кредитом без згоди власника (іпотекодавця) суперечить вимогам Закону № 1304-VII.

Таким чином, електронні торги, оформлені протоколом та актом про реалізацію предмета іпотеки, не відповідають вимогам частини першої статті 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 726/1538/16-ц , якою зазначено, що

договір купівлі-продажу укладено щодо майна, яке є предметом іпотеки та виступає як забезпечення виконання зобов`язань за споживчим кредитом, наданим в іноземні валюті у період дії Закону № 1304-VII, тому відчуження без згоди власника предмета іпотеки не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України.

Поряд з цим суд враховує правовий висновок у подібній справі викладений у постанові Верховного Суду від 16.08.2021 у справі № 523/12031 /16-й. з гідно з яким мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не

звільненням від його виконання, а рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню. Зокрема у рахунок звернення стягнення спірна квартира відчуженню за договором купівлі-продажу не підлягала.

Право власності ОСОБА_2 на спірне нерухоме майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.09.2021року (номер запису про право власності 43813040).

Предметом позову є зокрема, свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 06.09.2021 № 896, яке є (стало) підставою для державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірну квартиру.

Враховуючи вищевказане, державна реєстрація права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку підлягає скасуванню з огляду па наступне.

Відповідно до ч. 3. ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державною реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пп. "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України проводить державну реєстрацію набуття. зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права.

Не скасування запису про реєстрацію права власності не призведе до реального виконання рішення суду та поновлення прав позивача.

Вказана правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 387/970/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц зроблено висновок про те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію.

А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу Позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі, коли суд установить, що суб`єкт державної реєстрації прав правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права (зокрема, для державної реєстрації подані всі необхідні документи, які вимагаються відповідно до закону, та немає встановлених законом підстав для відмови у державній реєстрації права), це не є перешкодою для задоволення позову про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, якщо наявність такого запису порушує право або інтерес Позивача.

Рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію.

Таким чином на думку суду, належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права.

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 РОКУ у справі № 915/127/18, від 22.08.2018 року у справі № 925/1265/16.

У п. 3 р. II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» унормовано. що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до набрання чинності цим Законом.

Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну

реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено держави) реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16.01.2020 року цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України № 1952.

Вказаний правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.10.2020 року у справі № 910/10963/19.

Також, аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 03.09.2020 року у справі № 914/1201/19, від 23.06.2020 року у справах № 906/516/19,

№ 905/633/19, № 922/2589/19 від 30.06.2020 року у справі № 922/3130/19 від 14.07.2020 у справі № 910/8387/19 від 20.08.2020 року у справі № 916/2464/19.

Таким чином, з урахуванням змін до законодавства з 16.01.2020 року належним способом захисту права є саме скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Саме таке судове рішення може бути реально виконано державним реєстратором у розумінні чинної редакції норми статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Більше того, саме такий спосіб захисту реально поновить права та законні інтереси позивача.

Враховуючи вищевикладене, та той факт, що правовстановлюючий документ

ОСОБА_2 також є предметом позову, керуючись ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності за ОСОБА_2 (запис № 43813040) на спірну квартиру, підлягає скасуванню.

Застосування зазначеного способу захисту реально та ефективно поновить права ОСОБА_1 та вирішить спір, оскільки спосіб відновлення порушеного права має бути таким, який виключає у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення повторне звернення до суду, а передбачає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.141 Судові витрати покласти на відповідача.

На підставі Закону України «Про нотаріат», керуючись статтями керуючись ст.ст. 81, 141, 265 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Боруш Андрія Олександровича задовольнити.

Визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 (лот № 488099), проведені Державним підприємством «Сетам» 18 серпня 2021 року і оформлені протоколом від 18 серпня 2021 року № 550654;

визнати недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки від 30 серпня 2021 року, складений приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком Олександром Олександровичем;

визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 06 вересня 2021 року, видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Потьомкіною Іриною Анатоліївною і зареєстроване у реєстрі за № 896. яке посвідчує право власності ОСОБА_2 па квартиру АДРЕСА_1 ;

скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 (номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 43813040 від 06 вересня 2021 року) на квартиру АДРЕСА_1 за проведену на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 06 вересня 2021 року;

стягнути з Державного підприємства «Сетам», Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька Олександра Олександровича та ОСОБА_2 судові витрати у справі в розмірі по 1 362 грн.з кожного на користь ОСОБА_1 ;

скасувати засоби забезпечення позову шляхом зняття арешту з квартиру АДРЕСА_1 накладену відповідно до ухвали суду від 19.10.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну

частину судового рішення, зазначений строк на оскарження обчислюється з дня

складання повного тексту судового рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса для листування АДРЕСА_3 ;

відповідач: Державне підприємство «Сетам» , м. Київ вул. Стрілецька, буд.4-Б,01001, 25015;

відповідач: Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович, місцезнаходження вул.В.Перспективна буд.54, м. Кропивницький, 25006;

відповідач: ОСОБА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місцепроживанння АДРЕСА_4 ;

третя особа: АТ «Райффазен Банк», , місце знаходження: 01011, г. Киев, ул. Лескова, 901011.

Повний текст судового рішення складено 11.11.2022 року.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда