Справа № 132/2448/22
Ухвала

Іменем України

21 грудня 2022 року місто Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Сєлін Є.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2022 року за вх.№ 7101 на адресу Калинівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2022 року передана на розгляд судді Сєліну Є.В.

Відповідно до інформації (відомостей), отриманих в порядку статті 187 ЦПК України, встановлено, що зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 є: АДРЕСА_1 , що підтверджується листом головного спеціалісту відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області Воропай Л. за вих.№ 03-10-34/125 від 21.10.2022 року та довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 03-10-25/1033 від 21.10.2022 року.

За загальним правилом територіальної підсудності, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 27 ЦПК України).

За зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача можуть пред`являтися позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин (частина перша статті 28 ЦПК України).

Частиною другою статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, сторони неповнолітніх дітей не мають, домовленість щодо місця розгляду справи ними не погоджена. Позивач та відповідач у Вінницькій області не проживають та не зареєстровані. Зокрема, позивач ОСОБА_1 згідно паспорту громадянки України серії НОМЕР_1 , виданого 10.06.2009 року Чугуївським РВ ГУМВС України в Харківській області, та відомостей, зазначених у поданій позовній заяві, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_2 відповідно до листа головного спеціалісту відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області Воропай Л. за вих.№ 03-10-34/125 від 21.10.2022 року та довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 03-10-25/1033 від 21.10.2022 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

За наведених обставин, позов підлягає розгляду судом за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист.

Суд, як передбачено в статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ця норма кореспондується із постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», яка наголошує, що суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дана норма втілена в національному законодавстві, зокрема в частині першій статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка регламентує, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Законом України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», визначено, що інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі «Zand v.Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції, передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Згідно пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки встановлено, що даний позов поданий в порушенням правил підсудності, а тому справу слід передати до суду за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання (перебування) відповідача, а саме на розгляд Чугуївському міському суду Харківської області, який відповідно до розпорядження голови Верховного Суду Князєва В. від 17.11.2022 року № 65 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області», відновив з 23.11.2022 року свою роботу.

На підставі викладеного, керуючись, ч.1 ст.27, п.1 ч.1 ст.31, ст.32 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передати на розгляд Чугуївському міському суду Харківської області.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати позивачу, для відома.

Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя