Справа № 278/3115/22
УХВАЛА

про повернення цивідької справи до суду

"08" грудня 2022 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Шкиря В.М., ознайомившись з позовною заявою представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" адвоката Віктора Шароварського до ОСОБА_1 про стягнення заборговановасті за спожитий природній газ,-

встановив:

07.12.2022 до Корольовського районного суду м.Житомира з Житомирського районного суду Житомирської області надійшла цивільна справа за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" адвоката Віктора Шароварського до ОСОБА_1 про стягнення заборговановасті за спожитий природній газ в сумі 21745,45 грн, інфляційних втрат в сумі 6398,61 грн та 3% річних в сумі 2642,90 грн .

З позовної заяви та її додатків вбачається, що послуги надані за адресою споживання газу: АДРЕСА_1 .

Вважаю, що справа підлягає поверненню до Житомирського районного суду Житомирської області виходячи з наступного.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 11.11.2022 було постановлено матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" адвоката Віктора Шароварського до ОСОБА_1 про стягнення заборговановасті на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

При цьому суддя послався на ч.3 ст.31 ЦПК України, а саме, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

30.11.2022 цивільну справу 278/3115/2022 супровідним листом № 278/3115/22/12422/2022 направлено з Житомирського районного суду Житомирської області до Корольовського районного суду м.Житомира

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2022 вказана цивільна справа була розподілена, визначено головуючого суддю- суддю Шкирю В.М..

Згідно ст. 1 ЦПК України, цивільний процесуальний кодекс України, серед інших питань встановлює процесуальний порядок здійснення цивільного судочинства.

При цьому ч. 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність недопустимі. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України, повинна бути прийняття до провадження судом, якому вона надіслана.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Статтею 354 ЦПК України визначено п`ятнадцятиденний строк на подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

Зі змісту ухвали суду від 11.11.2022 вбачається, що справу необхідно передати не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження. Копію ухвали направити позивачу

Відповідно до ч. 5 ст. 272 ЦПК України, учасникам справи, якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення.

Згідно із ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до супровідного листа від 18.11.2022 копія вищевказаної ухвали була надіслана судом на адресу позивача (а.с.35) проте, в матеріалах справи відсутнє підтвердження про вручення цього поштового відправлення позивачеві або його представнику .

Отже, строк на оскарження ухвали позивачем - 15 днів з дня отримання ухвали від 11.11.2022

Згідно ч.1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні правацих людей (пункт 39 рішення від 24 квітня 2008 року у справі «C.G. та інші проти Болгарії», заява № 1365/07; пункт 170 рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11).

Як неодноразово зазначав ЄСПЛ, формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. Роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (пункт 65 рішення від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11).

Надана судам роль в ухваленні судових рішень якраз і полягає в розвіюванні тих сумнівів у тлумаченні закону, які існують, оскільки завжди існуватиме потреба у з`ясуванні неоднозначних моментів і адаптації до обставин, які змінюються (пункт 65 рішення ЄСПЛ від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11; пункт 93 рішеннявід 21 жовтня 2013 року у справі «Дель Ріо Прада проти Іспанії», заява № 42750/09).

У статті 6 Конвенції закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист та доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).

Отже, позивач по справі не отримав копії ухвали суду від 11.11.2020, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України, він може скористатися правом апеляційного оскарження вказаної ухвали.

За таких обставин, в порушення ч. 3 ст. 31 ЦПК України, цивільна справа за позовом за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" адвоката Віктора Шароварського до ОСОБА_1 про стягнення заборговановасті за спожитий природній газ надіслана до Корольовського районного суду м.Житомира передчасно, так як в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем копії ухвали від 07.05.2020, а відтак вона не набрала законної сили.

Таким чином, не оспорюючи підсудність справи, я позбавлена можливості прийняти дану справу до свого провадження з огляду на порушення процесуального порядку її направлення до Корольовського районного суду м.Житомира та вважаю за необхідне повернути справу (ЕУН 278/3115/22) до Житомирського районного суду Житомирської області для виконання вимог ч. 3 ст.31 ЦПК України і долучення до матеріалів справи підтвердження про отримання копії ухвали суду від 11.11.2022 позивачем (представником позивача).

При цьому звертаю увагу, що відповідно до вимог ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна (виключна підсудність)

В позові вказано, що послуги надані за адресою споживання газу: АДРЕСА_1 .

Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі №638/1988/17 сформував правовий висновок про те, що "послуги з утримання майна надаються за місцем знаходження нерухомого майна. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності".

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі №910/10647/18 зазначила таке: "виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном".

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 року у справі №911/2390/18 сформулювала правовий висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. До спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 10,18,31 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу (ЕУН 278/3115/22) за позовом представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" адвоката Віктора Шароварського до ОСОБА_1 про стягнення заборговановасті за спожитий природній газ повернути до Житомирського районного суду Житомирської області

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сил з моменту її підписання суддею.

Суддя В. М. Шкиря