31.10.2022 227/2160/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Хоменко Д.Є.

при секретарі судового засідання Дзюба Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Добропілля подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, про оголошення у розшук боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. звернулась до суду з подання про оголошення у розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що у неї, як у приватного виконавця, на виконання знаходиться виконавче провадження № 63989081 від 23.12.2020 року, з примусового виконання виконавчого листа №227/2160/20, виданого 29.10.2020 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованості за кредитним договором №IKAPNABG.196358.001 від 19.11.2013 року в розмірі 159971,94 грн. У поданні зазначено, що боржник зареєстрований в АДРЕСА_1 , тобто на непідконтрольній території України, куди «Укрпошта» тимчасово не здійснює поштові відправлення, що унеможливлює направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Також зазначено, що приватним виконавцем вжито заходи для встановлення фактичного місця проживання боржника, які не принесли результату. З дати відкриття виконавчого провадження з боржника на користь стягувача стягнень не було, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання боржник не вчиняв, з жодними заявами, клопотаннями до приватного виконавця не звертався, про зміну адреси не повідомляв, що вказує на ухилення від виконання рішення суду. Тому з метою забезпечення виконання рішення суду, приватний виконавець просив оголосити у розшук ОСОБА_1 .

Приватний виконавець в судове засідання не з`явилась, однак у поданні просила розглянути питання щодо розшуку боржника без її участі, у зв`язку з неможливістю з`явитись в судове засідання.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до ч.1 ст.438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

В порядку ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вжити всіх заходів для встановлення місцезнаходження боржника.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний або приватний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання (перебування) боржника.

Так, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування розшуку до боржника лише в разі його належного повідомлення про початок примусового виконання, необхідність його явки до виконавчої служби або до приватного виконавця та ухилення належним чином повідомленого боржника від такої явки.

Проте, жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували належне повідомлення боржника про початок примусового виконання судового рішення і те, що він ухиляється від його виконання, матеріали справи не містять, приватним виконавцем не надано суду підтвердження вручення боржникові копії постанови про відкриття провадження.

Крім того, суду не надано достовірних доказів на підтвердження того, що приватний виконавець вжив усі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняв виконавчі дії щодо встановлення місцезнаходження боржника, зокрема, шляхом звернення до органів реєстрації місця проживання особи з метою встановлення зареєстрованого місця проживання боржника; до органів Національної поліції щодо витребування інформації про те, чи перебуває ОСОБА_1 на обліку в органах поліції, чи не оголошувався він у розшук, а також відомостей з приводу перебування його в місцях позбавлення волі; до органів ведення військового обліку щодо можливого призову боржника на службу до ЗСУ; до відповідних органів ДРАЦС щодо вчинення актових записів про смерть або інформації щодо внесення змін у будь-які актові записи боржника (одруження, зміна прізвища, тощо); до Міністерства соціальної політики України щодо можливої зміни місця мешкання, як тимчасово-переміщеної особи з зони проведення АТО, витребування інших відомостей щодо встановлення місцезнаходження боржника.

Водночас, приватний виконавець здійснював заходи щодо встановлення належного боржнику транспортного засобу, однак такі не мають правового значення для вирішення питання розшуку самого боржника як фізичної особи, оскільки розшук боржника та його майна це різні поняття. Розшук майна боржника врегульовано ч.2 ст. ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», а розшук боржника - ч.1 ст.36 цього Закону.

Крім того, в матеріалах подання містяться відомості, що приватним виконавцем направлялися запити до Державної фіскальної служби України щодо наявних відкритих рахунків боржника та Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, проте наявність таких даних не встановлено. Разом з тим, не є підставою для розшуку боржника відсутність у нього банківських рахунків та зареєстрованих за ним транспортних засобів.

Подання приватного виконавця повинно бути обґрунтованим, містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність оголошення у розшук боржника, що не підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

З огляду на викладене та той факт, що приватним виконавцем не надано суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, а також доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих приватним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, тому у задоволенні подання слід відмовити.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд зазначає, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Керуючись ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.132, 258, 260, 261, 438 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, про оголошення у розшук боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя Д.Є. Хоменко

31.10.2022