Справа №295/8492/22
30.11.2022 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира в складі:
головуючого судді Перекупка І.Г.
при секретарі судового засідання Скришевській О.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
У вересні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на своє утримання і до її смерті. Позов обґрунтовує тим, що вона є матір`ю відповідача, та через інвалідність ІІ групи по зору, непрацездатність, потребує утримання. Крім дочки, іншої близької людини, яка може допомагати та підтримувати її матеріально, немає . Вказує, що її єдиним доходом є пенсія, яка не забезпечує їй необхідного мінімуму проживання та її ледь вистачає на харчування та лікування. Відповідач жодним чином не допомагає, не цікавиться її матеріальним становищем. Зазначає, що її прохання про надання допомоги відповідачем ігнорується. Тому позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно на її утримання.
Ухвалою суду від 03.10.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання позивач не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечувала щодо заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки до суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не направила.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичніобставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є дочкою позивача ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.
Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 172 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.
Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла пенсійного віку, тому є непрацездатною.
Відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , виданого Пенсійним фондом України від 18.08.2020 року, остання отримує пенсію по інвалідності ІІ групи, по зору що підтверджується копієюпенсійного посвідчення (а.с.3).
Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.
Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.
Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймаєтьсяотримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.
Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.
Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.
Позивач має статус пенсіонера, та отримує пенсію по інвалідності.
Як вбачається із довідки про доходи № 3843 8982 7554 1834, що видана Житомирським об`єднаним управлінням ПФУ в Житомирській області ОСОБА_1 перебуває на обліку в Житомирському об`єднаному управлінні ПФУ в Житомирській області та за період з січня 2021 по липень 2022, остання отримала пенсію по інвалідності в розмірі 57 059,81 грн.
Судом встановлено, що позивач у зв`язку з пенсійним віком та наявністю інвалідності по зору, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК № 167333 від 29.10.1996 (а.с.2) , відсутністю інших доходів, крім пенсії, потребує матеріальної допомоги.
Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
Оцінивши надані по справі докази, з огляду на те, що відповідач зобов`язана утримувати свою непрацездатну матір, яка потребує матеріальної допомоги, суд вважає за можливе стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн., починаючи стягнення з дня звернення до суду.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 992,40 грн.
На підставі наведеного, ст. 51 Конституції України, ст. 172, 191, 202, 204, 205 СК України, керуючись ст. ст.247, 268, 273, 354 ЦПК України, -
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Житомира на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2022 року довічно.
Рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Суддя І.Г. Перекупка