РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1604/22

Провадження № 2/293/484/2022

21 листопада 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Артемчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до Територіальної громади в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області

про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Територіальної громади в особі Оліївської сільської ради, відповідно до змісту якого просить за змістом якого просить:

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) в колективній землі реформованого КСП "Мирне" Троковицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області без визначення меж цієї земельної частки (паю) в натурі на місцевості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу, як спадкоємцю після померлої матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в колективній землі реформованого КСП "Мирне" Троковицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області через відсутність правовстановлюючого документу, а саме сертифікату про право на земельну частку (пай). Тому для захисту своїх прав позивач звернувся з позовом до суду за місцем знаходження спадкового майна.

Ухвалою від 05.10.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання суд призначив на 27.10.2022.

Ухвалою від 27.10.2022 суд закрив підготовче засідання та призначив розгляд справи по суті на 21.11.2022.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на право на земельну частку (пай) в реформованому КСП "Мирне" Троковицької сільської ради Черняхівського району, сертифікат серії ЖТ №0239052. Однак сертифікат було втрачено, і померла ОСОБА_2 за життя не встигла оформити своє право власності на земельну ділянку.

Спадкоємцем ОСОБА_2 за законом є її син ОСОБА_1 (позивач), який прийняв спадщину після смерті матері, що стверджується довідкою Черняхівської державної нотаріальної контори.

Постановою нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Пилипчука В.І. від 21.09.2021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в колективній землі реформованого КСП "Мирне" Троковицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа, а саме сертифікату про право на земельну частку (пай).

Для захисту своїх прав позивач звернувся з позовом до суду за місцем знаходження спадкового майна.

Сторони у судове засідання не з`явились. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

21.11.2022 на адресу суду від представника позивача надійшла заява, згідно якої останній просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити (а.с.39).

Відповідач Оліївська селищна рада Житомирського району Житомирської області повноважного представника в судове засідання не направив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. У поданій до суду 09.11.2022 заяві відповідач просив здійснювати розгляд справи без їх участі за наявними в матеріалах справи доказами (а.с.37).

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи на подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд здійснює розгляд на підставі наявних у матеріалах справи документів у порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України за відсутності сторін.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 21.11.2022 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд підписав рішення суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Троковичі Черняхівського району Житомирської області померла мати позивача ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.10.2001, актовий запис №42 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, зокрема на земельну частку (пай) в реформованому КСП "Мирне" Троковицької сільської ради.

Відповідно до інформації, наданої відділом у Черняхівському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області №31-6-0.36-31/121-21 від 14.06.2021, ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Черняхівської РДА від 22.04.1997 виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0239052 за №306 від 10.09.1997, розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.9-14).

Як вбачається з архівних витягів КУ "Трудовий архів" Черняхівської селищної ради №373 від 26.10.2022 та №374 від 26.10.2022, ОСОБА_2 з 1948 по 1983 роки працювала в колгоспі ім. Леніна, с. Троковичі, Черняхівського району Житомирської області (а.с.41-42), який на підставі рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу ім. Леніна с. Троковичі від 23.02.1993 реорганізовано і утворено на його базі колективне сільськогосподарське підприємство "Мирне" (а.с.43).

Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/748n від 12.08.2022, вказано, що українські записи імені по батькові ОСОБА_2 (свідоцтво про народження, запис ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 ), ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_2 ) і ОСОБА_2 (повідомлення відділу у Черняхівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, запис ОСОБА_2 ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними (а.с.15).

Згідно інформації Черняхівської державної нотаріальної контори №357/02-14 від 25.08.2022, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , яка проживала до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 заведено спадкову справу №350/2012 та повідомлено що спадкоємцем після померлої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син померлої, який прийняв спадщину за заявою від 30.11.2012 за №717 (а.с.18).

Родинні відносини між ОСОБА_1 (позивачем) та померлою ОСОБА_2 стверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 14.02.1963, де у графі мати вказано ОСОБА_2 (а.с.8).

Постановою державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області від 21.09.2021 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Сертифікат на право на земельну частку (пай) реформованому КСП «Мирне» Троковицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказаний Сертифікат (а.с.19).

Позивач, вказує на те, що він як спадкоємець за законом не може в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права, а саме на вищевказану земельну частку (пай), оскільки відсутні правовстановлюючі документи.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 15, 16 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Предметом даного спору є визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) у КСП «Мирне» Троковицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Предметом даного спору є визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за заповітом на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 (далі - ЦК Української РСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до частин першої та другої статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі статтею 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Водночас, статтею 548 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Разом з тим ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Аналогічні положення закріплені статтями 1217, 1261, 1268,1270 ЦК України, 2004 року.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами частини першої та частини другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та державної реєстрації права власності на нього позбавляє позивача права оформити спадщину у нотаріуса після смерті спадкодавця, відтак звернення до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутність державної реєстрації права власності на нього позбавляє права позивачів оформити спадщину за законом у нотаріуса після смерті дружини та матері (спадкодавця), відтак звернення позивачів до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивач після смерті матері ОСОБА_2 фактично вступив у володіння та управління спадковим майном, але оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), та у зв`язку із відсутністю у позивача іншого способу щодо визнання права власності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення вимог позивачів.

Розподіл судових витрат

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідачів, судові витрати покладаються на позивачів.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 13, 15, 16, 76-80, 89, 141,142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити .

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) в колективній землі реформованого КСП "Мирне" Троковицької сільської ради Житомирського (Черняхівського) району Житомирської області без визначення цієї земельної частки (паю) в натурі на місцевості.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Територіальна громада в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області (адреса: вул. Л.Ступницького, 68, с.Оліївка, Житомирський район, Житомирська область, ).

Суддя Людмила ЛОСЬ