Справа № 204/215/21
Провадження № 2/202/509/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 травня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Свити Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»до ОСОБА_1 , третя особа: публічне акціонерне товариство «Актабанк» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 02.09.2013 року між публічним акціонерним товариством «Актабанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір. Між публічним акціонерним товариством «Актабанк» і ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» 23.03.2018 був укладений договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого публічне акціонерне товариство «Актабанк» відступив на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»права вимоги до позичальників і поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, в тому числі й до позичальника ОСОБА_1 , що включає в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, тому відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом сума заборгованості становить 32 716 грн., з яких: 32 360 грн. заборгованість за кредитом; 6 грн. заборгованість за відсотками; 350 грн. штрафи та пеня.

ОСОБА_1 надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували наявність заборгованості у сумі 32 716 грн. Наголошувала, що нею повністю сплачено заборгованість за кредитом та зазначені обставини встановлено у рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2020.

Представником товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надано відповідь на відзив в якій зазначено, що на підтвердження суми заборгованості відповідача за кредитним договором надано розрахунок заборгованості за кредитом. Звертали увагу суду, що до моменту відступлення права вимоги заборгованість нараховувалась ПАТ «Актабанк», а ними не здійснювалось жодних додаткових нарахувань.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність.

ОСОБА_1 в судові засідання не з`являлася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник публічного акціонерного товариства «Актабанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»до ОСОБА_1 , третя особа: публічне акціонерне товариство «Актабанк» про стягнення заборгованості не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 02.09.2013 між публічне акціонерне товариство «Актабанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /Т/973840 на суму 50 000 грн. Кредит було надано терміном користування на 60 місяців з кінцевою датою погашення всієї заборгованості 01 вересня 2018 року, щомісячний платіж становить 2 033,55 грн.

23.03.2018 між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого, ПАТ «АКТАБАНК» відступає шляхом продажу ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні банку, а ТОВ «ФК» ЄАПБ» набуває в обсязі та на умовах, визначених Договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами поруки та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2020 ОСОБА_1 згідно наданих квитанцій в період з 14 жовтня 2013 року по 22 листопада 2016 року здійснила погашення заборгованості за кредитним договором № /Т/973840 від 02.09.2013 року в сумі 57853 грн. 50 коп.

З наданого розрахунку заборгованості, яким позивач обґрунтовує свої вимоги вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість у загальному розмірі 32 716 грн., з яких: 32 360 грн. заборгованість за кредитом; 6 грн. заборгованість за відсотками; 350 грн. штрафи та пеня.

Наданий розрахунок заборгованості містить загальні відомості щодо розміру заборгованості за кредитом, відсотками, пенею та штрафом, без зазначення періодів нарахування заборгованості та сум сплачених відповідачем.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, що порушення зобов`язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Так, ст. 12 ЦПК України, визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст. 81 ЦПК України.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

З урахуванням того, що банк не надав суду виписки з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 , що відповідало б ст.ст.5,8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», суд дійшов висновку про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у позовній заяві, що унеможливлює встановлення доведеності порушення права та охоронюваного законом інтересу позивача відповідачем.

За таких обставин, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, дійшов висновку про недоведеність позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 76-81, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»(м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), третя особа: публічне акціонерне товариство «Актабанк» про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда