Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/5175/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

27 квітня 2022 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Діхтяренко І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс груп», третя особа: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Могилея С.В., звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною № 30326 від 18.03.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованості за кредитним договором № 1740452 від 26.07.2018 за період з 25.08.2018 по 03.03.2021 на загальну суму 29900,00 грн. Крім того, просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» на свою користь витрати, понесені на сплату судового збору в сумі 908,00 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 (позивачка) у липні місяці 2021 року отримала від приватного виконавця Чупис Тетяни Петрівни постанову про відкриття виконавчого провадження №65299826 від 28.04.2021 року, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №65299826 від 30.04.2021р., постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №65299826 від 28.04.2021 року, постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця №65299826 від 28.04.2021 року.

Між тим, зазначає, що на офіційному електронному інтернет-сайті Міністерства юстиції України вона ознайомилась із матеріалами виконавчого провадження №65299826 від 28.04.2021 року та зазначає про наступне. Виконавче провадження №65299826 від 28.04.2021 року було відкрито згідно виконавчого напису №30326 від 18.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною на підставі заяви про звернення стягнення, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП», за кредитним договором №1740452 від 26.07.2018 року.

Акцентує увагу суду, що стягнення з неї заборгованості за вищезазначеним кредитним договором проводиться за період з 25.08.2018 року по 03.03.2021 року. Сума заборгованості, яку визначено у виконавчому написі складає: 29 900 грн. 00 коп. з урахуванням :

-прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 4 000 грн. 00 коп.;

-прострочена заборгованість за комісією у розмірі 0,00 грн.;

-прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 25900,00 грн.;

-строкова заборгованість за сумою кредиту у розмірі 0,00 грн.;

-строкова заборгованість за комісією у розмірі 0,00 грн.;

-строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 0,00 грн.;

-строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн.

Позивачка вважає, що підстав для вчинення вказаного вище виконавчого напису у нотаріуса не було, оскільки жодних фінансових зобов`язань згідно кредитного договору №1740452 від 26.07.2018 р., вона перед ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП», не має, зазначений вище кредитний договір нею не укладався. Більш того, відповідач не надсилав їй жодних вимог із зазначеного вище приводу та повідомлень про наявність прострочених боргових зобов`язань, тому вважає, що сам факт існування боргу є спірним, як і сума заборгованості, а виконавчий напис вчинено нотаріусом з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами.

Між тим звертає увагу, що із отриманої нею від приватного виконавця копії виконавчого напису №30326 від 18.03.2021 року вбачається те, що нотаріус при його вчиненні не пересвідчився не тільки в існуванні боргових зобов`язань, а тим більше - у безспірності заборгованості ОСОБА_1 перед відповідачем за відповідним кредитним договором. Наполягає, що жодних боргових зобов`язань та прострочення їх виконання, внаслідок чого могло бути вчинено виконавчий напис №30326 від 18.03.2021 року за період з 25.08.2018 року по 03.03.2021 року, вона не має. Жодного іншого кредитного договору, доповнень до нього з відповідачем вона не підписувала, тому їй не відомо, на підставі яких первинних фінансових документів, наданих відповідачем нотаріусу, було вчинено зазначену вище нотаріальну дію, яку вона вважає незаконною та протиправною.

Разом із тим, позивачка переконує, що ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» на її адресу не надсилалося жодного повідомлення, вимоги та інших доказів, які б могли стверджувати про існування у неї заборгованості перед відповідачем, а відтак - нотаріус при вчиненні виконавчого напису №30326 від 18.03.2021 року не пересвідчився у існуванні, а тим паче - безспірності заборгованості позивача перед відповідачем за вищезазначеним договором, внаслідок чого, на думку позивачки, ним було порушено приписи ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», і як наслідок - було видано незаконний виконавчий документ.

Вчинення виконавчого напису здійснюється у порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Згідно з п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника тайна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3.1, 3.5 п.3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на ідставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Відповідно до п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Таким чином, вказує позивачка, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172.

Позивачка запевняє, що про вимогу існування та необхідності погашення заборгованості її ніхто не і відомляв, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, який зазначено у виконавчому написі, є безспірним та взагалі існує.

Посилаючись на правові позиції ВСУ викладені у постанові від 20.05.2015р. у справі №6-158цс15, позивачка звертає увагу, що приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. вчинила виконавчий напис з рядом порушень під час здійснення цієї нотаріальної дії, а тому вважає, що виконавчий напис №30326 від 18.03.2021 року, вчинено з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», пунктів 1, 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р.№ 1172, а тому його необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Зважаючи на викладене вище, посилаючись на вимоги ст.ст. 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012р. №296/5, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, просить суд, - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. №30326 від 18.03.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 41184403, адреса: 01001, м. Київ, вул. Михайлівська, 15/1, ЛІТ.Б) заборгованості за кредитним договором №1740452 від 26.07.2018 р. року за період з 25.08.2018 року по 03.03.2021 року на загальну суму 29 900 грн. 00 коп. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00грн.

Також, позовна заява містить посилання на те, що орієнтовний (попередній) розмір понесених позивачем витрат та витрат, які можуть бути понесені щодо наданої адвокатом правничої допомоги складають 4000,00грн.

Одночасно з подачею вказаного вище позову, позивачка ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Могилея С.В., подала заяву про забезпечення позову. Ухвалою від 18.08.2021р. (провадження №2-з/711/97/21), заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задоволено. Зупинено стягнення (у межах виконавчого провадження № 65299826, що перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни) на підставі виконавчого напису № 30326 від 18.03.2021р.

Ухвалою суду від 18.08.2021р. відкрито, прийнято до провадження справу та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Крім того, залучено до участі у цивільній справі №711/5175/21 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіну Яну Вікторівну, а також приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяну Петрівну. Визначено строк сторонам для подання заяв по суті справи. Відзив на позов не подано. Третіми особами письмові пояснення по суті позову також не надані.

Ухвалою суду від 12.01.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник, адвокат Могилей С.В. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи. У матеріалах справи наявна заява представника позивачки від 27.04.2022р., подана ним до початку судового засідання, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивачки ОСОБА_1 у зв`язку із дією на всій території України воєнного стану. Позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, будучи неодноразово повідомленим належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

В судове засідання не з`явились треті особи, будучи повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не інформували.

Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст.280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП», який повідомлявся у встановленому законом порядку про час, дату і місце судового засідання та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову та проти такого порядку розгляду справи не заперечувала сторона позивача.

Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків:

встановлено, що 18.03.2021р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис №30326 про звернення стягнення з ОСОБА_1 за Кредитним договором №1740452 від 26.07.2018р., укладеним з ТОВ «АІА Фінанс Груп», на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» - заборгованості 29900грн. 00коп. за період з 25.08.2018р. по 03.03.2021р., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 4000,00грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 25900,00грн. Загальна сума до стягнення становить 29900грн. 00коп.

Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. 28.04.2021р. відкрито виконавче провадження №65299826 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Я.В. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» заборгованості в розмірі 29900,00грн.

Разом з тим, в рамках вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем Чупис Т.П. 28.04.2021р. винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 розміру мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 500,00грн., а також постанову від 28.04.2021р. про стягнення з боржника ( ОСОБА_1 ) основної винагороди в сумі 2990,00грн.

В рамках вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем Чупис Т.П. 30.04.2021р. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ( ОСОБА_1 ), яку направлено до виконання в КЗ «Черкаський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики» Черкаської обласної ради (вул.Менделєєва, буд.3, м.Черкаси, 18009).

Як вбачається із довідки, виданої 16.08.2021р. Комунальним закладом «Черкаський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики» Черкаської обласної ради за №01-10/256, за період з травня 2021р. по липень 2021р. включно із заробітку позивачки було утримано 2754,88грн. на виконання постанови приватного виконавця Чупис Т.П. від 30.04.2021р. (ВП №65299826).

Варто зауважити, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. не надано суду матеріалів, на підставі яких нею було вчинено виконавчий напис за №30326 від 18.03.2021р., на виконання ухвали суду від 18.08.2021р., незважаючи навіть на надіслання судом нагадування стосовно цього.

Слід зазначити, що сам по собі факт подання стягувачем документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Переліку, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Нотаріус не перевірив факт отримання вимоги боржником.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, кредитний договір за своїм змістом є консенсуальним, двостороннім, відплатним договором та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов (ч. 1 ст.638 ЦК України).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п.п.3.5 п.3 гл. 16 розд ІІ Порядку).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.18 Цивільного Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції ЗУ №775-ІХ від 14.07.2020р., що чинна з 08.08.2020р., в т.ч. і на час виниклих правовідносин вчинення виконавчого напису) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (ст.50 закону «Про нотаріат», в редакції ЗУ №775-ІХ від 14.07.2020р., що чинна з 08.08.2020р., в т.ч. чинній на час виниклих правовідносин).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Із огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, ст.ст.50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем або іншу відповідальність перед стягувачем , тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постанові 29.03.2019р. за наслідками розгляду цивільної справи №137/1666/16-ц, постанові 02.07.2019р. у справі №916/3006/17 та постанові Верховного Суду у справі №369/6415/17 від 26.02.2020 з подібних правовідносин.

За результатами розгляду справи, суд погоджується з доводами позивача та встановив, що приватний нотаріус Головкіна Я.В. не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника і не врахував, що ним вчинено виконавчий напис на суму, яка не відповідає безспірній сумі заборгованості, про існування якої позивачці відомо не було.

На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, під час розгляду справи судом не встановлено об`єктивних даних вважати, що нотаріусу були надані для вчинення виконавчого напису оригінал кредитного договору, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, які передбачено надавати для одержання виконавчого напису, відповідно до п.п.«а»,«б» п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Відсутні дані про те, що боржнику надсилалася і отримана ним претензія кредитора щодо розміру заборгованості на час вчинення виконавчого напису.

Слід звернути увагу на постанову ВС від 10.11.2021р. (справа №758/14854/20), в якій зазначено, що учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилалася як на обґрунтування своїх вимог, а тому, у контексті наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, як обґрунтований і доведений. При цьому, суд звертає увагу, що нотаріусом не була виконана ухвала суду в частині надання матеріалів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, а тому суд вирішує справу за наявними доказами, зокрема в порядку ч.10 ст. 84 ЦПК України.

За результатами розгляду справи, суд погоджується з доводами сторони позивача, що викладені у позові. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем жодними належними, допустимими та переконливими доказами не спростовано доводи позивача, як і не надано документи, які б свідчили про те, що нотаріусу були надані оригінал кредитного договору та підтверджували б безспірність розміру заборгованості та підтвердження надсилання та отримання нею (позивачкою) вимоги про усунення порушень.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася сторона позивача, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки судом встановлено порушення прав та інтересів позивачки, а також той факт, що нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення коштів на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» не було дотримано всіх вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, а відповідачем не доведено обґрунтованість вимог до боржника.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, згідно із якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з даним позовом позивачкою було сплачено судовий збір, відповідно до квитанції №22 від 17.08.2021 в сумі 908,00 грн. за подання позовної заяви, а тому такі судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Що стосується витрат на правничу допомогу адвоката, то позовна заява містить посилання нате, що орієнтовний (попередній) розмір понесених позивачем витрат та витрат, які можуть бути понесені щодо наданої адвокатом правничої допомоги складають 4000,00грн. Між тим, суд не вирішує питання щодо стягнення таких судових витрат, враховуючи норми ст.ст. 133, 134, 137, 141 ч. 8 ЦПК України.

Ухвалою суду від 18.08.2021р., зметою забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - зупинено стягнення (у межах виконавчого провадження № 65299826, що перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни) на підставі виконавчого напису № 30326 від 18.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованості за кредитним договором № 1740452 від 26.07.2018 року, - до набрання судовим рішенням законної сили.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Отже, заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Частинами 1, 4 статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.08.2021, підлягають скасуванню, оскільки необхідність у таких заходах забезпечення позову на теперішній час відпала, враховуючи, що судом повністю задоволені позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підляггає виконанню. Таке рішення суду не порушує права та інтереси учасників справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 137, 141, 259, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №30326 від 18 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс груп».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс груп»» (, м. Київ, вул. Михайлівська, 15/1 літ. Б) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судові витрати: судовий збір в розмірі 908грн. 00коп.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18.08.2021р.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 09.05.2022р.

Головуючий: С. М. Позарецька