печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ільєвої Т.Г.

при секретарі судових засідань Ємець Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу 757/24940/22-ц за поданням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло вказане подання.

У судове засідання приватний виконавець не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся.

Разом з цим, від приватного виконавця надійшла заява про закриття провадження, оскільки постановою виконавця було повернуто виконавчий документ стягувачу.

Так, суд дослідивши матеріли справи та подану заяву про закриття провадження у справі, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частини першої ст. 12, частини першої ст. 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною першою ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 - згідно з ч. 2 ст. 377-1 ЦПК суд зобов`язаний негайно розглянути подання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України, за участю державного, приватного виконавця.

Так, чинним ЦПК України не регулюється питання щодо закриття провадження за поданням приватного виконавця, разом з цим, ч.9 ст.10 ЦПК України, зазначено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Таким чином, відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Так, ч.3 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження по справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи принцип диспозитивності судового розгляду цивільних справ та звернення приватного виконавця до суду з клопотанням про закриття провадження у справі на підставі ст.255 КПК України, суд вважає, що є необхідність у закритті провадження.

Керуючись ст. ст. 1-20, 43, 49, 142, 255, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву - задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі 757/24940/22-ц за поданням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.Г. Ільєва