Справа №718/2129/22
Провадження №2/718/555/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2022 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря Бужак О.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу №718/2129/22 за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, яку пізніше уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що із ОСОБА_3 вони перебували у шлюбі, який зареєстрували 04.11.2007 року у виконавчому комітеті Лужанської селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №32.

Від шлюбу у них народилися троє дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Зазначає, що сімейне життя між ними не склалося, тому фактично з моменту народження третьої доньки, тобто з травня 2021 року вони не проживають разом, відповідачка разом із дітьми проживає в придбаному ними житловому будинку, що в с.Драчинці Чернівецького району, а він перейшов проживати до своєї матері в смт.Лужани Чернівецького району.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.05.2022 року за заявою ОСОБА_3 стягнуто з позивача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, аліментні зобов`язання ним виконуються добросовісно.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.06.2022 року шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано.

Посилається на те, що після розірвання шлюбу між ними залишилося невирішеним майнове питання щодо розподілу спільного майна подружжя, оскільки, перебуваючи в шлюбі, а саме 29.09.2015 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу В.М. Троянським, ними було придбано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Крім цього, вказує на те, що вони разом із дітьми вселилися проживати в придбаний будинок, зареєстровані в ньому та впродовж спільного проживання спільними зусиллями та коштами покращували житлові умови, здійснивши реконструкцію будинку, добудувавши дві житлові кімнати та терасу, а також збудували господарські споруди: вбиральню літ.К; сарай літ.Л; погріб літ.Пг, яму вигрібну №5.

Також посилається на те, що право власності на реконструйований житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_3 та згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності об`єкт нерухомого майна, що розташований по АДРЕСА_1 складається із житлового будинку літ.А з терасою літ. «а», загальною площею 85,10кв.м., житловою площею 57,00кв.м.; сараїв В; Г; Д; Е; Ж; Л; вбиральні літ.К; погрібу літ.Пг; воріт №1, огорожі №2; огорожі №3; огорожі №4; ями вигрібної №5.

Вважає, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя являється наступне майно: житловий будинок літ.А з терасою літ. «а», загальною площею 85,10 кв.м., житловою площею 57,00 кв.м.; сараї В; Г; Д; Е; Ж; Л; вбиральня літ.К; погріб літ.Пг; ворота №1, огорожа №2; огорожа N23; огорожа №4; яма вигрібна №5, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, визнати об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житловий будинок літ.А з терасою літ. «а», загальною площею 85,10 кв.м., житловою площею 57,00 кв.м.; сараї В; Г; Д; Е; Ж; Л; вбиральню літ.К; погріб літ.Пг; ворота №1, огорожу №2; огорожу №3; огорожу N94; яму вигрібну №5, що розташовані по АДРЕСА_1 , визначивши частки кожного в цьому майні по Ѕ частині.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , та його представник, адвокат Гірчак Н.А., в підготовче судове засідання не з`явилися, однак представник скерувала до суду заяву, у якій підтримала уточнені заявлені позовні вимоги. Просить розглянути справу за відсутності сторони позивача.

Відповідачка ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнала повністю та просила справу розглянути за її відсутності.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 укладено шлюб 04.11.2007 року у виконавчому комітеті Лужанської селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 13.05.2022 року (а.с. 10).

Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 13.05.2022 року (а.с.11), донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 13.05.2022 року (а.с.12) та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 від 13.05.2022 року (а.с.14) .

Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.05.2022 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дітей в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття, починаючи стягнення з 09.05.2022 року (а.с.15-16).

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.06.2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.17-18).

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №304615247 від 11.07.2022 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №44745021 від 29.09.2015 року стверджується те, що ОСОБА_3 являється власником земельної ділянки площею 0,2498 га. кадастровий номер :01:001:0509, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с.19-24).

29.09.2015 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу В.М. Троянським ОСОБА_3 було придбано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с.64).

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових усов ОСОБА_3 №3-20 від 26.07.2022 року, виданого Мамаїською сільскою радою вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , багатодітна мати, виховує трьох малолітніх дітей. Проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з своїми дітьми. Будинок складається з трьох кімнат. На даний час родина проживає де є газопостачання та електропостачання. За вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зі слів ОСОБА_7 батько дітей ОСОБА_8 від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей відмовився, не допомагає коштами, не бере ніякої участі у їх вихованні. ОСОБА_3 вихованням дітей займається самостійно. Будівельні роботи в даному будинку проводились за спільні кошти (а.с.33).

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України).

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо.

Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. № 11).

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Також, суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставіст.60 СК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1800 гривень 85 коп. на користь держави.

Таким чином, необхідно повернути позивачу з Державного бюджету України - 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме суму 900 гривень 40коп.

Керуючись ст. 141-142, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 60, 69-71 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

В порядку розподілу майна колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнати об`єктом права спільної сумісної власності житловий будинок літ.А з терасою літ. «а», загальною площею 85,10 кв.м., житловою площею 57,00 кв.м.; сараї В; Г; Д; Е; Ж; Л; вбиральню літ.К; погріб літ.Пг; ворота №1, огорожу №2; огорожу №3; огорожу N94; яму вигрібну №5, що розташовані по АДРЕСА_1 , визначивши частки кожного з них в цьому майні по Ѕ частині .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку літ.А з терасою літ. «а», загальною площею 85,10 кв.м., житловою площею 57,00 кв.м.; 1/2 частину сараїв В; Г; Д; Е; Ж; Л; 1/2 частину вбиральні літ.К; 1/2 частину погрібу літ.Пг; 1/2 частину воріт №1, 1/2 частину огорожі №2; 1/2 частину огорожі №3; Ѕ частину огорожі №4; 1/2 частину ями вигрібної №5, що розташовані по АДРЕСА_1

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителю АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у сумі 900 гривень 40 коп.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кіцманського

районного суду: Л.О.Масюк