Справа № 461/5476/17 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/2187/20 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А
судового засідання

10 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Шандри М.М.,

секретарка: Скакун І.А.,

за участі в судовому засіданні відповідача ОСОБА_1 , представника позивача Львівської міської ради Кулика А.Я., представниці третьої особи Управління КВЛМР Чижович І.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові при розгляді цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , правонаступниками якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на рішення Галицького районного суду м. Львова в складі судді Волоско І.Р. від 08 грудня 2017 року у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_2 , правонаступниками якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб Управління комунальної власності Львівської міської ради, Спільного Українсько-Польського підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Мистецький кіноконцертний комплекс «Кінотеатр Дніпро» про скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та повернення безпідставно набутого майна, клопотання про зупинення провадження у справі,

в с т а н о в и л а :

рішенням Галицького районного суду м. Львова від 08 грудня 2017 року позов задоволено.
Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 нежитлове приміщення, загальною площею 108,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язано ОСОБА_2 повернути нежитлове приміщення, загальною площею 108,9 кв.м. Львівській міській раді.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення, загальною площею 108,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівської міської ради судовий збір у розмірі 3200,00 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2019 року апеляційні скарги відповідача ОСОБА_2 та особи, яка не приймала участі в розгляді справи ОСОБА_5 , задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 08 грудня 2017 року змінено, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 в користь Львівської міської ради нежитлове приміщення загальною площею 108, 9 кв.м. ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).
В решті рішення суду залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 08 липня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 08 грудня 2017 року оскаржив ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Вважає рішення незаконним, винесеним за неповного дослідження матеріалів та обставин справи, всупереч нормам матеріального права та з порушенням норм процесуального права, та з врахуванням правової позиції лише представників Позивача. Відзначає, що ні Відповідач, а ні інші учасники процесу не мають повноважень на здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Згідно даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності гр. ОСОБА_2 на підвал загальною площею 108,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта: 01, - зареєстровано Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Однак вказаний орган не був залучений до розгляду справи в якості співвідповідача, хоча фактично оскаржуваним рішенням вирішено питання законності вчинення зазначеним органом влади дій, які полягали в реєстрації права власності. Матеріали справи свідчать, що підвальне приміщення має статус «допоміжного», а не як стверджує Позивач «нежитлового». Звертає увагу, що з`ясувати функціональне призначення спірного приміщення суд міг виключно шляхом проведення експертного дослідження. Однак, суд вказав, що вирішення зазначених питань не має жодного значення для законності набуття Відповідачем права власності на спірне приміщення, у зв`язку з чим та всупереч ст. ст. 10, 213 ЦПК України, безпідставно відмовлено у призначенні експертизи у справі, що призвело до неповного з`ясування обставин справи. В даному випадку встановлення зазначених в клопотання обставин, має пряме значення для дослідження законності набуття права власності Відповідачем на спірне приміщення, оскільки допоміжне приміщення набувається безоплатно і для цього не потрібно рішення Львівської міської ради та згоди територіальної громади. В даному випадку, об`єктом спору є підсобне приміщення у будинку по АДРЕСА_1 . Вказує, що він є власником квартири АДРЕСА_2 і дані приміщення квартири та підвалу становили державний житловий фонд. А згідно вимог чинного законодавства державний житловий фонд фонд місцевих рад. З урахуванням тої обставини, що квартира приватизована, а до неї допоміжним є підвал по АДРЕСА_1 , то дані приміщення у будинку по АДРЕСА_1 не можуть перебувати у державній власності, оскільки безоплатно передаються власнику квартири, що в свою чергу виключає можливість перебування даного приміщення у комунальній власності. Таким чином, Львівська міська рада не має правової підстави на звернення з даним позовом, позаяк будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано на праві державної власності, а отже остання не входить в коло суб`єктів управління об`єктами державної власності. Враховуючи вищенаведене зазначає, що право власності у Відповідача зареєстровано компетентним органом влади. Відповідно, право власності останнім набуто правомірно.
Також рішення Галицького районного суду м. Львова від 08 грудня 2017 року оскаржив ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 .
В апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовної вимоги.
Вважає, що суд скасував дії суб`єкта державної реєстрації прав, який не був навіть стороною процесу у даній справі і не знав про слухання в Галицькому районному суді м. Львова вищезазначеної справи. Інформує, що суд, даним рішенням, для суб`єкта державної реєстрації прав створено несприятливі наслідки, оскільки посадових осіб, які проводили державну реєстрацію права власності Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області правоохоронні органи намагаються притягнути до кримінальної відповідальності за реєстрацію прав за гр. ОСОБА_2 на приміщення площею 108,9 кв.м. що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , як така, що проведена незаконно. А суд першої інстанції позбавив можливості надати правову позицію суб`єкта державної реєстрації та докази, які б свідчили про правомірність проведення такої реєстрації за Відповідачем у даній справі. Зазначає, що суд приймаючи рішення 08.12.2017р. про скасування державної реєстрації права власності приміщень площею 108,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_2 порушив норму матеріального права, а саме ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка визначає суб`єкта державної реєстрації прав стороною процесу у даній справі. Вважає, що суд не мав жодної правової підстави для задоволення позовної вимоги про повернення даних приміщень Львівській міській раді, позаяк не скасовано рішення реєстратора від 13.04.2016р., яким зареєстровано дані приміщення за гр. ОСОБА_2 на праві власності як «допоміжні» приміщення. Відтак, у зв`язку з цим, та у результаті проведення державної реєстрації права власності згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28511445 від 2902.2016р. дані приміщення були зареєстровані, як допоміжні (приналежні) до вказаної квартири приміщення. І дане рішення станом на сьогодні є чинним, що дає всі підстави вважати про законність реєстраційних дій. Крім цього, звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено такого способу захисту права як скасування державну реєстрацію права власності, зокрема у ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (Внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування) передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року залучено до участі у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи: Управління комунальної власності Львівської міської ради, Спільне Українсько-Польське підприємство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мистецький кіноконцертний комплекс «Кінотеатр Дніпро» про скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та повернення безпідставно набутого майна, як правонаступників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заявив клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки відповідно до п. 2.143 наказу Командира військової частини НОМЕР_1 №51 від 06.03.2022 року його зараховано до списків особового складу військової частини. Вказує, що на даний час він є військовослужбовцем ЗС України та після контузії знаходиться на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону.

Представники позивача та третьої особи стосовно задоволення клопотання у випадку підтвердження його обґрунтованості відповідними матеріалами не заперечили.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.251, п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
15 березня 2022 року Верховна Рада ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".
Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
21 квітня 2022 року Верховна Рада ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".
Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
З витягу із наказу Командира військової частини НОМЕР_1 №51 від 06.03.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 з 6.03.2022 року прибув на військову службу в особливий період, зарахований до списків особового складу, справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою у Збройних Силах України.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 з 6.03.2022 року перебуває у складі Збройних Сил України, які переведені на воєнний стан, колегія суддів вважає за необхідне клопотання про зупинення провадження у справі задовольнити та провадження у справі зупинити до припинення перебування сторони відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, які переведені на воєнний стан.

Керуючись ст. 251 ЦПК України,-

у х в а л и л а :

клопотання відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Провадження у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , правонаступниками якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 08 грудня 2017 року зупинити до припинення перебування сторони відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 12 травня 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Ю.Р. Мікуш

М.М. Шандра