ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/7374/21
Провадження № 2/210/704/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 травня 2022 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Чайкіної О.В., за участі секретаря судового засідання Перог Р.О.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) позов Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за постачання теплової енергії за період з 01.01.2018 року по 01.09.2021 року в сумі 30285,53 грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для опалення житла населенню, яке відповідно з вимогами ЖК України, зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Так, позивачем на виконання своєї статутної мети здійснюється послуга з централізованого опалення у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до приміщень здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку, які є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідач фактично отримує теплову енергію.

Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно надавав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, але боржники не здійснювали у повному обсязі оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим виникла вказана заборгованість.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, щодо розгляду справи не заперечує.

Від представника відповідача Кафтасьєвої Г.В., яка представляє інтереси відповідача Мартінес Вега Олександра Роландовича, надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані комунальні послуги з опалення є безпідставними, з ним не було укладено жодних договорів з позивачем, він не є власником квартири, не проживав в період, який вказаний у позовній заяві. Тому вважає, що позовні вимоги є безпідставними та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог відносно нього.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлялась, в судове засідання не з`явилась, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вислухавши сторін по справі, перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Судом встановлено, що згідно з довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» (а.с. 5) відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з централізованого опалення, які надаються КПТМ «Криворіжтепломережа», особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості (а.с. 6), сума боргу відповідачів за період з 01.01.2018 року по 01.09.2021 року становить 30285,53 грн.

Відповідно до відомостей Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної у місті ради від 20 грудня 2021 року (а.с. 17) відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою з 26.09.2001 року по 01.09.2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII), Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. № 2633-IV (далі - Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII).

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону № 2189-VIII).

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Згідно пункту 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством. Нарахування за опалення по житловим квартирам в будинках, в яких не встановлено будинковому засобу обліку теплової енергії, виконується виходячи з вартості опалення в поточному місяці та опалювальної площі квартири. Виходячи з тарифу за 1Гкал кожного місяця виконується розрахунок фактичних витрат теплової енергії (з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за поточний місяць згідно довідки авіаційної метеорологічної станції м. Кривого Рогу) та вартість опалення 1 кв.м. опалювальної площі.

Законом № 2189-VIII у статті 21 визначено, що одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Згідно з статтею 22 цього ж Закону одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Такіж правові висновки викладено у постанові Ведикої палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19)

За таких обставин суд не погоджується з доводами відповідача ОСОБА_2 , що в останнього відсутній обов"язок зі сплати комунальних послуг, оскільки згідно наявних в справі матеріалів, він зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 з вересння 2001 року по 01 вересня 2021 року, , а заявлена до стягнення заборгованість охоплює період реєстрації даного відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 не надав до суду належних та допустимих доказів, що останній, будучи зареєстрованим в квартирі, не користувався послугами, які надаються позивачем.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина перша статті 509 ЦК України).

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, предметом доказування у позові є доказування розміру заборгованості та обов"язку відповідача здійснити оплату наданих послуг з теплопостачання. У свою чергу, Відповідач не позбавлений обов"язку, у разі заперечень проти позову спростувати розмір заборгованості, та обов"язок зі сплати наданих послуг.

В силу частини 2 статті 13 ЦПК України, частини 7 статті 81 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 5 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За таких обставин, відповідно до вищевказаних прямих норм ЦПК України, обов`язок доказування обґрунтованості позовних вимог та обставин, зазначених у позові, які є предметом доказування, покладаються виключно на сторону позивача, а обов"язок доказування безпідставності позовних вимог покладається на відповідача..

Позивачем надано розрахунок заборгованості за період з 01.01.2018 року по 01.09.2021 рік. Також надано акти подачі теплової енергії за спірний період (а.с. 10-12)

З письмових матеріалів справи встановлено, що Відповідачі дійсно зареєстровані за адресою АДРЕСА_3 в спірний період (а.с. 17-18), тобто користувались послугами позивача у розрахунковий період.

При цьому, суд доходить до висновку, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами відсутність заборгованості та відсутність обов"язку зі сплату наданих послуг.

Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, але відповідачі в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд доходить до висновку, про задоволення вимог в повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідачів заборгованість за період з 01.01.2018 року по 01.09.2021 рік, яка становить 30285,53 грн.

Здійснюючи розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд виходить з наступного.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають повному задоволенню, тому з Відповідачів на користь Позивача слід стягнути сплачений та підтверджений розмір судового збору у сумі 2270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79-82, 141, 265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» () заборгованість за послугу з централізованого опалення за період з 01.01.2018 року по 01.09.2021року включно, що становить 30285,53 грн. (тридцять тисяч двісті вісімдесят п`ять гривень п`ятдесят три копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» () суму сплаченого судового збору у розмірі 1135,00 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» () суму сплаченого судового збору у розмірі 1135,00 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено та підписано 18 травня 2022 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: КПТМ «Криворіжтепломережа» (50099, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, );

- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя: О. В. Чайкіна