Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2022 р. Справа № 608/2286/22

Номер провадження2-о/608/120/2022

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Волинця С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2022 року заявниця звернулася в суд з заявою про встановлення факту проживання та перебування на утриманні. В заяві вказала, що після смерті чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має намір перейти з своєї пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, право на яку передбачено Законом України «Про пенсійне забезпечення». Однак, представник сервісного центру № 12, м. Чортків Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області їй відмовив в цьому, роз`яснивши, що подружжя зареєстровано за різними адресами проживання, тому неможливо підтвердити факт спільного проживання та її перебування на утриманні чоловіка. Просить встановити факт спільного проживання та перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні ОСОБА_2 на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Волинець С.А. в судовому засіданні заяву підтримують, просять задоволити.

Заінтересована особа: представник Головного управління ПФУ в Тернопільській області Ніколишин І.І. в судове засідання не з`явилася, подала заперечення, згідно якого просить залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, оскільки, з даної заяви вбачається спір про право, а саме: право на призначення пенсії по втраті годувальника. В судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Адвокат Волинець С. А. подав відповідь на заперечення, згідно якої вважає, що встановлення зазначеного факту не зумовлює юридичного наслідку та рішення у даній справі не встановлює права на пенсію по втраті годувальника.

Вислухавши заявника, представника заявника, свідків, врахувавши заперечення заінтересованої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про перебування фізичної особи на утриманні.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

13 жовтня 1973 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, актовий запис № 187, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 16.12.2011.

У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка - ОСОБА_4 , батьками якої значаться: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 16.12.2011.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чорткові Тернопільської області ОСОБА_2 помер, про що 10 листопада 2022 складено відповідний актовий запис № 411, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 10.11.2022.

ОСОБА_1 має намір оформити пенсію по втраті годувальника після смерті чоловіка, оскільки, він отримував пенсію, яка вдвічі перевищувала її пенсію за віком (близько 3 000 гривень). В сервісному центрі № 12, м. Чортків в усній формі їй було відмовлено в цьому, з тих причин, що подружжя ОСОБА_5 зареєстровано за різними адресами проживання, а саме: дружина - АДРЕСА_2 , а чоловік - АДРЕСА_1 , тому неможливо підтвердити факт спільного проживання та її перебування на утриманні чоловіка.

Згідно з свідоцтвом про право приватної власності на жилий будинок від 31.05.1994, будинок АДРЕСА_2 в рівних долях належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно витягу на нерухоме майно від 25.05.2012 квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 ..

З витягу з будинкової книги вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були зареєстровані та спільно проживали по АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтвердили, що ОСОБА_1 проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 як по АДРЕСА_1 так і по АДРЕСА_2 , вели спільне господарство, виховували дочку, дружина була на утриманні чоловіка, оскільки, він був військовослужбовц5ем та мав краще матеріальне забезпечення.

Отже, з досліджених в судовому засіданні документів та оцінки показів свідків, можна зробити висновок, що подружжя ОСОБА_5 спільно проживали та вели господарство.

В запереченні Головного управління ПФУ в Тернопільській області вказано, що заінтересована особа в заяві ОСОБА_1 вбачає спір про право, а саме: право на призначення пенсії про втраті годувальника.

Частиною 6 ст. 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Частиною четвертою ст. 315 ЦПК України роз`яснено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У кожному конкретному випадку залежно від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору про право.

Проаналізувавши зміст вимог заявника, можна зробити висновок, що предметом розгляду у цій справі є не оскарження правомірності дій заінтересованої особи, а встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з частиною першою ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Тому факт перебування фізичної особи на утриманні померлого має значення для переходу на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Отже, за таких обставин суд вважає, що в даній справі спір про право відсутній, оскільки, за змістом заяви ставиться питання про встановлення факту, який має юридичне значення, на підставі якого в подальшому буде вирішуватись питання про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Аналогічні висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16 (провадження № 14-283цс18), Верховним Судом у постановах від 08 квітня 2020 року у справі № 644/4742/19 (провадження № 61-2673св20), від 25 березня 2020 року у справі № 204/3782/19 (провадження № 61-22924св19), від 03 березня 2021 року у справі № 307/2853/19 (провадження № 61-4072ск20), від 07 липня 2021 року у справі № 409/1851/19 (провадження № 61-7906св20).

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 76, 81, 89, 263, 264, 265, 273, 293, 294, 315, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області (, Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001) про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні - задоволити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) з ОСОБА_2 на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебування на утриманні свого чоловіка.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2286/22

Рішення набирає законної сили « » р.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано « » року

Секретар: