Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2938/22
Провадження 2/711/1719/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Кофановій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 06 липня 2022 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено та накладено арешт шляхом заборони відчуження на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за №138, що оформлений на ім`я ОСОБА_2 .

15 липня 2022 року ухвалою суду виправлено описку в ухвалі суду 08.07.2022 року.

Ухвалою суду від 01 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

12 вересня 2022 року ухвалою суду в задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено та закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

12 вересня 2022 року ухвалою суду в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про залишення без розгляду її позову до ОСОБА_2 без розгляду відмовлено.

В судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, про причину неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомленими належним чином.

Надаючи оцінку поведінці сторони позивача, суд бере до уваги, що для розгляду справи були призначені судові засідання, в які позивач не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином.

Так, в судове засідання призначене на 01.11.2022 позивач не з`явилась. Проте, була повідомлена про розгляд справи належним чином.

Отже, позивач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явилася в судові засідання на виклик суду. Окремо слід зазначити, що будь яких заяв про відкладення розгляду справи чи проведення судового засідання без її участі, позивачем на адресу суду надано не було.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивачка не з`явилася до суду повторно без поважних причин.

Згідно із ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно із ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, а також, зважаючи на розумні строки розгляду справ, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду, оскільки, сторона позивача повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин та скасувати заходи забезпечення позову у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 257, 158 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову згідно ухвали суду від 08 липня 2022 року, які були забезпечені шляхом заборони відчуження на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за №138, що оформлений на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Головуючий: Р. В. Демчик