ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 675/658/21

Провадження № 22-ц/4820/1601/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів за договорами позики за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на додаткове рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 серпня 2022 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів за договорами позики.

ОСОБА_3 зазначив, що 12 червня 2011 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 укладено договір позики (поворотної фінансової допомоги), за умовами якого ОСОБА_6 позичив ОСОБА_4 1 800 650 грн, а той зобов`язався повернути ці кошти до 31 грудня 2020 року. Також 1 жовтня 2011 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 укладено ще один договір позики (поворотної фінансової допомоги), за умовами якого ОСОБА_6 позичив ОСОБА_4 205 000 грн на строк до 31 грудня 2020 року. На підтвердження факту передачі коштів за договорами позики ОСОБА_4 видав ОСОБА_6 розписки.

Наразі в установлений договорами позики термін ОСОБА_4 не виконав грошове зобов`язання у повному обсязі, залишок неповернутої позики становить 2 005 650 грн.

За договором про відступлення права вимоги (цесії) від 25 березня 2021 року №25-03/МК ОСОБА_6 відступив право вимоги за вказаними договорами позики позивачу.

На час укладення сторонами договорів позики (поворотної фінансової допомоги) ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_5 . Оскільки ОСОБА_4 уклав договори позики в інтересах сім`ї, то відповідачі як подружжя повинні нести солідарну відповідальність перед позивачем із сплати заборгованості. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 прострочили виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим вони мають сплатити позивачеві суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, три проценти річних від простроченої суми та пеню у розмірі 0,01% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п. 3.2 договорів позики).

За таких обставин ОСОБА_3 просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на свою користь 2 089 052 грн 07 коп. заборгованості, з яких 2 005 650 грн основного боргу, 20 457 грн 63 коп. пені, 16 814 грн 49 коп. трьох процентів річних, 46 129 грн 95 коп. інфляційних збитків.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2022 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договорами позики від 12 червня 2011 року, 1 жовтня 2011 року в сумі 2 005 650 грн, а також 20 457 грн 63 коп. пені, 16 814 грн 49 коп. 3% річних, 46 129 грн 95 коп. інфляційних витрат, а всього 2 089 52 грн 07 коп.

Стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 11 350 грн судового збору.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за договорами позики відмовлено.

Додатковим рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 серпня 2022 року стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 29 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд керувався тим, що у зв`язку з розглядом справи ОСОБА_5 понесла обґрунтовані витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт. Оскільки в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_5 відмовлено, то ці судові витрати слід покласти на позивача. ОСОБА_3 не довів неспівмірність понесених ОСОБА_5 витрат на професійну правничу допомогу, а тому розмір цих витрат не може бути зменшений судом.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 мотивована тим, що матеріалами справи не підтверджуються обставини надання адвокатом Васильченком В.О. професійної правничої допомоги відповідачці ОСОБА_5 у суді першої інстанції. Заявлений ОСОБА_5 розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та значенням її для сторін, обсягом виконаних адвокатом робіт, кваліфікацією і досвідом адвоката, середньою вартістю правових послуг у регіоні. Оскільки розмір витрат ОСОБА_5 на професійну правничу допомогу є завищеним, то у суду були підстави для задоволення клопотання позивача та зменшення розміру цих витрат.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_5 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

2 червня 2021 року між Адвокатським об`єднанням «Jus Dicere» (далі АО «Jus Dicere», адвокатське об`єднання) в особі голови об`єднання (керуючого партнера) Васильченка В.О. та Домбровською Т.В. (далі клієнт) укладено договір про надання правової допомоги №01/6 (т. 2 а.с. 107-108), за умовами якого АО «Jus Dicere» прийняло на себе зобов`язання із надання правової допомоги ОСОБА_5 в обсязі, порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1 договору).

Пунктом 1.2 договору сторони погодили, що безпосередні предмет та обсяг правової допомоги включають представництво клієнта під час здійснення судочинства в різних судових інстанціях і уточнюватимуться відповідно до завдань та доручень клієнта у додаткових угодах до цього договору.

Згідно п. 2.1 договору для виконання умов цього договору адвокатське об`єднання призначає адвоката, який є учасником об`єднання і безпосередньо забезпечуватиме надання правової допомоги клієнту.

Із п.п. 4.1, 4.2 договору слідує, що оплата послуг за цим договором здійснюється клієнтом на користь адвокатського об`єднання і включає, зокрема, винагороду за надання правової допомоги клієнту (гонорар), розмір якої розраховується із врахуванням складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, інших істотних обставин, відповідно до ставок, затверджених адвокатським об`єднанням та узгоджується сторонами у розрахунках, що є невід`ємними додатками до цього договору. Гонорар сплачується на підставі акту наданих послуг, не пізніше 3-х банківських днів з моменту його підписання.

За додатковою угодою до договору про надання правової допомоги №01/6 від 2 червня 2021 року (т. 2 а.с. 109), що укладена того ж дня між АО «Jus Dicere» та ОСОБА_5 , сторони домовилися про представництво адвокатським об`єднанням інтересів клієнта як відповідача в усіх судових інстанціях по цивільній справі №675/658/21.

Водночас сторони погодили ставки та орієнтовний розрахунок обсягу і вартості правової допомоги за цією угодою, а саме: погодинна ставка 1 000 грн за годину роботи одного адвоката, ставка за представництво в судових засіданнях 5 000 грн за одне засідання (п. 1.2.1 додаткової угоди).

Згідно п.1.2.2 додаткової угоди орієнтовний розрахунок вартості правової допомоги на момент укладення цієї угоди: ознайомлення з фактичними обставинами справи, доказами за 4 години роботи 4 000 грн вартість послуг, представництво інтересів у суді за 3 засідання 15 000 грн вартість послуги.

При цьому у п. 1.2.3 додаткової угоди встановлено, що остаточний розмір вартості правової допомоги (гонорару) визначається та підтверджується сторонами в акті наданих послуг як сума вартості послуг, наданих за погодинною ставкою (відповідно до фактичної кількості витраченого часу) та сума вартості правової допомоги із представництва інтересів у суді (відповідно до фактичної кількості засідань, в яких адвокат брав участь).

Надання ОСОБА_5 правової допомоги у справі здійснював адвокат Васильченко В.О. на підставі ордера АО «Jus Dicere» серії АО №1031529 від 2 червня 2021 року (т. 1 а.с. 77).

21 липня 2022 року АО «Jus Dicere» та ОСОБА_5 підписали акт наданих послуг (правової допомоги) (т. 2 а.с. 110), згідно якого вартість правових послуг склала: за ознайомлення з фактичними обставинами справи, доказами (4 години роботи) 4 000 грн, за представництво інтересів у суді (5 засідань) 25 000 грн, а всього 29 000 грн.

До закінчення судових дебатів 21 липня 2022 року адвокат Васильченко В.О. зробив заяву про подання доказів на обґрунтування розміру витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

26 липня 2022 року ОСОБА_5 через адвоката Васильченка В.О. подала суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ОСОБА_3 на свою користь 29 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. До цієї заяви ОСОБА_5 додала підписані нею і АО «Jus Dicere» договір про надання правової допомоги №01/6 від 2 червня 2021 року (т. 2 а.с. 107-108), додаткову угоду до цього договору від 2 червня 2021 року (т. 2 а.с. 109), акт наданих послуг (правової допомоги) від 21 липня 2022 року (т. 2 а.с. 110).

У свою чергу 4 серпня 2022 року ОСОБА_3 через свого представника, адвоката Огойка А.А., звернувся до суду з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (т. 2 а.с. 118-121), посилаючись на те, що заявлений ОСОБА_5 розмір судових витрат не відповідає критеріям реальності та співмірності.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон №5076-VI) представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI).

В силу ст. 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами .

Як передбачено ст. 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Із положень ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. Процесуальний закон виключає ініціативу суду щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, якщо ці витрати не відповідають критерію співмірності.

Саме таку правову позицію висловили Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року (справа №755/9215/15-ц) та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 3 червня 2020 року (справа №211/1674/19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Із матеріалів справи слідує, що на виконання умов договору про надання правової допомоги №01/6 від 2 червня 2021 року та додаткової угоди до цього договору від 2 червня 2021 року АО «Jus Dicere» в особі адвоката Васильченка В.О. надало ОСОБА_5 професійну правничу допомогу у справі №675/658/21. В порядку надання цієї допомоги адвокат Васильченко В.О. ознайомився з фактичними обставинами справи і доказами, а також брав участь у підготовчому та судовому засіданні 21 липня, 3 вересня, 27 жовтня 2021 року, 7 лютого, 26 квітня, 27 травня, 21 липня 2022 року.

Визначений АО «Jus Dicere» та ОСОБА_5 розмір витрат на професійну правничу допомогу (29 000 грн) є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову (2 089 052 грн 07 коп.) та значенням справи для ОСОБА_5 .

За таких обставин суд першої інстанції правомірно керувався тим, що розмір витрат ОСОБА_5 на професійну правничу допомогу відповідає критеріям реальності та співмірності, а оскільки в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_5 відмовлено, то ці судові витрати слід покласти на позивача.

Також суд обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_3 не довів неспівмірність понесених ОСОБА_5 витрат на професійну правничу допомогу, внаслідок чого розмір цих витрат не підлягає зменшенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявлений ОСОБА_5 розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та значенням її для сторін, обсягом виконаних адвокатом робіт, кваліфікацією і досвідом адвоката, середньою вартістю правових послуг у регіоні, не відповідають фактичним обставинам справи.

Посилання ОСОБА_3 на наявність підстав для зменшення розміру витрат ОСОБА_5 на професійну правничу допомогу є необґрунтованими.

При цьому висновки суду першої інстанції не суперечать правовим позиціям, висловленим Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду у постанові від 6 березня 2019 року (справа №922/1163/18), від 1 серпня 2019 року (справа №915/237/18), від 24 жовтня 2019 року (справа №905/1795/18) і від 25 листопада 2019 року (справа №908/2404/17).

Аналіз частини 2 статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Отже, неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні цих витрат.

Аналогічні висновки Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду щодо застосування частини 2 статті 124 ГПК України, яка є тотожною за змістом з частиною 2 статті 134 ЦПК України містяться у постановах від 12 грудня 2019 року (справа №922/1897/18), від 24 грудня 2019 року (справа №909/359/19), від 13 лютого 2020 року (справа №911/2686/18), від 19 лютого 2020 року (справа №910/16223/18) , від 21 травня 2020 року (справа №922/2167/19).

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву ОСОБА_5 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, хоча остання не подавала суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

Посилання ОСОБА_3 на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №904/4494/18 не враховуються, оскільки процесуальним законом визначено право, а не обов`язок суду відмовити у відшкодуванні судових витрат у разі неподання стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку суми цих витрат.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Додаткове рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а додаткове рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 серпня 2022 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 листопада 2022 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Цідик А.Ю.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27