Провадження № 4-с/752/76/22
У Х В А Л А

Іменем України

15.11.2022 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

за участі секретаря Ракоїд Є.І.,

розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Танащук Олесі Миколаївни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

заявниця звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва зі скаргою на дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Танащук Олесі Миколаївни, за результатами розгляду якої просить:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Танащук Олесі Миколаївни щодо винесення повідомлення № 65912824 від 29.06.2021 р. про повернення виконавчого документу № 752/11660/14ц, виданого Голосіївським районним судом м.Києва 05.10.2020 р., стягувачу та його скасувати;

- зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) усунути порушення, а саме:прийняти до виконання і відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 752/11660/14ц, виданого Голосївським районним судом м.Києва 05.10.2020 р. про вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 , де боржником є ОСОБА_2 .

Крім того, заявником подано клопотання про поновлення строку для подання скарги, оскільки вона протягом 10 денного терміну звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва зі скаргою, однак на підставі ухвали суду від 12.07.2021 р. її було повернуто без розгляду. Ухвалу про повернення вона отримала 02.08.2021 р.

Скарга обгрунтована тим, що 05.10.2020 р. Голосіївським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист 752/11660/14ц про вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 , де боржником є ОСОБА_2 .

Старший державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Танащук Олеся Миколаївна винесла повідомлення № 65912824 від 29.06.2021 р. про повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку з відсутністю відомостей про дату народження боржника та ідентифікаційного номеру.

Однак такі дії, на думку заявника, є неправомірними, не узгоджуються з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» і викладені обставини не є перешкодою для виконання судового рішення, оскільки державний виконавець не позбавлений можливості шляхом направлення відповідних запитів отримати таку інформацію, що також підтверджено висновками Верховного Суду.

В ході розгляду скарги заявниця підтримала її, просила задовольнити, з підстав, зазначених в скарзі.

Старший державний виконавець Танащук О.М. заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на те, що відсутність таких даних є перешкодою для реєстрації виконавчого провадження в Автоматизованій системі, однак, за наявності стягувач може у своїй заяві додатково надати дані про дату народження боржника та номер ідентифікаційного коду.

Заінтересовані особи повторно в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись належним чином за місцем проживання, в зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд скарги у їх відсутність.

Вислухавши заявницю, державного виконавця, дослідивши матеріали за поданою скаргою, матеріали, надані державним виконавцем, суд вважає за необхідне залишити скаргу без розгляду з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.10.2020 р. Голосіївським районним судом м.Києва був виданий дублікат виконавчого листа 752/11660/14ц про вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 , де боржником є ОСОБА_2 .

Старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Танащук О.М. винесено повідомлення № 65912824 від 29.06.2021 р. про повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку з відсутністю відомостей про дату народження боржника та ідентифікаційного номеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), як провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Разом з тим, згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання і не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши 22 серпня 2018 року цивільну справу № 471/283/17ц (провадження № 61-331св18).

Аналогічний правовий висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі № 469/1357/16ц (провадження № 61-32698св18), прийнятій колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Обґрунтовуючи такий висновок, Верховний Суд посилався на ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Такий правовий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 6-62цс14 від 25 червня 2014 року, у якій ідеться про те, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Головним завданням виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судового рішення. За умови відсутності у виконавчому листі окремих персональних даних у виконавця є можливість направити запит до відповідних державних органів для отримання цієї інформації.

Повернення виконавчого документа через відсутність у виконавчому листі даних про особу має ознаки формальності, оскільки у виконавця під час виконання судового рішення не виникає проблем із отриманням такої інформації з баз даних і реєстрів.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Однак, в частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд зауважує, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі № 2608/20647/12.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

При зверненні до суд заявниця подала клопотання про поновлення строку для звернення зі скаргою, який, на її думку, був пропущений з поважних причин, а саме повернення судом попередньо поданої скарги без розгляду. Інших підстав заявниця у клопотанні не зазначила і в ході судового розгляду не навела.

Як вбачається з матеріалів поданої скарги, 12.07.2021 р. Голосіївським районним судом м.Києва постановлена ухвала про залишення скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Танащук О.М. без розгляду та її повернення в зв`язку з порушенням ст.183 ЦПК України при поданні скарги.

Однак, зі змісту даної ухвали не вбачається, що скарга, яка залишена без розгляду стосувалась оскарження дій старшого державного виконавця Танащук О.М. в часині винесення повідомлення від 29.06.2021 р. про повернення виконавчого документа 752/11660/14ц про вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 , де боржником є ОСОБА_2 , стягувачу.

Крім того, процесуальні порушення при поданні скарги не є поважними причинами для поновлення строку для звернення зі скаргою на дії державного виконавця, оскільки заявниця не реалізувала свої права у належний процесуальний спосіб.

Інших підстав для поновлення процесуальних строків заявницею в ході розгляду скарги не заявлялось та судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для поновлення строків для оскарження дій старшого державного виконавця Танащук О.М. в частині винесення повідомлення від 29.06.2021 р. про повернення виконавчого документа 752/11660/14ц про вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 , де боржником є ОСОБА_2 , в зв`язку з чим скарга підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку для оскарження дій державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (мКиїв) Танащук Олесі Миколаївни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя