КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 824/269/21 Суддя-доповідач: Коцюрба О.П.
Номер провадження: 22-вк/824/4/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Коцюрби О.П.,

при секретарі - Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали справи за заявою компанії «VITERRA B.V.» (Нідерланди) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року № 4665 у справі № 922 за позовом компанії «VITERRA B.V.» (Нідерланди) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КУХАР РІШЕЛЬЄ» (Україна) про стягнення збитків, неустойки та арбітражного збору, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського апеляційного суду звернулась компанія «VITERRA B.V.» (Нідерланди) (далі - заявник, стягувач) із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року № 4665 у справі № 922 за позовом компанії «VITERRA B.V.» (Нідерланди) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КУХАР РІШЕЛЬЄ» (Україна) (далі - ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ», відповідач, боржник) про стягнення збитків, неустойки та арбітражного збору.

Свої вимоги стягувач обґрунтовував тим, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року № 4665 у справі № 922 стягнуто з ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ» (Україна) на користь компанії «VITERRA B.V.» (Нідерланди):

- збитки у розмірі 2 880 000,00 (два мільйони вісімсот вісімдесят тисяч) доларів США, а також неустойку у розмірі 4 (чотирьох) відсотків річних за період починаючи з 21 вересня 2020 року до моменту повного відшкодування збитків;

- витрати, пов`язані з розглядом справи арбітражним судом при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням і жирами (ФОСФА) у розмірі 10 352,50 (десять тисяч триста п`ятдесят два фунти 50 пенсів) фунтів стерлінгів, а також неустойку у розмірі 4 (чотирьох) відсотків річних, які нараховуються кожні 3 (три) місяці за період, починаючи з 24 червня 2021 року до моменту повної сплати витрат;

- арбітражного збору за офіційне призначення арбітра у розмірі 100 (сто) фунтів стерлінгів.

Вказане рішення набрало законної сили, отримано стягувачем 29 червня 2021 року, є остаточним, не було оскаржено і строк для оскарження рішення сплив.

Стягувач вказує, що в добровільному порядку рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року боржник не виконує.

Посилаючись на вказані обставини, компанія «VITERRA B.V.» (Нідерланди) просить суд визнати та надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року № 4665 у справі № 922 за позовом компанії «VITERRA B.V.» (Нідерланди) до ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ» (Україна) про стягнення збитків, неустойки та арбітражного збору.

Видати виконавчий лист про примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року, відкрито провадження у справі за заявою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року № 4665 у справі № 922 та запропоновано боржнику подати можливі заперечення щодо цієї заяви протягом одного місяця.

Боржник, ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ», 13 січня 2022 року подало до суду заперечення на заяву компанії «VITERRA B.V.» (Нідерланди) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року № 4665.

Свої заперечення на заяву обґрунтовує тим, що між сторонами не було украдено арбітражної угоди, оскільки ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ» не підписувало проект спірного контракту в якому містилося посилання на арбітражне застереження, арбітражна угода не була укладена шляхом обміну листами.

Вказує, що ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ» не було належним чином сповіщене про призначення арбітра та арбітражний розгляд і не могло подати свої пояснення, так як не отримував відправлення за номером накладної , а підпис на документі DHL від 09 грудня 2020 року вчиненим директором ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ» - ОСОБА_1., не є його підписом.

Зазначає також, що ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ» не отримувало позов «VITERRA B.V.» від 12 січня 2021 року, лист арбітражного суду від 26 лютого 2021 року та лист «VITERRA B.V.» від 01 березня 2021 року.

Стверджує, що склад арбітражного суду та арбітражна процедура не відповідали Правилам Арбітражу та Апеляції ФОСФА.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 475 ЦПК України, заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Судом встановлено, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року № 4665 у справі № 922 стягнуто з «КУХАР РІШЕЛЬЄ» (Україна) на користь компанії «VITERRA B.V.» (Нідерланди):

- збитки у розмірі 2 880 000,00 (два мільйони вісімсот вісімдесят тисяч) доларів США, а також неустойку у розмірі 4 (чотирьох) відсотків річних за період, починаючи з 21 вересня 2020 року до моменту повного відшкодування збитків;

- витрати, пов`язані з розглядом справи арбітражним судом при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням і жирами (ФОСФА) у розмірі 10 352,50 (десять тисяч триста п`ятдесят два фунти 50 пенсів) фунтів стерлінгів, а також неустойку у розмірі 4 (чотирьох) відсотків річних, які нараховуються кожні 3 (три) місяці за період, починаючи з 24 червня 2021 року до моменту повної сплати витрат;

- арбітражного збору за офіційне призначення арбітра у розмірі 100 (сто) фунтів стерлінгів.

Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року № 4665 у справі № 922 ухвалено у складі арбітрів Ф.Нойс, Р.В. Рукс, Е. Меновіл. Дане рішення є остаточним і підлягає виконанню.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях, у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших - органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Частиною 1 статті 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», Арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Порядок розгляду і вирішення заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені в Главі 3 Розділу IX ЦПК України «Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражі в Україні надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів».

Відповідно до ст. 474 ЦПК України, рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором; згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У разі якщо визнання та виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати чи законним є прийняте рішення, обговорювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

Крім того, визнання та виконання арбітражних рішень, регулюється також Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йорк) (далі - Нью-Йоркська Конвенція , Конвенція), яка набрала чинності для України з 08 січня 1961 року, членами якої є Швейцарія та Сполучене Королівство Велика Британія.

Нью-Йоркська Конвенція встановлює, що кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові і приводить їх до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання і приведення у виконання цих рішень, на умовах, викладених у нижченаведених статтях Конвенції.

В ст. 4 Конвенції зазначено, що для визнання і приведення у виконання рішення іноземного арбітражного суду сторона, яка просить про таке визнання і виконання, при подачі відповідного прохання надає: а) належним чином засвідчений оригінал арбітражного рішення або належним чином завірену копію такого; b) оригінал арбітражної угоди або її належним чином засвідчену копію. Якщо арбітражне рішення або угода викладені не офіційною мовою тієї країни, де порушене клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, також надається переклад цих документів на офіційну мову. Переклад засвідчується офіційним чи присяжним перекладачем, чи дипломатичною або консульською установою.

Правовою підставою розгляду справи у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) є Арбітражне застереження в розділі 15 преамбули Контракту від 30 червня 2020 року.

Так, в розділі 15 преамбули Контракту «Арбітражне застереження» визначено, що будь-які спори, що виникають з виконання Контракту, вирішуються арбітражним судом при ФОСФА, місто Лондон, Велика Британія у складі трьох арбітрів, за Правилами Арбітражу та Апеляції ФОСФА.

Посилання боржника на те, що між сторонами не було укладено арбітражної угоди, оскільки ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ» не підписувало проект спірного контракту в якому містилося посилання на арбітражне застереження, арбітражна угода не була укладена шляхом обміну листами є безпідставним, так як матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що контракт між сторонами не було укладено.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні у грудні 2021 року до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року, заявник дотримався визначеного в ст. 475 ЦПК України трирічного строку на подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання вказаного рішення.

З матеріалів справи також вбачається, що до заяви компанії «VITERRA B.V.» (Нідерланди) долучено документи у відповідності до ст. 476 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», а саме: нотаріально засвідчена та апостильована копія рішення арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням і жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року № 4665 у справі № 922 з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову (том 1 а.с. 115-141); нотаріально засвідчена копія договору № 88В20200636 від 30 червня 2020 року (арбітражне застереження - розділ 15 преамбули Контракту «Арбітражне застереження») з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову (том 1 а.с. 76-84); документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви (том 1 а.с.12); копія заяви з додатками для боржника; нотаріально засвідчена копія довіреності, що підтверджує повноваження адвоката Бойко Г.О. на підписання заяви, з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову (том 1 а.с. 13-21).

З викладеного вбачається, що при зверненні до суду з заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року заявником було дотримано вимоги процесуального закону України щодо строків звернення із заявою та переліку документів, які повинні подаватися одночасно з такою заявою.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року.

Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, презюмуючи обов`язковість арбітражного рішення, передбачає вичерпний, що не підлягає розширеному тлумаченню, перелік підстав, за яких, компетентний суд може відмовити у визнанні та виконанні арбітражного рішення.

Перелік підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначено у ст. 478 ЦПК України, у ст. 5 Конвенції та у ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Згідно зі ст. 478 ЦПК України суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; ґ) або рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Згідно зі ст. 5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що: а) сторони в арбітражній угоді, за принципами застосовуваного до них закону, в будь-якій мірі були недієздатними або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності вказівки про таке підпорядкування, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або b) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або с) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або е) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено його виконання компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон якої застосовувався. У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що: а) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або b) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Стаття 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» також передбачає, що у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що: - одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або - сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або - рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте, якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або - склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або - рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: - об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або - визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Згідно до наведених правових норм, обов`язок доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Доводи боржника у запереченнях на заяву компанії «VITERRA B.V.» (Нідерланди) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду про те, що ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ» не було належним чином сповіщене про призначення арбітра та арбітражний розгляд і не могло подати свої пояснення, так як директор ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ» ОСОБА_1 не отримував відправлення за номером накладної , а підпис на документі від 09 грудня 2020 року не є підписом ОСОБА_1 , що підтверджується висновком експерта № 826/01/2022, що ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ» не отримувало позов «VITERRA B.V.» від 12 січня 2021 року, лист арбітражного суду від 26 лютого 2021 року та лист «VITERRA B.V.» від 01 березня 2021 року, а також про те, що склад арбітражного суду та арбітражна процедура не відповідали Правилам Арбітражу та Апеляції ФОСФА спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з тексту рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року та наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, вбачається, що ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ» було належним чином повідомлене про арбітражний розгляд та призначення арбітрів.

Доказів того, що ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ» оскаржувало рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року у встановленому порядку, матеріали справи не містять.

Отже, ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ», яке заперечує проти заяви стягувача, не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин для відмови у визнанні та виконанні рішення міжнародного комерційного арбітражу, що передбачені ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ст. 478 ЦПК України та Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, щодо підстав для відмови компанії «VITERRA B.V.» у задоволенні заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року заперечення ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ» не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд враховує вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду, як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, згідно з яким, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, враховуючи те, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року набрало законної сили та підлягає виконанню, зважаючи на відсутність підстав для відмови в задоволенні заяви компанії «VITERRA B.V.» (Нідерланди) про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року № 4665 у справі № 922.

Враховуючи зміст резолютивної частини даного рішення, суд також приходить до висновку про наявність підстав для видачі виконавчого листа на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року № 4665 у справі № 922, яким стягнуто з ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ» (Україна) на користь компанії «VITERRA B.V.» (Нідерланди):

- збитки у розмірі 2 880 000,00 (два мільйони вісімсот вісімдесят тисяч) доларів США, а також неустойку у розмірі 4 (чотирьох) відсотків річних за період, починаючи з 21 вересня 2020 року до моменту повного відшкодування збитків;

- витрати, пов`язані з розглядом справи арбітражним судом при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням і жирами (ФОСФА) у розмірі 10 352,50 (десять тисяч триста п`ятдесят два фунти 50 пенсів) фунтів стерлінгів, а також неустойку у розмірі 4 (чотирьох) відсотків річних, які нараховуються кожні 3 (три) місяці за період, починаючи з 24 червня 2021 року до моменту повної сплати витрат;

- арбітражного збору за офіційне призначення арбітра у розмірі 100 (сто) фунтів стерлінгів.

Оскільки заява про надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року № 4665 у справі № 922 підлягає задоволенню, з ТОВ «КУХАР РІШЕЛЬЄ» (Україна) на користь компанії «VITERRA B.V.» (Нідерланди) підлягають стягненню понесені заявником по справі судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 135 грн.

Керуючись ст.ст. 475, 477, 482 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заявукомпанії «VITERRA B.V.» (Нідерланди) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року № 4665 у справі № 922 - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року № 4665 у справі № 922 за позовом компанії «VITERRA B.V.» (Нідерланди) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КУХАР РІШЕЛЬЄ» (Україна) про стягнення збитків, неустойки та арбітражного збору.

Видати виконавчий лист про примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням та жирами (ФОСФА) від 24 червня 2021 року № 4665 у справі № 922 наступного змісту:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КУХАР РІШЕЛЬЄ» (ідентифікаційній код 41094577, місцезнаходження: 27552, Кіровоградська область, місто Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молодіжна, будинок 65) на користь компанії «VITERRA В.V.» (Нідерлангди) (ідентифікаційний код відсутній, місцезнаходження: ВІаак 31, 3011 GA, Rotterdam, the Netherlands (Блаак 31, 3011 GA м. Роттердам, Нідерланди):

- збитки у розмірі 2 880 000,00 (два мільйони вісімсот вісімдесят тисяч) доларів США, а також неустойку у розмірі 4 (чотирьох) відсотків річних за період, починаючи з 21 вересня 2020 року до моменту повного відшкодування збитків;

- витрати, пов`язані з розглядом справи арбітражним судом при Федерації асоціацій торгівлі олійними культурами, насінням і жирами (ФОСФА) у розмірі 10 352,50 (десять тисяч триста п`ятдесят два фунти 50 пенсів) фунтів стерлінгів, а також неустойку у розмірі 4 (чотирьох) відсотків річних, які нараховуються кожні 3 (три) місяці за період, починаючи з 24 червня 2021 року до моменту повної сплати витрат;

- арбітражного збору за офіційне призначення арбітра у розмірі 100 (сто) фунтів стерлінгів»

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КУХАР РІШЕЛЬЄ» (ідентифікаційній код 41094577, місцезнаходження: 27552, Кіровоградська область, місто Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молодіжна, будинок 65) на користь компанії «VITERRA В.V.» (ідентифікаційний код відсутній, місцезнаходження: ВІаак 31, 3011 GA Rotterdam, the Netherlands (Блаак 31, 3011 GA м. Роттердам, Нідерланди) судовий збір у сумі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду. У разі, якщо ухвала не буде оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, вона набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя О.П. Коцюрба