ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1612/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №697/576/22 Категорія: на ухвалу Скирда Б.К
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М., Карпенко О.В.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - адвоката Сіренка Олександра Васильовича на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Бобрицької сільської ради Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Реєстраційний відділ виконавчого комітету Канівської міської ради, ОСОБА_1 про визнання рішення недійсним та його скасування, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про забезпечення позову в зазначеній справі, яка мотивована тим, що він звернувся до Бобрицької сільської ради 29 жовтня 2020 року із заявою про надання йому дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність орієнтовною площею 2,000 га, цільове призначення 01.03 Для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :01:001:1532 за адресою: Черкаська область, Канівський район, в адміністративних межах Бобрицької сільської ради.

Рішенням Бобрицької сільської ради № 25-7/VІІ від 11 листопада 2020 року ОСОБА_2 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність орієнтовною площею 2,000 га, цільове призначення 01.03 Для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :01:001:1532 за адресою: Черкаська область, Канівський район, в адміністративних межах Бобрицької сільської ради за межами населеного пункту.

В червні 2021 року відповідною землевпорядною установою було виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,000 га, цільове призначення 01.03 Для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності кадастровий номер :01:001:1532 за адресою: Черкаська область, Канівський район, Бобрицька сільська рада, за межами населеного пункту.

В подальшому ОСОБА_2 на виконання пункту 2 рішення Бобрицької сільської ради № 25-7/VII від 11 листопада 2020 року звернувся до сесії Бобрицької сільської ради із заявою про затвердження даного проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність площею 2,000 га, кадастровий номер :01:001:1532.

Рішенням Бобрицької сільської ради № 31-7/VІІІ від 29 червня 2021 року ОСОБА_2 затверджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,000 га, цільове призначення 01.03 Для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності кадастровий номер :01:001:1532 за адресою: Черкаська область, Канівський район, Бобрицька сільська рада, за межами населеного пункту.

Довірена особа ОСОБА_2 ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності від 19.08.2021 посвідченої приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області звернулася від імені позивача до державного реєстратора з заявою про реєстрацію права на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1532, але державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Бобрицької сільської ради Гормаш С.І. було зупинено державну реєстрацію права на земельну ділянку, мотивуючи своє рішення тим, що нею встановлено наявність у базі заяв та запитів Державного реєстру прав судове рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, пов`язаних із реєстрацією прав, від 13.08.2021 справа № 697/1652/21, внесеного до Державного реєстру прав 16.08.2021 на дану земельну ділянку.

В зв`язку з отриманою інформацією ОСОБА_2 дізнався, що відносно даної земельної ділянки існує спір про право та підстави його набуття у іншої особи ОСОБА_1 , якому нібито теж рішенням сесії Бобрицької сільської ради було затверджено проект землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1532 за адресою: Черкаська область, Канівський район, Бобрицька сільська рада, за межами населеного пункту та передано у власність.

З огляду на викладені обставини, позивач зазначає про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 листопада 2022 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій та заборони державному реєстратору, іншим особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії, вчинення дій, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1532 в адміністративних межах Бобрицької сільської ради (Григорівський старостинський округ, за межами населеного пункту) до набранням рішенням суду законної сили.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Сіренко О.В. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права та з недотриманням норм матеріального права, а тому просив її скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що під час розгляду справи №697/1652/21, ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13 серпня 2021 року було задоволено заяву Бобрицької сільської ради Черкаської області про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти державному реєстратору, іншим особам, уповноваженим здійснювати вчинення реєстраційних дій, будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1532 в адміністративних межах Бобрицької сільської ради (Григорівський старостинський округ, за межами населеного пункту).

За результатами розгляду вказаної справи постановою Черкаського апеляційного суду від 20 жовтня 2022 року залишено без змін рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03 серпня 2022 року, яким відмовлено у задоволенні позову Бобрицької сільської ради Черкаської області.

Наразі розглядається справа, в якому предметом спору є та ж сама земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1532, та оспорюється те ж саме рішення сесії Бобрицької сільської ради, яким було затверджено проект землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1532 за адресою: Черкаська область, Канівський район, Бобрицька сільська рада, за межами населеного пункту та передано у власність ОСОБА_1 .

Вказує, що понад 15 місяців ОСОБА_1 позбавлений права зареєструвати право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1532, а на підставі оскаржуваної ухвали поставлено під сумнів рішення у справі №697/1652/21, яке набрало законної сили.

Крім того, звернуто увагу, що судом не вирішувалось питання зустрічного забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 29.06.2021 на розгляд 12 сесії Бобрицької сільської ради Черкаської області був винесений проект рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (01.03 Для ведення особистого селянського господарства) гр. ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 2,0000 га за адресою: Черкаська область, Черкаський район, Бобрицька сільська рада, (Григорівський старостинський округ, за межами населеного пункту); кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1532 (а.с.10).

За результатами відкритого поіменного голосування з питання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (01.03 Для ведення особистого селянського господарства) гр. ОСОБА_1 » 18 з присутніх на 12 сесії VIII скликання депутатів Бобрицької сільської ради Черкаської області утрималися від голосування, рішення не прийнято (а.с.5).

Також судом встановлено, що рішенням від 29.06.2021 № 12-31/VIII затверджено ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га (01.03 Для ведення особистого селянського господарства) із земель комунальної власності за адресою: Черкаська область, Черкаський район, Бобрицька сільська рада, кадастровий номер :01:001:1532. Вказаним рішенням ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку, площею 2,0000 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1532, яка знаходиться за адресою: Черкаська область, Черкаський район, Бобрицька сільська рада (01.03 Для ведення особистого селянського господарства) за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам (а.с.9).

Згідно з частиною першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору. Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що між сторонами існує спір щодо земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:1532, загальною площею 2,0000 га, яка знаходиться за адресою: Черкаська область, Черкаський район, Бобрицька сільська рада, позивачем оспорюється проект рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (01.03 Для ведення особистого селянського господарства) гр. ОСОБА_1 , надавши оцінку відповідності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Застосовані судом заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчинення реєстраційних дій та заборони державному реєстратору, іншим особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії, вчинення дій, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1532 в адміністративних межах Бобрицької сільської ради (Григорівський старостинський округ, за межами населеного пункту) до набранням рішенням суду законної сили, відповідають змісту порушеного, на думку позивача, права, який звернувся до суду за захистом права на земельну ділянку, та є співмірними із заявленими вимогами за встановлених судом обставин.

Отже, доводи апеляційної скарги про обмеження прав ОСОБА_1 внаслідок застосування судом заходів забезпечення позову є безпідставними. Обставини справи свідчать про реальне існування ризиків, які є підставою для застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії щодо предмета спору.

Щодо посилань на цивільну справу №796/1652/21, в якій також були застосовані заходи забезпечення позову щодо спірної земельної ділянки, то зазначені доводи не впливають на правомірність винесення спірної ухвали суду.

В частині доводів щодо зустрічного забезпечення позову суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно з частиною першою статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Відповідно до частини восьмої статті 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Зазначені норми ЦПК України узгоджуються зі змістом принципу 8 Принципів попередніх і забезпечувальних заходів в міжнародному цивільному процесі, прийнятих Асоціацією міжнародного права у 1996 році: суд повинен мати повноваження вимагати від позивача гарантії відшкодування збитків відповідачу чи третій стороні, які можуть виникнути в результаті відмови у позові. При вирішенні питання про гарантії суд повинен враховувати можливості позивача відповісти на вимогу про відшкодування збитків.

Отже, метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Виходячи із системного тлумачення норм частин першої і третьої статті 154 ЦПК України, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за винятком випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до частини четвертої статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).

Питання щодо застосування зустрічного забезпечення суд першої інстанції не вирішував.

Крім того заяв від третьої особи щодо застосування заходів зустрічного забезпечення позову до суду не надходило.

Доводи представника ОСОБА_1 , що позивач не довів, що він зареєстрований на території України ґрунтуються на припущеннях третьої особи, оскільки із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Дана адреса зазначена ним як місце реєстрації та проживання.

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до частини одинадцятої статті 154 ЦПК України ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

З урахуванням наведеного можна зробити висновок, що відповідно до положень цивільного процесуального законодавства України суд апеляційної інстанції не має повноважень вперше застосувати зустрічне забезпечення, оскільки може лише переглянути в порядку апеляційного провадження ухвалу суду першої інстанції про зустрічне забезпечення або його зміну чи скасування.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року у справі № 22-з/824/477/2021, 22-з/824/535/2021 (провадження № 61-8887ав21).

У даній справі апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження розміру можливих збитків ОСОБА_1 , які він може зазнати у зв`язку із забезпеченням позову.

Підстав для скасування законного та обґрунтованого судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги не вбачається.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскарженого судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржена ухвала - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сіренка Олександра Васильовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2022 року.

Судді