Справа № 703/2185/22
29 листопада 2022 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Биченка І.Я.,
за участю секретаря судового засідання Харченко М.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Смілянської окружної прокуратури Іванової О., в інтересах держави в особі Смілянської міської ради та Комунального некомерційного підприємства «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради, до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої лікуванням потерпілого
Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури Іванова О., в інтересах держави в особі Смілянської міської ради та КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 11 121 гривні 00 копійок шкоди, завданої лікуванням потерпілого.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 03 вересня 2021 року близько 08 год. 50 хв. керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Т.Шевченка в напрямку Б.Хмельницького в м. Сміла, неподалік будинку №14 по вул. Т.Шевченка, порушив п.18.1 Правил дорожнього руху України, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не переконався у відсутності пішоходів, для яких може бути створена небезпека, продовжив рух і скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка переходила проїзну частину вулиці по пішохідному переході.
Дії відповідача було кваліфіковано як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

У результаті ДТП ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ключиці, яке згідно висновку експерта №05-6-01/298 від 23 вересня 2021 року за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, що відповідно до вказаного висновку відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок отриманої травми ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Смілянська міська лікарня» в період з 03.09.2021 по 13.09.2021, тобто 10 ліжко-днів, та на її лікування було витрачено 11121 грн. з розрахунку вартості 1 ліжко-дня у розмірі 1112,10 грн.

Оскільки спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень знаходиться у причинному зв`язку із порушенням водієм ОСОБА_1 вимог п.18.1 ПДР України, з урахуванням того, що відповідач в добровільному порядку витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої ОСОБА_2 не відшкодував, наявні підстави для звернення до суду із вказаним позовом.

Ураховуючи наявність порушення інтересів держави та бездіяльність органів, до компетенції яких віднесені представницькі повноваження у даній сфері, наявні правові підстави для пред`явлення даного позову саме прокуратурою в межах повноважень, визначених ЗУ «Про прокуратуру» та ЦПК України.

У судове засідання учасники справи не з`явились.

У поданій до суду заяві прокурор Смілянської окружної прокурати Сокольвяк О. І. просила розгляд справи здійснювати без її участі, позов підтримала повністю та просила його задовольнити.

Представник Смілянської міської ради Возний С.І. в направленій на адресу суду заяві просив розглядати справу у відсутності представника міської ради. Позов прокурора підтримав в повному обсязі та просила його задовольнити. Повноваження представника підтверджуються наявною у матеріалах справи випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої ОСОБА_3 зазначений як представник, який має право вчиняти дії від імені Смілянської міської ради без довіреності.

Представник КНП «Смілянська міська лікарня» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи лікарня була повідомлена шляхом направлення судової повістки.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання на з`явився про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення про день, час та місце розгляду справи на офіційному веб-сайті судової влади України.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Вирок вступив в законну силу 11 січня 2022 року.

Зі змісту вироку слідує, що ОСОБА_1 03 вересня 2021 року близько 08 год. 50 хв. керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Т.Шевченка в напрямку Б.Хмельницького в м. Сміла, неподалік будинку №14 по вул. Т.Шевченка, порушив п.18.1 Правил дорожнього руху України, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не переконався у відсутності пішоходів, для яких може бути створена небезпека, продовжив рух і скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка переходила проїзну частину вулиці по пішохідному переході.

У результаті ДТП ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ключиці, яке згідно висновку експерта №05-6-01/298 від 23 вересня 2021 року за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, що відповідно до вказаного висновку відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень знаходиться у причинному зв`язку із порушенням водієм ОСОБА_1 вимог 18.1 ПДР України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1 судом кваліфіковано як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за що передбачено кримінальна відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з повідомленням КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради від 13 травня 2022 року ОСОБА_2 , перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні цієї лікарні з 03.09.2021 по 13.09.2021 (всього 10 календарних днів). Вартість 1 ліжко-дня в вересні 2021 року складала 1112 грн. 10 коп.

Як встановлено з висновку експерта № 05-6-01/298 від 23 вересня 2021 року ним було досліджено медичну картку стаціонарного хворого № 3858 КНП «Смілянська міська лікарня» СМР на ОСОБА_2 , з якої встановлено, що вона поступила до відділення код 06 (травматологічне) 03.09.2021 о 09.26 із скаргами на болі правого надпліччя, порушення функцій правого плечового суглобу, головний біль, біль в грудній клітці. Зі слів хворої вона отримала травму в результаті ДТП 03.09.2021 близько 08.40 год., була збита автомобілем. 04.09.2021 було проведено операцію № 254, виписана 13.09.2021. За висновком експерта згідно даних наданих медичних документів у ОСОБА_2 мало місце наступне: перелом правої ключиці, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку. Дані ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета, могли бути спричинені за механізмом ДТП, який вказаний у постанові, за давністю спричинення можуть відповідати часу події, що зазначений у постанові, і за ознакою ушкодження пункту «А» -тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості та за ознакою ушкодження пункту «Б» - короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Згідно з приписами ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Порядок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, встановлений § 2 Глави 82 ЦК України.

Так, за змістом ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

За змістом наведеної норми матеріального права обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями.

В ході розгляду справу судом встановлено, що 03 вересня 2021 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та перебувала на лікуванні. Причиною ДТП стало порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Пунктом 3 постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року (далі Порядок).

Цим Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Як вбачається з п.2 Порядку визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно з п. 3 Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства.

Обгрунтовуючи свої вимоги прокурором приєднано до матеріалів справи довідку, з якої чітко вбачається, що ОСОБА_2 , перебувала на лікуванні 10 календарних днів в період часу з 03.09.2021 по 13.09.2021. Медичною установою було визначено вартість одного ліжко-дня у розмірі 1112 грн. 10 коп., а також загальну вартість понесених цим закладом витрат на лікування потерпілого у розмірі 11121 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури звернувся до Смілянської міської ради та КНП «Смілянська міська лікарня» з листом, в якому запропонував їм звернутись до суду з позовом про відшкодування витрат,завданих Смілянській міській лікарні лікуванням ОСОБА_2 від злочину.

Як вбачається з відповіді Смілянської міської ради від 24 травня 2022 року, Смілянська міська рада просила прокурора вжити заходів щодо представництва інтересів та звернутись до суду в інтересах КНП «Смілянська міська лікарня» СМР з приводу стягнення коштів з ОСОБА_1

КНП «Смілянська міська лікарня» у повідомленні від 02 серпня 2022 року зазначила, що з позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину до ОСОБА_1 не зверталась . Просили вжити заходів щодо представництва інтересів лікарні щодо стягнення коштів.

Частинами 3,4 ст.56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду із позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до вимог статті 131-1 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» є не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з статтею 1 цього Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону).

Як було зазначено вище пункт 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання містить пряму вказівку про те, що сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Тобто, у даному випадку незалежно від причин не звернення з відповідним позовом закладу охорони здоров`я прокурор мав право на звернення з цим позовом на підставі закону.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятої 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, пункт 35).

Згідно із статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Матеріали справи свідчать, що підставою звернення прокурора до суду є неналежне виконання Смілянською міською радою своїх повноважень щодо вжиття заходів з відшкодування у встановленому законом порядку витрат комунального закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Отже в цьому випадку необхідність захисту інтересів держави прокурором полягає у необхідності відновлення законності та справедливої рівноваги між інтересами суспільства (у цьому випадку місцевої громади) й особи, винними діями, якої завдано шкоди здоров`ю потерпілого, на лікування якого витрачені кошти комунального закладу охорони здоров`я, та відновлення порушеного порядку відшкодування таких витрат.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Зважаючи на викладене, з відповідача на користь держави належить стягнути 992 грн. 40 коп. судового збору.

Понесення будь-яких інших судових витрат матеріали справи не містять

На підставі наведеного, керуючись ст.5, 7,12, 81, 89, 141, 247, 263, 265 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов заступника керівника Смілянської окружної прокуратури Іванової О., в інтересах держави в особі Смілянської міської ради та Комунального некомерційного підприємства «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради, до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої лікуванням потерпілого, задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального некомерційного підприємства «Смілянська міська лікарня» витрати, понесені лікуванням потерпілого від злочину, в сумі 11121 (одинадцять тисяч сто двадцять одна) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач Смілянська окружна прокуратура, яка діє в інтересах держави в особі Смілянської міської ради та комунального некомерційного підприємства «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради, адреса місця знаходження: Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, вул. Ю. Кондратюка, 25, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: І.Я. Биченко