Справа № 496/3410/21
Провадження № 2/496/260/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря Желяпової О.Ф.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 2/3 частини та за ОСОБА_3 1/6 частину, земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :02:002:0037, розташованої в АДРЕСА_1 , пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 , який до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з відкриттям спадщини, позивач, як спадкоємиця першої черги за законом, звернулася від свого імені та від імені неповнолітньої доньки померлого - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявами про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо земельної ділянки. Так 11 червня 2021 року нотаріус видала позивачу два правовстановлюючих документи на домоволодіння: свідоцтво про право власності на Ѕ частину у спільному сумісному майні подружжя (реєстровий № 2-1101) та свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину зазначеного вище житлового будинку (реєстровий № 2-1103) з урахуванням часток доньки ОСОБА_3 та доньки померлого від попереднього шлюбу - ОСОБА_4 , - відповідачки по справі. Присадибна земельна ділянка належала чоловікові на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 043481, виданого 26 січня 2004 року Великодальницькою сільською радою Біляївського району Одеської області. Площа земельної ділянки становила 0,25 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Однак, у зв`язку з тим, що спірне домоволодіння є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, присадибна земельна ділянка також перебуває у спільній власності незалежно від того, що її приватизація здійснена на ім`я одного з подружжя.У зв`язку з вище викладеним, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач та її представник на позові наполягали та просили його задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явилася, про причини не явки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, шляхом надіслання смс-повідомлення на номер телефону, який міститься в матеріалах справи.

Крім того, в матеріалах справи міститься відзив відповідача на позовну заяву (а.с. 91-94), обґрунтований тим, що зазначене у позовній заяві майно, а саме: домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_1 ), і земельна ділянка загально площею 0,25 га, кадастровий номер - :02:002:0037, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані вище вказаною адресою - були придбані її батьком ОСОБА_5 до укладення шлюбу з позивачкою, тому вважає це майно є особистою приватною власністю її батька - ОСОБА_5 , як таке, що набуте ним до укладення шлюбу з позивачкою. Відповідачка вважає, що все майно її батька, яке було придбано ним за життя, але до укладення шлюбу з позивачкою є його особистою приватною власністю та підлягає поділу між спадкоємцями першої черги в рівних частках у відповідності до ч.1 ст. 1278 Цивільного кодексу України.У зв`язку із чим, просила відмовити у задоволенні позову.

Оскільки відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без поважних причин, а позивачка та її представник не заперечували проти проведення розгляду справи у відсутність відповідача, а також в матеріалах справи міститься відзив відповідача на позовну заяву, відповідно до якого відповідачем були викладені обставини та висловлена її позиція щодо позову,тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.08.2020 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 (а.с.9), який є чоловіком позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 28.02.2020 року (зареєстрований шлюб повторно) (а.с. 10).

Від шлюбу є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 26.02.2008 року (а.с. 11).

У зв`язку з відкриттям спадщини, позивачка, звернулася від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявами про прийняття спадщини, однак листом №1671/02-14 від 11 червня 2021 року нотаріусом було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо земельної ділянки з підстав невідповідності часток в успадкованому будинку та присадибної земельної ділянки та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 15-16).

11.06.2021 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.06.2021 року (реєстровий №2-1101) на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 (а.с. 13) та свідоцтво по право на спадщину за законом на 1/6 частину зазначеного житлового будинку (реєстровий №2-1103) з урахуванням часток доньки ОСОБА_3 та доньки померлого від попереднього шлюбу ОСОБА_4 (а.с. 12).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №043481 від 26.01.2004 року, ОСОБА_5 належить земельна ділянка, площею 0,250 га, що розташована в АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Як вбачається зі спадкової справи № 542/2020 року, позивачка та відповідачка є спадкоємцями за законом на спадкове майно, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , інших спадкоємців немає (а.с. 28-81).

Положеннями статей 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Таким чином, визнання особистою приватною власністю є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане майно, не може бути захищене в інший спосіб.

Із змісту нормативних положень глав 7 та 8 СК України власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені тощо.

Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

На підставі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Щодо викладених відповідачем обставин у відзиві на позовну заяву про те, що домоволодіння і земельна ділянка загальною площею 0,25 га, кадастровий номер - :02:002:0037, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_1 ) - були придбані її батьком ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до укладення шлюбу з позивачем, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому це майно є особистою приватною власністю її батька - ОСОБА_5 , спростовується матеріалами справи, поясненнями позивачки та її представника у судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було зареєстровано 01.11.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження № НОМЕР_4 від 01.11.2003 року (а.с. 35).

Відповідно до заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 02.06.2017 року, шлюб було розірвано (а.с. 43).

При цьому, державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,25 га, кадастровий номер - :02:002:0037, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було видано 26.01.2004 року, тобто в період шлюбу.

Повторно позивачем було зареєстровано шлюб з ОСОБА_5 , на який посилається відповідач у відзиві, 28.02.2020 року.

У зв`язку з відкриттям спадщини, позивачка, як спадкоємиця першої черги за законом, звернулася від свого імені та від імені неповнолітньої доньки померлого - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявами про прийняття спадщини.

На підставі чого позивачем були отримані свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок.

У зв`язку із викладеним, доводи відповідача викладені у відзиві, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 16, 328, 380, 1216, 1261, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.9, 10, 12, 13, 258, 259, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати право власності за:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , на 2/3 частини,

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 1/6 частину,

земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :02:002:0037, розташованої в АДРЕСА_1 , пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Горяєв І.М.

Повний текст рішення складено 13.05.2022 року.