Справа № 185/8772/21
Провадження № 2/185/782/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 листопада 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., представника відповідача Солодовник Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я

В С Т А Н О В И В

Позивач 27.10.2021 року звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я у якому просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я 227000.00 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає що тривалий час працював на підприємстві відповідача. За час роботи у шкідливих для здоров`я умовах праці втратив професійну працездатність і став інвалідом.

Вважає, що у зв`язку з втратою працездатності та інвалідністю йому підприємством відповідачем завдано моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 227000.00 гривень.

Відповідач звернувся до суду з письмовим відзивом на позов у якому просив суд відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи свої заперечення на позов зазначив, що позивачем не надано суду доказів того, що внаслідок втрати ним працездатності йому завдано моральну шкоду.

Представник позивача надіслав пояснення, яким позов підтримав і просив суд його задовольнити, обґрунтовуючи свої вимоги обставинами викладеними в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у його задоволенні. Обґрунтовуючи свої заперечення посилався на обставини викладені у відзиві на позов. В разі задоволення позову просив суд розстрочити виконання рішення суду на чотири місяці.

Вивчивши пояснення представника позивача, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Позивач протягом тривалого часу, починаючи з 22.02.1993 року по день звільнення, а саме 09.10.2008 року, на різних посадах працював у Приватному акціонерному товаристві «ДТЕК Павлоградвугілля».

09.10.2008 року позивач був звільнений з роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи. Всі вказані вище обставини про роботу позивача та його звільнення підтверджуються його трудовою книжкою. За час роботи позивача на підприємстві відповідача, позивач отримав хронічні професійні захворювання.

По факту хронічних професійних захворювань складено Акт форми П-4 від 08.10.2008р., згідно якого причиною професійного захворювання є пил, важка праця, несприятливий мікроклімат.

У зв`язку з професійними захворюваннями порушено звичний спосіб життя Позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Позивач постійно відчуває задишку при незначному фізичному навантаженні, його постійно турбує зненацька кашель як в денний , так і в нічний час , що порушує сон та позбавляє його можливості нормально відпочивати, призводить до болю у грудній клітині, у міжлопатковій ділянці, до головного болю та запаморочення, до постійного відчуття втоми, загальної слабкості , зниження уваги, Позивач перебуває в стані роздратованості.

Згідно з довідкою Медико-соціальної експертної комісії за професійними захворюваннями первинно- повторно безстроково від 12.01.2009 року серії МСЕ-ДНА-01№ 647926 та серія ДНА-02 № 030675, у зв`язку з професійним захворюванням позивачу встановлено третю групу інвалідності та 65 відсотків втрати працездатності - (30 % - деформуючий артроз; 25 % - хронічне обструктивне захворювання легень, пиловий бронхіт , емфізема; 10 % - туговухість.

Факт втрати позивачем професійної працездатності в ступені 10 відсотків, встановлений за наслідками огляду Медико-соціальної експертної комісії у 2003 роціу зв`язку з туговухістю не входить до підстав позовних вимог, оскільки у 2003 році відшкодування моральної шкоди здійснювалося Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області.

Таким чином, у зв`язку із професійними захворюваннями та встановленим ступенем втрати працездатності порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. Він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильного больового відчуття. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування.

Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155, від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Згідно ст. 4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про охорону праці», умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Стаття 153 Кодексу законів про працю України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Враховуючи зазначені положення, відповідач мав створити позивачу, як і іншим працівникам належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров`я чи настання смерті були б неможливими.

Відповідно до вимог ст. 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Суд, виходячи з принципу розумності та справедливості вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди слід встановити в сумі 110000.00 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1800.00 гривень на користь держави.

Клопотання Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про розстрочення виконання судового рішення слід задовольнити за таких підстав. На сьогоднішній день ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» є підприємством, яке забезпечує безперервну та сталу роботу енергетичних підприємств критичної інфраструктури та в умовах воєнного стану працює на межі своїх виробничих можливостей, оскільки військова агресія та тимчасова окупація російською федерацією частини Херсонської, Запорізької, Донецької областей унеможливила належне виконання контрагентами ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» договірних зобов`язань з поставки та проведення капітального ремонту гірничошахтного обладнання, поставки запчастин та надання інших сервісних послуг, що суттєво впливає на господарську діяльність підприємства. Так, відповідно до договору № 8435-ПУ-УМТС, ТОВ «ХЗ» зобов`язалось відремонтували ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» гірничошахтне обладнання на суму 800 000 грн., враховуючи, що ТОВ «ХЗ» знаходиться за адресою м. Маріуполь, вул. Митрополітська 105, неможливе не тільки виконання договору, але і повернення самого обладнання переданого у ремонт, вартість якого складає близько 6 млн.грн., і наведений приклад є непоодиноким.

В той же час, бойові дії на території Запорізької області унеможливили і для ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» поставки вугільної продукції, зокрема на Запорізьку ТЕС. м. Енергодар, Запорізької області, а також поставки вугілля на збагачувальні фабрики ЦЗФ Курахівська, ЦЗФ Добропільська. робота яких призупинена, в тому числі і внаслідок пошкодження інфраструктури підприємства у зв`язку з бойовими діями (збитки внаслідок ракетного обстрілу нанесли ЦЗФ Курахівська шкоди на 90 млн.грн., все це в цілому негативно впливає на господарську діяльність ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», та на надходження коштів відповідно до запланованих поставок вугільної продукції, відповідної якості та відповідних об`ємів.

Слід зазначити, що спричинення шкоди будь-якому підприємству ДТЕК, чи то шахті, збагачувальній фабриці чи ТЕС впливає на сталу роботу, як підприємства, якому завдано шкоду внаслідок збройної агресії рф. так і іншим підприємствам, які знаходяться у виробничому ланцюзі: ШАХТА-ЗАБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА-ТЕС.

Запорізька ТЕЦ. яка є найпотужнішою теплоелектростанцією України, що знаходиться у м. Енергодар Запорізької області. 5 травня 2022 року робота ТЕС повністю зупинена з причини закінчення вугілля, яке стало неможливо доправляти через російську окупацію.

У той же час, підприємства групи ДТЕК є важливою частиною механізму, що забезпечує функціонування критичної інфраструктури України.

ДТЕК з початку війни безкоштовно надає електроенергію установам критичної інфраструктури - державним та комунальним медичним установам, військовим та силовим структурам, виробникам хліба.

Загалом безкоштовну електроенергію отримали близько 150 установ, зокрема, Інститут травматології та ортопедії НАМИ України, Дніпропетровська обласна лікарня клінічна ім. Мечникова, Курахівська міська лікарня та інші. Повномасштабна агресія р.ф. впливає і на фонди оплати праці підприємства, у зв`язку зі збільшенням навантаження на ФОП за рахунок мобілізації працівників та збереженням підприємством гарантій, встановлених ст. 119 КЗпП, додатково добровільно взятих відповідачем зобов`язань щодо виплати фінансової допомоги працівникам, яких було поранено при виконанні захисту України від агресії р.ф. та виплати фінансової допомоги сім`ям, загиблих працівників.

В той же час підприємства групи ДТЕК від початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну направляє гуманітарну допомогу на підтримку ЗСУ та сил територіальної оборони, а саме спрямовано 324 млн.грн. на купівлю продуктових наборів та життєва необхідних медикаментів, засобів захисту для військових та підтримку вимушених переселенців.

Для реабілітації працівників підприємств групи ДТЕК та їх сімей, які вимушені покинути місця проживання, у зв`язку з проведенням на цих територіях бойових дій, ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» уклало з Санаторієм «Лісова пісня», м. Хмельницький, договір, відповідно до якого сплачує за свій рахунок проживання та харчування постраждалих внаслідок збройної агресії рф.

Крім того, внутрішньо переміщені внаслідок збройної агресії особи, які працевлаштовуються до ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» забезпечуються безкоштовним житлом у гуртожитках та профілакторії «САМАРА» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ».

Державні підприємства мають заборгованість перед ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», а саме КП «Тернівське ЖКП», КП «Першотравенське ЖКП», яка складає 83,47 млн. (із них - 42, 69млн. грн. за рішеннями судів за період з 2008р. до 2021р., зазначену заборгованість частково прощено, оскільки ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», як містоутворююче підприємство для м. Павлограда, Тернівка, Першотравенська не може допустити блокування рахунків комунальних підприємств, яке буде мати негативні наслідки для життєдіяльності цих міст, тим більше у період воєнного стану.

Незважаючи на цю обставину, ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» не припиняло постачання боржникам - комунальним підприємствам вугільної продукції, оскільки припинення поставок вугілля призвело б до зриву опалювального сезону у м. Тернівка та м. Першотравенськ та як наслідок зростання соціальної напруги серед населення шахтарських міст.

Згідно витягу з Наказу Міненерго від 07.09.2022 №1-ДСК «Про затвердження Переліку об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору критичної інфраструктури» усі шахти ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» віднесено до об`єктів критичної інфраструктури.

Ст. 21 ЗУ «Про критичну інфраструктуру» передбачено обов`язкове створення і використання необхідних резервів фінансових та матеріальних ресурсів для реагування на кризові ситуації та ліквідації їх наслідків. У військовий час підприємство знаходиться в тяжких матеріальних умовах, що зумовлені не тільки створенням умов для швидкого реагування та поновлення діяльності об`єктів інфраструктури під час ракетних атак, а також прикладає значні зусилля задля належного функціонування необхідністю. Окрім того, одночасне спрямування коштів по вищезгаданим виконавчим провадженням призведе до неможливості вчасного введення в експлуатацію виробничих об`єктів - лав з видобутку вугілля, зупинення підрозділів, що беруть участь у виробничому процесі. ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» здійснює посилену фінансову підтримку для ліквідації аварій на об`єктах підприємств групи ДТЕК, які розташовані безпосередньо на територіях, де ведуться бойові дії.

В той же час Позивач є соціально захищеною особою, щомісячно отримує підвищений розмір пенсії, отримує від ФСС щомісячне відшкодування шкоди, крім того ФСС компенсуються витрати позивача на придбання лікарських засобів, санаторно-курортне лікування, протезування при необхідності та інші витрати, пов`язані з реабілітацією.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля на користьОСОБА_1 110000.00 гривень моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві з урахуванням утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Розстрочити суму виконання рішення на чотири місяці рівними частинами з граничною щомісячною виплатою в останній робочий день місяця.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» в дохід держави судовий збір в розмірі 1800,00 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» (, місцезнаходження: Дніпропетровська обл., м. Павлоград вул. Соборна, 76 ).

Суддя: В. О. Головін