Справа № 783/14/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/811/2708/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Савуляка Р.В., Цяцяка Р.П.

при секретарі Ждан К.О.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 01 серпня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 18 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокальського районного суду Львівської області, Держави України в особі Міністерства юстиції України про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із даною заявою, у якій просить скасувати ухвалу Червоноградського міського суду від 18.06.2015 року та ухвалити нове рішення на підставі якого стягнути з Держави Україна на його користь 1000000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті протиправних дій Сокальського районного суду Львівської області що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18.06.2015 року суддею Червоноградського міського суду Львівської області винесено ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі за його позовом до Сокальського районного суду Львівської області, держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування шкоди. Зазначає, що ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27.04.2016 року по справі № 459/609/16 частково задоволено його апеляційну скаргу. Вважає, що дана ухвала є нововиявленою обставиною.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 01 серпня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 18 червня 2015 року залишено без задоволення.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Вважає її незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлена без дотримання Конституції України, законів України та Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Вважає, що суд не з"ясував, чи на час розгляду Червоноградським міським судом Львівської області 18.06.2015 року суд знав про існування ухвали Апеляційного суду Львівської області від 27.04.2016 по справі №459/609/16, чи обставини встановлені в згаданій ухвалі могли б вплинути на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18.06.2015

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 01.08.2017 року та ухвалу від 18.06.2015 року та ухвалити нове рішення на підставі якого стягнути з Держави Україна в його користь кошти в сумі 1000000 на відшкодування моральної шкоди завданої в результаті протиправних дій Сокальського районного суду Львівської області, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації.

25 жовтня 2022 року автоматизованою системою документообігу відповідно до положень ст. 11-1 ЦПК України визначено колегію суддів для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 01 серпня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 18 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокальського районного суду Львівської області, держави України в особі Міністерства юстиції України про відшкодування шкоди.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 07 грудня 2022 року, є дата складення повного судового рішення 07 грудня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволенню із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з тих причин, що ухвала Червоноградського міського суду Львівської області від 18 червня 2015 року, яку просить переглянути у зв`язку з нововиявленими обставинами заявник, не є судовим рішенням (ухвалою), яким закінчено розгляд справи, тому не може бути переглянута у зв`язку із нововиявленими обставинами.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних причин.

Судами встановлено, що у червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди, в якому просив стягнути з Держави Україна, Сокальського районного суду Львівської області на його користь 1 млн. грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті протиправних дій Сокальського районного суду Львівської області, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації.

Ухвалою Червоноградського районного суду Львівської області від 18 червня 2015 року у складі судді Грабовського В. В. відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокальського районного суду Львівської області, Держави України в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена, ухвала Червоноградського міського суду Львівської області від 18 червня 2015 року залишена без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27.06.2016 року по справі № 459/609/16, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 26.02.2016 року в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди скасовано, питання про відкриття провадження у справі в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 26.02.2016 року залишено без змін.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 361 ЦПК України 2004 року рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалами, якими закінчено розгляд справи є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Перегляд рішень, ухвал та судових наказів у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в цивільному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Ухвали суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими скасовано судове рішення і направлено справу на новий розгляд, ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, ухвали суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження не є ухвалами, якими закінчено розгляд справи, тому вони не можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Оскільки ухвала Червоноградського міського суду Львівської області від 18 червня 2015 року, яку просить ОСОБА_1 переглянути у зв`язку з нововиявленими обставинами не є судовим рішенням (ухвалою), яким закінчено розгляд справи, тому вона не може бути переглянута у зв`язку із нововиявленими обставинами.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не впливають на правильність ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв"язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 01 серпня 2017 року- залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 01 серпня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 грудня 2022 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Р.В. Савуляк

Р.П. Цяцяк