Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3085/22
Провадження № 2-з/553/58/2022
У Х В А Л А

Іменем України

05.08.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави в складі головуючого судді Ткачука Ю.А., розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи, заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

04.08.2022 ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову одночасно з пред`явленням позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 11738 доларів США.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі банківські рахунки відповідача в межах зазначеної суми позову та на нерухоме майно, що належить на праві власності відповідачу та рухоме майно, у т.ч. автомобільний транспорт, що належить на праві власності відповідачу, оскільки у нього є достатні підстави вважати, що відповідач може реалізувати все належне йому майно та виїхати за кордон або переписати своє майно на інших осіб з метою не повернення йому грошових коштів, що може призвести до утруднення виконання рішення суду або зробить його взагалі неможливим.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд цієї заяви здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У постанові Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суд вважає, що на підставі цих норм ЦПК України, забезпечення позову допускається коли існує:

- очевидна та реальна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам чи інтересам позивача до ухвалення рішення по суті справи;

- або коли ефективно захистити порушене чи оспорюване право, свободу чи інтерес позивача стане неможливим без вжиття цих заходів забезпечення позову;

- або коли для поновлення порушеного чи оспорюваного права, свободи чи інтересу позивача необхідно буде докласти значних зусиль чи витрат.

Суд вважає, що заява ОСОБА_1 таких доказів не містить.

Так, накладення судом арешту на банківські рахунки відповідача чинним законодавством не передбачено, але суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських установах або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником (постанова Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 320/3560/18).

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки відповідача, позивач не надає доказів, які б підтверджували відомості про номери рахунків, суму грошових коштів на цих рахунках. Відсутність цих відомостей не дає змоги визначити співмірність засобів забезпечення позову із заявленими вимогами.

Із наведеного слідує, що відомості про те, на яких рахунках, в яких банківських установах та в якому розмірі перебувають грошові кошти відповідача є необхідними для забезпечення позову.

Суд встановив, що в заяві про забезпечення позову позивач не зазначив відомостей про нерухоме та рухоме майно, яке належать відповідачу, про накладення арешту на яке він просить.

Відсутність у суду відомостей про перелік та вартість нерухомого та рухомого майна, на яке просить накласти арешт позивач, також не дає суду змоги визначити співмірність засобу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Аргументи позивача про невиконання відповідачем зобов`язань за договором позики є підставами позову, яким суд надасть оцінку виключно під час розгляду справи по суті, з`ясовуючи фактичні обставини справи та надаючи доказам оцінку.

До ухвалення в цій справі рішення по суті твердження позивача про порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення боргу є його суб`єктивною думкою як сторони у цивільній справі.

Суд встановив, що позивач не надав доказів в підтвердження вчинення відповідачем дій, які спрямовані на ухилення від виконання зобов`язань за договором позики.

Також позивач не надав доказів реальної небезпеки ускладнення чи неможливості виконання рішення суду.

Суд вважає, що твердження позивача про можливе ухилення відповідача від виконання припустимого позитивного для позивача рішення суду, без надання відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для застосування забезпечення позову у виді накладення арешу на майно та грошові кошти відповідача.

Суд не встановив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

За встановлених обставин суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з іншою заявою про забезпечення позову, з урахуванням мотивів суду, зазначених в цій ухвалі.

Керуючись ст. 149, 150, 152-154, 157 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити повністю ОСОБА_1 у забезпеченні його позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Копію ухвали направити заявнику .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суду м.Полтави, або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отриманні її копії.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. А. Ткачук