Справа № 344/1116/21
Провадження № 2/344/417/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.,

при секретарі с/з: Стефанюк Х.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №б/н від 27.12.2007 року,-

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі Позивач) звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 надалі Відповідач) про стягнення заборгованості, в якому з урахуванням збільшених позовних вимог просить стягнути з Відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 28030,09 грн. ( 14172,12 грн.- заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 14172,12 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 13857,97 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625).

Представником Позивача в позовній заяві зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, він не заперечує проти розгляду справи у відсутності уповноваженого представника та винесення заочного рішення.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить позовні вимоги задоволити частково та стягнути заборгованість за кредитним договором від 27.12.2007 року у розмірі 14644,30 грн., розстрочити заборгованість за кредитним договором на 12 місяців ріаними частинами, щомісячно, шляхом сплати 25 числа кожного місяця борг в сумі 1220,36 грн., здійснювати розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі Анкети-Позичальника від 27 грудня 2007 року ОСОБА_1 стала клієнтом АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до кредитного договору б/н від 27.12.2007 року ОСОБА_1 отримала кредитну картку . У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 17000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Тарифами Банку» складають між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві, про що свідчать копії Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 3.2, п. 3.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку.

Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.

Але в процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви.

Таким чином, у порушення п. 6.5 Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до ті. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі:

86,4% - для картки "Універсальна";

84,0% - для картки "Універсальна голд".

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими.

Згідно п. 2.1.1.12.7.2. Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за Кредитом до 25 місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 договору.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування.

Відповідно до п.п. 2.1.1.12.10. Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором.

В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі:

86,4% - для картки "Універсальна";

84,0% - для картки "Універсальна голд".

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених на погашення заборгованості Відповідач станом на 16.12.2020 року має заборгованість у розмірі 28030,09 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором.

13.12.2021 року Позивачем подано до суду заяву про зміну розміру позовних вимог. Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, ) заборгованість за Договором №Б/Н від 27.12.2007 р. в розмірі 28030,09 грн. (14172,12 гри. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 14172,12 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 13857,97 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, а також понесені Позивачем судові витрати (а.с. 122, 123-133).

Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Як підтверджується матеріалами справи, Банк в повному обсязі виконав зобов`язання, визначені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, надавши Відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 ЦК України.

Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України).

Як встановлено Судом, ОСОБА_1 неналежно виконувала взяті на себе за кредитним договором від 27.12.2007 року зобов`язання, що підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості за договором № б/н від 27.12.2007 року, станом на 16.12.2020 року .

Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

03.12.2021 року Відповідачем в даній справі подано відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнала частково та надала свої заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову.

1. Обгрунтовуючи відзвив, позивач зазначила, що згідно заяви Позичальника від 27.12.2007 Банк надав Позичальнику строковий кредит у сумі 2340,80 грн. на строк 10 місяців з 27.12.2007 по 21.10.2008 включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 37,45 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 212,8 грн. в обмін на зобов`язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі - Умов) строки. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «15» по «20» число кожного місяця Позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 284,78грн. для погашення заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

..Товар та/або інше майно Позичальника є предметом застави та відповідно до п.2.3, 2.4, 2.5 Умов забезпеченням зобов`язання..

Тобто, відповідно до заяви Позичальника від 27.12.2007 укладено саме споживчий кредит на придбання товару. Однак, на першій сторінці заяви Позичальника від 27.12.2007 міститься напис: «Новий кредит + КРЕДИТКА. Подарунок кредитка з безкоштовним періодом користування кредитом до 55 днів» при цьому у заяві не встановлювався кредитний ліміт. Базова процентна ставка - 3 % на місяць на залишок заборгованості. Щомісячна комісія 0 %. Кредитка «Універсальна». «30 днів пільгового періоду». Як вказано у зазначеній заяві Позичальника, погашення заборгованості з кредитного ліміту може проводитися шляхом внесення коштів на карту клієнта, або списанням банком коштів з дебетового рахунку (не зазначено). Для користування кредитним картковим рахунком 27.12.2007 відповідач отримала кредитну картку, що підтверджується підписом саме на заяві Позичальника від 27.12.2007. Фактично Банк на підставі заяви Позичальника від 27.12.2007 збільшив відповідачу 24.01.2008 кредитний ліміт до 500,00 грн. Банком надано клієнту 6 карток, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк», термін дії останньої - 05/2021. Слід зазначити, що підписана відповідачем заява Позичальника від 27.12.2007 не містить основних умов договору щодо сплати страхового платежу «страхування кредитного ліміту», комісії за обслуговування (членський внесок), пені, штрафів, що, однак, нараховувалось банком відповідно до виписки з карткового рахунку, а тому вказані суми не підлягають врахуванню при обрахунку заборгованості відповідача.

2. Твердження позивача про те, що «Відповідач при підписанні анкети - заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві» є помилковим та спростовується наступним. Так, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг «Приватбанку». Також «Умови та правилами надання банківських послуг», «Тарифи Банку» долучені позивачем у якості додатків, не містять підпису відповідача, а «Пам`ятку клієнта», про яку зазначено у заяві Позичальника від 27.12.2007, взагалі не додано в якості доказу до позову. При цьому, згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, Умови та правила (витяг), які не підписані відповідачем, не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 27.12.2007, шляхом підписання відповідачем заяви. У зв`язку з цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

3. У заяві Позичальника від 27.12.2007 процентна ставка зазначена в розмірі 3% на місяць або 36% на рік (3%х12 місяців) на залишок заборгованості, а тому саме у такому розмірі позивач повинен був нараховувати процентну ставку. Проте, з 02.01.2013 процентна ставка постійно змінювалась як в сторону зменшення, так і в сторону збільшення, що зазначено у розрахунках заборгованості за заявою Позичальника від 27.12.2007 станом на 31.10.2015, станом на 30.09.2019, станом на 16.12.2020, що суперечить умовам кредитування незважаючи на те, що на момент збільшення відсоткової ставки відповідно до імперативних правил статті 1056-1 ЦК України банк був обмежений у праві приймати рішення про збільшення відсоткової ставки в односторонньому порядку.

З 01.03.2019 процентна ставка становила 86,4 % або 7,2 % .

Позивачем не надано доказів, в розумінні вимог ст.80 ЦПК України, на підтвердження виконання Банком свого обов`язку проінформувати позичальника про зміну відсоткової ставки, а тому не заслуговує на увагу твердження позивача про правомірність його дій при односторонній зміні тарифів та інших умов обслуговування.

4. Відповідно до виписки по рахунку (а.с. 17-28), відповідач користувалася грошовими коштами: здійснювала зняття готівки у банкоматах та перекази на інші рахунки, розраховувалася за придбані товари, медикаменти, поповнювала мобільний рахунок, поповнювала картковий рахунок через термінали Банку. Також картковий рахунок відповідача поповнювався автоматичним погашенням заборгованості шляхом списання певних сум. Тобто, відповідач отримала та використовувала кошти надані банком на кредитні картки, а тому наявні підстави для стягнення з неї на користь позивача фактично використаної суми кредитних коштів. Так, відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості (а.с. 4-16), долучених до позовної заяви станом:

- на 31.10.2015 нараховано заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) 1958,50 грн., загальний залишок за відсотками 61,27 грн., разом 2019,77 грн.

Однак, тільки за вказаний період відповідач фактично повернула Банку 20835,52 грн., якщо підсумувати повернуті кошти позичальником у стовпчику «сума погашення за наданим кредитом» виписки (а.с. 4-7), сплачено відсотків на суму 1830,26 грн. разом 22665,78 грн. При цьому відповідач використав кошти Банку в розмірі 19554,60 грн. Тобто, тільки по першому розрахунку відповідач переплатив тіло кредиту в розмірі 1280,92 грн. (20835,52 -19554,60) та сплатив 1830,26 грн. відсотків (в тому числі у збільшеному розмірі за період з 06.04.2015 по 31.10.2015).

- на 30.09.2019 відповідачем погашено заборгованість за поточним тілом кредита 47716,03грн., за простроченим тілом кредита 31601,77 гри., по пені 1750,00 грн.

Однак, підсумувавши повернуті кошти позичальником у стовпчику «сума погашення за наданим кредитом» виписки (а.с. 8-14), відповідачем фактично повернуто Банку грошові кошти в розмірі 71338,86 грн.

- на 18.12.2020 відповідачем погашено заборгованості за простроченим тілом кредита 18824,29 грн. та заборгованості по пені 23467,85 грн.

Незважаючи на подання позивачем даної позовної заяви та відкриття провадження у справі, позивач продовжив списання заборгованості по договору б/н від 27.12.2007 з рахунку НОМЕР_1 , призначеного для виплат Пенсійного фонду, що підтверджується випискою по картці/рахунку і додатковим рахункам договору від 18.08.2014 за період з 01.11.2021 - 11.11.2021. Фактично позивач стягнув, без судового рішення, заборгованість по заяві Позичальника від 27.12.2007 № ІРХККС06400029 в розмірі 9964,78 грн. При надходженні коштів від Пенсійного фонду на рахунок відповідача від 18.08.2014 позивач автоматично списував гроші для погашення простроченої заборгованості:

- по карті 51**32: 06.01.2021 - 884,50 грн., 05.02.2021 - 884,50 грн., 07.02.2021 - 4,62 грн., 05.03.2021 - 884,50 грн., 05.04.2021 - 884,50 грн., 05.05.2021 - 884,50 грн.

- по карті НОМЕР_2 : 04.06.2021 - 884,50 грн.

- по карті НОМЕР_3 : 06.07.2021 - 927,00 грн., 06.08.2021 - 927,00 грн., 08.08.2021 -18,16 грн., 06.09.2021 -927,00 грн., 06.10.2021 -927,00 грн., 05.11.2021 -927,00 грн.

Саме 18.08.2014 відповідачу Банком було збільшено кредитний ліміт 2000,00 грн., що підтверджується випискою, долученою до позовної заяви.

Таким чином спростовується твердження позивача, викладене у позовній заяві про те, що «На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг». В даному випадку саме позивач діє не добросовісно, адже заяви про зменшення позовних вимог до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області не подав.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що фактична заборгованість відповідача за кредитним договором від 27.12.2007 становить 14644,30 грн. (24611,0 грн. - 9964,78 грн.), що підтверджено належними та допустимими доказами.

На даний час відповідач не працює, так як здійснює догляд за своєю дочкою ОСОБА_2 , 1998 року народження, яка є особою з інвалідністю з дитинства 2 групи, при цьому довідкою Департаменту соціальної політики виконкому Івано- Франківської міської ради від 29.11.2021 № 4681 підтверджується факт отримання дочкою державної соціальної допомоги. Доходи ж відповідача складаються із мінімального розміру пенсійної виплати (прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб) 1854,00 грн. з 1 липня 2021 року.

Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання громадянкою ОСОБА_1 зобов`язань за договором №б/н від 27.12.2007 року, Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з громадянки ОСОБА_1 на користь АТ КБ « ПРИВАТБАНК» заборгованості за Договором №Б/Н від 27.12.2007 р., в розмірі 28030,09 гри. (14172,12 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 14172,12 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 13857,97 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит), а також понесених Позивачем судових витрат.

В частині стягнення відсотків, Суд зауважує наступне.

Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (27 грудня 2007 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (25 січня 2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 27 грудня 2007 року зазначена базова процентна ставка, однак у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді відсотків, нарахованих у разі на прострочення кредиту.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді відсотків за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відтак слід відмовити у задоволенні позову про стягнення з відповідача: 14172,12 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 13857,97 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу.

Наведене вище узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року.

Проаналізувавши матеріали справи, положення Заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 27.12.2007 року в розмірі 14172,12 грн. - заборгованість за тілом кредиту, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. (а.с.50)

Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1147 грн. 71 коп. (По справі позивачем заявлено вимогу за ціною позову 28030 грн. 09 коп., що становить 100%, з яких задоволено вимог на суму 14172 грн. 12 коп., що становить 50,56 %, а тому з частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 1147 грн. 71 коп.

Клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду буде розглянуто після набрання даним судовим рішенням законної сили у відповідності до ст. 435 ЦПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282,288-289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН- НОМЕР_4 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» (01101, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, , рах. НОМЕР_5 ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 27.12.2007 року в розмірі 14172 грн. 12 коп. (чотирнадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні 12 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН- НОМЕР_4 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» (01101, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, , рах. НОМЕР_5 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі - 1147 грн. 71 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Домбровська Г.В.

Повний текст рішення складено і підписано 05.05.2022 року.