Справа № 464/5882/15-ц Головуючий у 1 інстанції Тімченко О.В.
Провадження № 22-ц/811/2554/21 Доповідач в 2-й інстанції Ніткевич А. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю представника позивача Пономарь С.Г., відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 вересня 2020 року в складі судді Тімченко О.В. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», правонаступником якого є акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту,-

встановив:

У липні 2015 року позивач АТ «ВіЕс Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту, просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору № KF 52430 від 23 вересня 2008 року в сумі 91 752,53 доларів США, що становить 2 015 229,91 грн, покликаючись на невиконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором та договором поруки.

Оскаржуваним заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 16 вересня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором № KF 52430 від 23 вересня 2008 року в сумі 91 752,53 доларів США, що становить 2 015 229,91 грн (по курсу НБУ станом на 14 липня 2015 року).

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» по 1827 грн судового збору з кожного.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 04 лютого 2021 року залишено без задоволення заяву представника заявника відповідача ОСОБА_1 адвоката Семенюк Соломії Ярославівни про перегляд заочного рішення Сихівського районного суду м.Львова від 16.09.2020.

Заочне рішення суду оскаржила представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , вважає рішення незаконним, прийнятим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Покликається на те, що заборгованість нарахована станом на 14.07.2015, при цьому скеруванням вимог про дострокове погашення кредиту від 15.04.2015, банк змінив строк виконання договору, відтак з 31.05.2015 (наступний день після закінчення строку виконання вимоги) банк втратив право нараховувати проценти за користування кредитом.

Зазначає про судову економічну експертизу та висновок № 25 від 13.12.2019 згідно з яким неможливо встановити розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором.

Просить скасувати заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 вересня 2020 рокута ухвалити нове рішення про відмову у позові АТ «Таскомбанк».

03.11.2021 на адресу апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_2 про закриття провадження у справі. У заяві йдеться про те, що 12.07.2021 Банк провів реструктуризацію за кредитним договором № KF52430 від 23.09.2008, укладеного між ВАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 , відповідно до п. 7 Розділу 4 Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про споживче кредитування». Відповідну інформацію АТ «Таскомбанк» надіслав позичальнику та іншим зобов`язаним особам рекомендованим листом, включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення такої та новий графік платежів. Оскільки борг за кредитним договором відсутній у зв`язку з реструктуризацією, у даній справі відсутній предмет спору. Просить скасуватизаочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 вересня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі за позовом АТ «Таскомбанк» закрити.

Вказані обставини підтверджені листом АТ «Таскомбанк» від 21.01.2022, у якому зазначено про реструктуризацію боргу та відповідні наслідки.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 та представник правонаступника позивача ОСОБА_4 заяву про закриття провадження по справі підтримали, просили задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників справи, перевіривши матеріали справи колегія судді дійшла такого висновку.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення за обставинами, які були предметом розгляду суду першої інстанції на час ухвалення оскарженого рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Закриття провадження - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Колегія суддів звертає увагу, що поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Натомість у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021, справа № 638/3792/20 відступлено від підходу, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Зважаючи на вказані обставини та враховуючи, що статтями 13, 43 ЦПК України все ж передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми процесуальними правами та повідомлення стороною відповідача про те, що предмет спору у даній справі відсутній, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву про закриття провадження у справі.

Поряд з цим, не надаючи правової оцінки оскаржуваному рішенню в контексті підставності позовних вимог, однак зважаючи на те, що на час ухвалення такого, предмет спору існував, підстави для скасування рішення відсутні.

Однак, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) (ч. 9 ст. 10 ЦПК України).

Відповідно до вказаної норми суд вважає за можливе застосувати у даному випадку аналогію ст. 373 ЦПК України, тобто визнати оскаржуване рішення суду нечинним, оскільки враховуючи відсутність предмету спору, таке на предмет законності та обґрунтованості, фактично не може бути переглянуте, однак і залишатися в законній силі не може.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 373, п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження у справі задовольнити частково.

Визнати нечинним заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 вересня 2020 року.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», правонаступником якого є акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту - закрити за відсутністю предмету спору.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 11 травня 2022 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк