ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м.Суми

Справа №577/6190/21

Номер провадження 22-ц/816/827/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 червня 2022 року, ухвалене у складі судді Гетьмана В.В., у приміщенні Конотопського міськрайонного суду Сумської області, повний текст судового рішення складено 20 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (далі АТ «Сумигаз») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19 червня 2017 року № 814 АТ «Сумигаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Суми, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області.

Вказує, що за адресою: АДРЕСА_1 відкрито на ім`я ОСОБА_1 особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Зазначає, що АТ «Сумигаз» свою частину умов договору щодо надання послуг з розподілу природного газу побутовим споживачам виконав в повному обсязі, в належній формі та в межах річної замовленої потужності з урахуванням вимог Кодексу ГРМ.

Проте, боржник свого обов`язку щодо оплати позивачу послуги з розподілу природного газу у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01 січня 2020 року по 30 листопада 2021 року в розмірі 1247,56 грн.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз» заборгованість за послугу з розподілу природного газу в сумі 1247,56 грн, інфляційні збитки в сумі 81,39 грн, 3% річних в сумі 28,85 грн, а також судовий збір у розмірі 2270 грн.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 19 травня 2022 року залучив співвідповідачем ОСОБА_2 до участі у даній справі.

В подальшому позивачем суду було подано заяву про зміну предмета позову, в якій просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Сумигаз» заборгованість за послугу з розподілу природного газу по о/р № в сумі 1247,56 грн; інфляційні збитки в сумі 81,39 грн; 3% річних в сумі 28,85 грн та судовий збір.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 20 червня 2022 року позов АТ «Сумигаз» задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь АТ «Сумигаз» заборгованість за послугу з розподілу природного газу по о/р № у розмірі 1247 грн 56 коп., інфляційні збитки у розмірі 81 грн 39 коп. та 3% річних у розмірі 28 грн 85 коп.

Стягнув з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з кожного окремо, на користь АТ «Сумигаз» по 1135 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що позивачем подано заяву про зміну предмету позову після закінчення строку на її подання, визначеного положеннями ч. 3 ст. 49 ЦПК України.

Також звертає увагу на те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ч. 4 ст. 51 ЦПК України, після закінчення підготовчого провадження залучено за клопотанням позивача співвідповідача у даній справі.

Вказує, що договір розподілу природного газу між нею та позивачем є неукладеним, оскільки вона не отримувала сам договір, а також заяву-приєднання до договору, направлену супровідним листом.

Також зазначає, що вона не сплачувала кошти за розподіл природного газу.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалися.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надавалися відповідачам послуги з розподілу природного газу, проте вони не виконали свого обов`язку щодо оплати вказаних послуг у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягнення з відповідачів на користь позивача у судовому порядку з урахуванням наслідків передбачених ст. 625 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 (а. с. 12).

АТ «Сумигаз» здійснює господарську діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Суми, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22; 70) та отримують послуги з розподілу природного газу.

12 лютого 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Сумигаз Збут» укладено договір № про надання населенню послуг з газопостачання, згідно умов якого постачальник зобов`язався поставляти природний газ споживачеві за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 39-40).

З технічних умов на реконструкцію (об`єкта споживача), акта на пуск газу, відомості на пуск газу і отриманні інструктажу по безпечному користуванню газовими приладами, опитувального листа до заяви вбачається, що за вказаною адресою встановлені газова плита, газовий котел та лічильник газу (а.с. 131-139).

Згідно з розрахунком річної замовленої потужності, заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за послуги з розподілу природного газу за період з 01 січня 2020 року по 30 листопада 2021 року складає 1247,56 грн (а. с. 9).

18 листопада 2021 року ОСОБА_1 було направлено досудове попередження про наявність заборгованості за розподіл природного газу у розмірі 1247,56 грн (а. с. 13).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відносини між сторонами регулюються на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 .

Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 40 Закону України «Про розподіл природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками.

Договір розподілу природного газу є публічним.

Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

За приписами п.7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до вимог передбачених ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів , виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться ( роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування , послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно зі статтею 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання вимог абзацу 2 пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ 30 грудня 2015 року в офіційному друкованому виданні газета «Сумщина» №49 було опубліковано Типовий договір розподілу природного газу побутовим споживачам (а. с. 6-7).

30 березня 2016 року ОСОБА_2 сплатив 44 грн 61 коп. за споживання газу (а.с. 128).

Відповідно до приписів ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, відповідачка ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі встановлені газові прилади, зокрема газова плита, газовий котел та лічильник газу. Вона, як власниця квартири, згідно приписів ст. 322 ЦК України несе тягар утримання майна. АТ «Сумигаз» надає послуги з розподілу природного газу, в тому числі і за вказаною адресою, а відповідачі свої зобов`язання по оплаті отриманих послуг належним чином не виконують, у зв`язку з чим наявна заборгованість в сумі 1247 грн 56 коп.

За встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що між сторонами на підставі публічного договору склалися договірні відносини щодо послуг з розподілу природного газу з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору розподілу природного газу, що розміщений в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору, а оскільки відповідач не виконала умов укладеного договору, то заборгованість за надані послуги підлягає стягненню в судовому порядку з урахуванням вимог передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що договір розподілу природного газу між нею та позивачем не укладався, оскільки для встановлення договірних відносин щодо послуги розподілу природного газу між споживачем та оператором ГРМ не вимагається двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Заперечень щодо розрахунку заборгованості апеляційна скарга не містить.

За встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь АТ «Сумигаз» заборгованості за послуги з розподілу природного газу по о/р № у розмірі 1247 грн 56 коп., інфляційних збитків у розмірі 81,39 грн та 3% річних у розмірі 28 грн 85 коп.

Порушень судом першої інстанції норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи колегією суддів не встановлено.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи предмет та ціну позову, дана справа відповідно до п. 1, п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, а тому касаційному оскарженню згідно п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 червня 2022 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

С. С. Ткачук