справа № 274/383/22
провадження № 2/0274/728/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.11.2022 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

20.01.2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просив визнати відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він являється власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідачі зареєстровані, однак у зазначеному будинку не проживають близько 15 років. Факт реєстрації відповідачів в належному йому будинку, заважає повноцінно ним користуватися та змушує нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.02.2022 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін ( а.с. 24-25).

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій вказав, що позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи ( а.с. 29).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі ( а.с. 34).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у встановлений судом строк, відзиву на позовну заяву не подали, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. В судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як передбачено ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється власником будинку АДРЕСА_1 , на підставі Договору довічного утримання від 23.11.2004 р.№1330 (а.с. 6-7).

Згідно довідки Гришковецької селищної ради №4 від 18.01.2022 року, в будинку АДРЕСА_1 зареєстрований та проживає ОСОБА_1 . Крім нього, в будинку зареєстровані: ОСОБА_2 , син - ОСОБА_3 , дочка - ОСОБА_4 (а.с. 8).

Факт не проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 , підтверджується Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 03.02.2022, посвідченого старостою Никонівського старостинського округу (а.с. 17).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачі не являються співвласниками будинку АДРЕСА_1 , не проживають в будинку з 2007 року, витрати пов`язані з утриманням майна не несуть.

Згідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За змістом ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідачі в добровільному порядку знятись з реєстрації не бажають.

Таким чином, право позивача, як власника будинку, підлягає судовому захисту шляхом визнання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,13,81,141,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Вдовиченко