Справа № 599/2436/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2022 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Чорної В.Г. при секретарі Грицай О.П., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Залозецької селищної ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Залозецької селищної ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за заповітом після померлої ОСОБА_6 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити.

Представник позивача - адвокат Жеребецька І.О. у вступному слові позов підтримала та просила позовні вимоги задоволити за обставин зазначених у позові, а також зазначила, що відповідачі не прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_6 .

Представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити.

Від представника відповідача Залозецької селищної ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області надійшла заява про слухання справи у його відсутності.ь

Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника відповідача Залозецької селищної ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 125.

Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 жовтня 2009 року; земельну ділянку площею 0,1415 га кадастровий номер :02:001:0137 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_1 , згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 754634 від 28 грудня 2009 року; земельну ділянку площею 0,1840 га кадастровий номер :02:001:0138 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в смт. Залізці, Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 754635, від 28 грудня 2009 року, земельну ділянку площею 1,8369 га кадастровий номер :01:001:0217 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Залозецької селищної ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 , виданого реєстраційною службою 13 травня 2015 року, земельну ділянку площею 0,7567 га кадастровий номер :01:001:0495, яка розташована на території Залозецької селищної ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 від 13 травня 2015 року; земельну ділянку площею 0,1183 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:001:0601, яка розташована на території Залозецької селищної ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_4 від 13 травня 2015 року.

ОСОБА_6 27 жовтня 2020 року склала заповіт, що посвідчено секретарем Залозецької селищної ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за № 56, згідно якого заповіла належне їй на день смерті майно позивачу.

З метою оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Зборівського районного нотаріального округу Олійник О.Є. із заявою та 16 червня 2021 року заведена спадкова справа № 67/2021, згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі номер витягу 65217245 від 16 червня 2021 року. Отже, позивач прийняла спадщину.

Згідно рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2021 року в цивільній справі 599/2380/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позовні вимоги задоволено та встановлено ОСОБА_3 додатковий строк три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 30 травня 2022 року дане рішення скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Відповідач ОСОБА_4 будь яких доказів про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 суду не надав.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, копії матеріалів спадкової справи № 67/2021, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, заслухавши обґрунтування сторін, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.

Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першоюстатті 1235 ЦК України.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За правилами ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259цього Кодексу.

Чинне законодавство України встановлює п`ять черг спадкоємців за законом.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За змістом частини першої та третьої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,1415 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:001:0137, яка розташована в АДРЕСА_1 , згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 754634 від 28 грудня 2009 року; земельну ділянку площею 0,1840 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:001:0138, яка розташована в смт. Залізці, Тернопільського (Зборівського) району, Тернопільської області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 754635 від 28 грудня 2009 року; земельну ділянку площею 1,8369 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:001:0217, яка розташована на території Залозецької селищної ради ТГ Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 13 травня 2015 року; земельну ділянку площею 0,7567 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:001:0495, яка розташована на території Залозецької селищної ради ТГ Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 від 13 травня 2015 року; земельну ділянку площею 0,1183 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:001:0601, яка розташована на території Залозецької селищної ради ТГ Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_4 від 13 травня 2015 року, після смерті ОСОБА_6 .

Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішення складено 10 листопада 2022 року.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В.Г.