ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
17 травня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
Головуючого Куценко Т.Р.,
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
за участю секретаря Заворотного К.Я.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль про зобов`язання здійснити перерахунок вартості за надані комунальні послуги,-
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до АТ Криворізька теплоцентраль про зобов`язання вчинити певні дії, а саме: здійснити перерахунок вартості за надані комунальні послуги з теплопостачання, яким відповідач грубо порушує їх права, як споживачів послуг з централізованого опалення будинку, які вони споживають у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 23 лютого 2015 року, в частині необґрунтованого завищення плати за надану послугу, а розмір плати, визначений відповідачем, на думку позивачів, підлягає перерахунку у бік його зменшення, при наявності у будинку засобу обліку споживання теплової енергії.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 січня 2022 року в задоволені позовних вимог відмовлено /а.с. 63-67/.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі /а.с. 72-75/.
Відповідач своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є споживачами комунальних послуг, в тому числі з централізованого опалення, що надаються в квартиру АДРЕСА_1 , внаслідок реєстрації за вказаною адресою та права власності на житлову нерухомість.
Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку, що ні договором, ні нормами чинного законодавства не передбачено такого способу захисту прав споживача, як зобов`язання списання заборгованості, також не передбачено чинним законодавством зобов`язання відповідача щодо перерахування у бік зменшення вартості послуг з централізованого опалення, як спосіб захисту прав, у відповідності до ч.2 ст. 16 ЦК України. Також судом першої інстанції зазначено, що позивачем не зазначено посилання та докази щодо порушення його прав, як споживача. При цьому зазначено судом про повне і всебічне з`ясував обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених наданими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з обґрунтуванням відмови у задоволенні позовних вимог судом першої інстанції, виходячи з наступного.
Суд першої інстанції, порушуючи норми процесуального права та вирішивши розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що зазначив в ухвалі від 22 листопада 2021 року, тоді як позивачі просили призначити розгляд справи в загальному порядку, не надав оцінки цьому клопотанню позивачів, заявленого у позовних вимогах, та не навів обґрунтованої відмови у задоволенні цього клопотання в ухвалі про відкриття провадження у справі, як це передбачено ст. 263, ч.2 ст. 277 ЦПК України, призначаючи розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження, ще і без виклику учасників справи, чим фактично обмежив позивачів брати участь в судових засідання, надавати пояснення з приводу обґрунтування позовних вимог, як і не надав часу з моменту отримання ними відзиву на позов, поданого відповідачем 29 грудня 2021 року, ухваливши судове рішення по суті вимог вже 05 січня 2022 року, чим порушено вимоги ст. 179 ЦПК України.
Разом з цим, посилаючись в мотивувальній частині рішення суду від 05 січня 2022 року на норми ст. ст.1,5,7,12 Закону України Про житлово - комунальні послуги, при вирішенні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок в бік зменшення вартості послуг з теплопостачання за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року, також посилався на норми ст.ст. 8, 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у постанові від 11 червня 2014 року у справі №6-3986св14, які не регулюють спірні правовідносини між сторонами та не вирішують спір, який виник у позивачів з відповідачем.
В мотивувальній частині рішення не наведено правової оцінки доводам відповідача, зазначеним у відзиві на позов, як і не наведено обґрунтувань висновків суду щодо встановлення невірно обраного способу захисту своїх прав позивачами, який не відповідає положенням ст. 16 ЦК України.
Так, враховуючи що судом першої інстанції при ухвалені рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд посилався на те, що ця відмова є невірним способом захисту прав та інтересів позивачів без зазначення обставин, які судом встановлені при розгляді справи, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, однак з обґрунтуванням такої відмова з невідповідністю способу захисту своїх прав та інтересів ст. 16 ЦК України, а з підстав відсутності вимоги відповідача до позивачів щодо стягнення з них заборгованості у розмірі, визначеному у розрахунках, які самі по собі мають інформативний характер та безпосередньо не порушують прав та майнових інтересів позивачів, внаслідок чого б позивачі мали можливість зазначати про здійснення перерахунку.
Наводячи свої аргументи проти позовних вимог, АТ Криворізька теплоцентраль, посилається на відсутність оскарження позивачами рішення виконкому Криворізької міської ради №51 від 22 січня 2019 року, яким встановлено тарифи на теплопостачання, наданого відповідачем до відзиву на позов, в порядку КАС України, що буде відповідати належному захисту порушених прав позивачів, як споживачів послуг, що надаються відповідачем.
Доводи апеляційної скарги позивачів зводяться до переоцінки доказів, які досліджені судом першої інстанції, та до незгоди з рішенням суду.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку із невідповідністю способу захисту своїх прав та інтересів позивача, з підстав відсутності спору між сторонами та порушення прав позивачів, як споживачів послуг, тому, враховуючи, що суд першої інстанції при ухвалені рішення по справі прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку із невірним способом захисту своїх прав та інтересів позивачем, без з`ясування повно та всебічно обставин, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог, так і заперечень, без дослідження письмових доказів, наданих відповідачем та з порушенням норм процесуального права, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тоді як позивачі заявляли про загальний порядок розгляду справи, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині обгрунтування підстав відмови у задоволені позовних вимог.
керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 січня 2022 року змінити в частині обгрунтування підстав відмови у задоволені позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л.Демченко

М.О. Макаров