Справа № 522/9667/13-ц
Провадження № 2/522/3416/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судових засідань Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Одеського інституту інженерів морського флоту» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь заборгованість за кредитним договором від 23.01.2008 року в розмірі 281590,00 гривень, та судові витрати.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2013 року позов Кредитної спілки «Одеського інституту інженерів морського флоту» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Кредитної спілки «Одеського інституту Інженерів морського флоту» заборгованість за кредитним договором від 23.01.2008 року в розмірі 281590,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Одеського інституту Інженерів морського флоту» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1407,95 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Одеського інституту інженерів морського флоту» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1407,95 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2022 року, скасовано зазначене заочне рішення та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача ОСОБА_1 надав суду відзив на позов, а також звернувся до суду з заявою про застосування строку позовної давності, просить відмовити у задоволені позову.

Представник позивача надав письмові пояснення щодо нарахування процентів за неправомірне користування грошовими коштами.

У судове засідання учасники справи не з`явились.

Представник позивача звернувся до суду з заявою в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розгляд справи за без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 про причини неявки суд не повідомила.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.01.2008р. між кредитною спілкою «ОПМФ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 10, за яким ОСОБА_1 отримав кредит на суму 10000,00 (десять тисяч) грн. строком на 6 місяців до 23.07.2008р.

Поручителем ОСОБА_1 по зазначеному кредитному договору відповідно до договору поруки від 23.01.2008р. є ОСОБА_2 .

Боржник порушив умови договору, а саме не сплатив до Кредитної спілки «ОПМФ» щомісячні платежі за користування кредитом лише 23.02.2008р. у сумі 2200 грн.

Позивачем направлена вимога щодо погашення кредиту, проте ОСОБА_1 проігнорував.

Станом на 16.04.2013р. кредит та відсотки за користування кредитом ОСОБА_1 не сплачені.

Відповідно до п. 2.5 кредитного договору, наданий боржнику кредит вважається кредитом з підвищеним рівнем ризику і плата за користування кредитом складає 142,00 грн. за кожний день користування.

За період з 23.02.2008р. по 16.04.2013р ОСОБА_1 повинен сплатити відсотки за користування кредитом за 1870 днів в сумі 265540,00 грн. (1870 * 142,00).

Згідно з п. 2.10 кредитного договору боржник повинен сплатити пеню у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожний день прострочки платежу, яка станом на 16.04.2013р. складає 18250грн. (10000* 365 * 0,5%).

Станом на 16.04.2013р. ОСОБА_1 повинен сплатити за кредитним договором від 23.01.2008р. відсотки за користування кредитом у сумі 167560,00 грн. та пеню у сумі 18250 а всього за мінусом сплачених 2200грн.=281590,00грн..

Відповідно до ст. 612 ЦК України ОСОБА_1 є боржником, що прострочив виконання зобов`язання, оскільки він не виконав зобов`язання у строк передбачений Кредитним договором.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник. не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Нарахування процентів за неправомірне користування кредитом є визначення в договорі строку кредитування, з зазначенням дати з якої позичальник користується чужими грошовими коштами неправомірно, і відповідно настає момент прострочення виконання грошового зобов`язання. До цієї дати, протягом строку кредитування проценти стягуються як платежі за правомірне користування грошовими коштами за статею 1048 чи статею 1054 ЦК України , а за період після цієї дати стягуються вже проценти передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд постановою від 05 березня 2019 року у справі № 5017/1987/2012 надав наступні правові висновки:

проценти за неправомірне користування кредитом це плата, яка встановлюється банком за користування кредитом після настання строку його погашення, та сплачується позичальником у розмірі та у строки, передбачені договором.

проценти за користування кредитом (тобто проценти за правомірне користування кредитом) не сплачуються у випадку сплати процентів за неправомірне користування кредитом (п. 35 постанови від 05.03.2019 року у справі у справі № 5017/1987/2012).

Правова позиція Верховного Суду у постанові по справі № 5017/1987/2012 зводиться до того, що відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.

Отже, банк не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, нарахованих за підвищеною ставкою на підставі пунктів кредитного договору у зв`язку з простроченням виконання позичальником грошового зобов`язання, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини 2 статті 625 ЦК України, (пункти 49 та 50 постанови від 05.03.2019 року у справі у справі № 5017/1987/2012),

Також з висновку Верховної Палати ВС у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц слідує, що проценти за неправомірне користування чужими коштами передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України, не є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань, а є гарантією належного виконання зобов`язання. Тобто ці проценти мають іншу самостійну правову природу ніж проценти за правомірне користування кредитом чи позикою (за статтями 1048 та 1054 ЦК України) які за правовою природою є винагородою за користування грошовими коштами.

Строк стягнення процентів за неправомірне користування кредитом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для стягнення заборгованості з відповідачів, оскільки спростовується матеріалами справи.

Щодо застосування строків позовної давності за позовними вимогами, то суд також не приймає до уваги доводи представника відповідача ОСОБА_1 , оскільки п. 3.5 Кредитного договору від 23 січня 2008 року визначено, що до спірних правовідносин застосовується строк позовної давності 10 років.

Таким чином, суд вважає можливим позов Кредитної спілки «Одеського інституту Інженерів морського флоту» задовольнити, стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь заборгованість за кредитним договором від 23.01.2008 року в розмірі 281590,00 гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2815,90 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 14, 16, 590, 610, 611, 612, 625 ЦК Україна, суд

ВИРІШИВ:

Позов Кредитної спілки «Одеського інституту інженерів морського флоту» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Кредитної спілки «Одеського інституту Інженерів морського флоту» заборгованість за кредитним договором від 23.01.2008 року в розмірі 281590,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Одеського інституту Інженерів морського флоту» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1407,95 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Одеського інституту Інженерів морського флоту» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1407,95 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 10.11.2022.

Суддя Р.Д. Абухін

08.11.2022