Справа № 195/2051/22
У х в а л а

Іменем України

"29" листопада 2022 р. смт.Томаківка Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Скрипченко Д.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства, внесення змін до актового запису, третя особа: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про встановлення батьківства, внесення змін до актового запису.

Одночасно, позивач звернулася з письмовим клопотанням, посилаючись на ч.ч.1,3 ст.136 ЦПК України, просить звільнити її від сплати судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, вказавши на те, що вона ніде не працює, має на утриманні дітей. На підтвердження зазначених обставин до клопотання не долучено будь-яких доказів.

Вивчивши вище наведене клопотання ОСОБА_1 , суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно приписів ч.ч.1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частиною 1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, де позивачем є член багатодітної сім`ї.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, що визначено ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

З огляду на аналіз зазначених норм закону, суддею звертається увага на те, що єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення позивача від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року).

При цьому суддя зауважує, що законодавець передбачив можливість відстрочки сплати судового збору лише з підстав, пов`язаних із майновим станом сторони і за певних умов.

Також зазначеними нормами встановлено, що суд при звільненні від сплати судового збору, повинен врахувати майновий стан позивача. Отже, основна умова, за якою може мати місце відстрочка чи розстрочка, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений суду достовірними доказами (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, непрацездатність внаслідок інвалідності або тривалого хронічного захворювання, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Отже, обґрунтування та доказування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Разом з цим, доказів на підтвердження свого майнового стану позивач не надала, також нею не надано відомостей про відсутність або наявність будь-яких додаткових доходів.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (у справі «Kreuz v. Poland», №28249/95, п. 59, від 19 червня 2001 року). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (у справі Shishkov v. Russia», №26746/05, п. 111, від 20 лютого 2014 року).

Оскільки суд не наділений повноваженнями звільняти особу від сплати судового збору без будь-яких достатніх правових підстав та, враховуючи, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, приходжу до висновку про відмову у звільненні заявника від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1ст. 4 Закону України «Про судовий збір`судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За вимогами частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із частиною 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до Закону України « Про судовий збір» , з 01 січня 2022 року за подачу позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 992, 40 грн.

Позивачем судовий збір не сплачено.

Враховуючи, що позивачем не сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн., відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу необхідно надати оформлений належним чином оригінал платіжного документу про сплату судового збору розміром 992,40 грн. на реквізити Томаківського районного суду Дніпропетровської області.

Судовий збір необхідно сплатити за такими реквізитами:

отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/ОТГс Томаків/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155 , Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0004503, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких умов вважаю за необхідне залишити заяву без руху та запропонувати позивачу усунути вказані недоліки.

Роз`яснити, що в іншому разі заява буде вважатися неподаною та повернута.

Керуючись, ст.ст. 10, 175, 177, 185, 258-261, 293, 294, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства, внесення змін до актового запису, третя особа: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) - залишити без руху, запропонувавши позивачу в строк не пізніше десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути зазначені недоліки, роз`яснивши, що в разі невиконання вказівок суду, заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.М.Скрипченко