Справа № 541/391/22
Провадження №2/541/432/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 травня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої, судді Куцин В. М.,

секретаря судового засідання Калініченко Л. О.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, третя особа ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Миргородської міської ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, укладеного на товарній біржі між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 26.10.1998 року в Миргородській філії Товарної біржі «Полтавська регіональна біржа нерухомості» було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1 . Сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується відповідним письмовим договором, і відбулося повне виконання договору. Зазначений договір був зареєстрований в установленому законом порядку.

Оскільки позивачу стало відомо, що вона, як належний власник, не має можливості розпорядитися своїм майном, так як вказаний договір нотаріально не посвідчений тому вона виходячи з положень ЗУ «Про власність» який діяв на час укладення договору та положень ст. 316, 317, 319, 321, 328 ЦК України звернулася до суду з вказаним позовом з метою захисту своїх прав.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду 17.02.2022 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 06.04. 2022 року до участі у справі залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , який є стороною спірною договору купівлі-продажу.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача, адвокат Яковенко Г. М. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.27).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в раніше поданій заяві просив про розгляд справи за відсутності відповідача, не заперечував проти задоволення позову (а.с.17).

Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлені шляхом поміщення оголошення на сайті судової влади (а.с.24).

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд встановив.

26.10.1998 року в Миргородській філії Товарної біржі «Полтавська регіональна біржа нерухомості» було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1 .

Сторони договору купівлі-продажу від 26.10.1998 року домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, що підтверджується відповідним письмовим договором (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст. 224, 225 ЦК України (1963р), за договором купівлі продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу майна крім випадку примусового продажу належить власнику.

Відповідно до змісту спірного договору купівлі-продажу власником квартири АДРЕСА_1 , є її продавець ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 13.05. 1997 року(п.2.4 Договору).

Отже, відповідачем по справі має бути особа, яка дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення, тобто сторона спірного договору.

Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов.

Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача.

Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача.

Позивачем та його представником клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів не подавалося.

Оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог до Миргородської міської ради, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів, що вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати обов`язок покладений на нього спірним договором.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову у відповідності до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати необхідно покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 77, 81, 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання дійсним договору купівлі- продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 26.10.1998 року в Миргородській філії Товарної біржі «Полтавська регіональна біржа нерухомості» між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 .

Миргородська міська рада Полтавської області, вул. Незалежності, 17, м.Миргород, Полтавська обл., 37600, .

Повне судове рішення складено 11 травня 2022 року.

Суддя: В. М. Куцин