Справа № 461/9167/21 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/811/798/22 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.МС. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Назар Х.Б.;

Заставної О.В. представника АТ «Ідея Банк»;

адвоката Спічек Г.В. представника відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 17 січня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» (в подальшому «Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення зі згаданої відповідачки на користь Банку 75 941 грн. 66 коп. заборгованості за кредитним договором, 2 270 грн. сплаченого судового збору та 2 100 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 13.02.2019 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір № R01.00208.004913839, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 37 009 грн. 96 коп. зі сплатою 46,7 % річних (в подальшому «Кредитний договір»). Позивач повність виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Проте, відповідачка не виконує взяті на себе за цим Кредитним договором зобов`язання, в результаті чого станом на 31.08.2021 року її заборгованість перед Банком становить 75 941 грн. 66 коп., що включає в себе: 36 186 грн. 68 коп. простроченого боргу, 36 609 грн. 47 коп. прострочених процентів, 833 грн. 38 коп. строкові проценти, 2 312 грн. 13 коп. пені за несвоєчасне погашення платежів (а.с. 1-4).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 75 941 грн. 66 коп., 2 270 грн. судового збору та 2 100 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 85-88).

Дане рішення оскаржила відповідачка.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.

Стверджує, що 13.02.2019 року ніякого Кредитного договору з Банком вона не укладала, однак суд не задовольнив її клопотання про витребування у позивача оригіналу цього Кредитного договору (а.с. 90-92).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та її представника на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника Банку, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 89).

А статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Позовні вимоги Банку обґрунтовуються тим, що 13.02.2019 року між Банком та відповідачкою було укладено Кредитний договір, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 37 009 грн. 96 коп. зі сплатою 46,7 % річних, однак взятих на себе зобов`язань по поверненню цього кредиту на умовах Кредитного договору не виконує.

Як вбачається з письмового Відзиву відповідачки на позовну заяву (а.с. 47-48), остання заперечує укладення нею з Банком 13.02.2019 року Кредитного договору. Однак, заперечуючи укладення такого договору, відповідачка не звернулася до суду з зустрічним позовом про визнання Кредитного договору (копія якого є наявною у матеріалах справи; а.с. 6-8) недійсним або з клопотанням про призначення по справі почеркознавчої експертизи.

В той же час, до вищезгаданого Відзиву самою відповідачкою (апелянтом) долучено квитанції від 25.05.2021 року, від 25.06.2021 року та від 26.07.2021 року, з призначенням платежу «погашення кредитної заборгованості за договором № R01.00208.004913839 від 13.02.2019» (а.с. 58, 59).

Як також вбачається з виписки по рахунку ОСОБА_1 , остання здійснювала проплати на часткове погашення кредитної заборгованості саме за Кредитним договором від 13.02.2019 року (а.с. 15).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем до поданої ним до суду позовної заяви долучено, як вищезгаданий Кредитний договір від 13.02.2019 року, так і документи подані (підписані) відповідачкою ОСОБА_1 для отримання цього кредиту також 13.02.2019 року, а саме:

-паспорт споживчого кредиту (а.с. 9-10);

-Заяву про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» (а.с. 12);

-Згоду-повідомлення фізичної особи-клієнта Банку (а.с. 12);

-Згоду фізичної особи суб`єкта кредитної історії (а.с. 12);

-Заяву-анкету (а.с. 13),

а всього 6 (шість) підписів ОСОБА_1 , датованих 13.02.2019 року.

В той же час, заперечення згаданої відповідачки стосуються лише підписання нею Кредитного договору від 13.02.2019 року, однак вона жодним чином не коментує (не заперечує) інших 5 (п`яти) її підписів також датованих 13.02.2019 року.

За вищенаведених обставин в їх сукупності колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідачка 13.02.2019 року ніякого Кредитного договору з Банком не укладала.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Банком до позовної заяви долучено Довідку-розрахунок заборгованості відповідачки за Кредитним договором від 13.02.2019 року, наведене у якій апелянт своїми розрахунками не спростувала.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду міста Львова від 17 січня 2022 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 21 грудня 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.