СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1604/22
Провадження № 2/306/571/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого- судді Ганчак Л.Ф.

з участю секретаря Бращайко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Свалявської міської ради (89300, м.Свалява, вул. Духновича, 2 Закарпатської області, ) про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Свалявської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що в 2000 році нею збудовано житловий будинок згідно з планом забудови на земельній ділянці в АДРЕСА_2 ; в будинку проведено всі необхідні будівельні та ремонтні роботи без відповідного дозволу, і на даний час є завершений будівництвом. Однак зареєструвати право власності на житловий будинок позивач не може, оскільки, як повідомили його у реєстраційній службі, що для реєстрації необхідно Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта. В ДАБІ позивача повідомили, що для отримання Декларації про готовність необхідно правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а в свою чергу, у Свалявській міській раді повідомили, що для приватизації земельної ділянки необхідно правовстановлюючий документ на майно. На даний час позивач не має можливості оформити право власності на нерухоме майно, оскільки будівництво будинку було вчинено без отримання, у встановленому законом порядку, дозволу на право проведення будівельних робіт. Збудований позивачем житловий будинок АДРЕСА_2 нічиї права не порушує. Враховуючи, що позивач не має можливості оформити право власності на самочинно збудоване майно в адміністративному порядку, а також відсутності встановлених ст.376 ЦК України обставин, що унеможливлюють визнання права власності на самочинне будівництво, позивач просить визнати право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 загальною площею 123,3кв.м., в тому числі житловою 24,3 кв.м.

Позивач в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання також не з`явився, до суду надійшла заява представника Свалявської міської ради про розгляд справи за відсутності представника за наявними в матеріалах справи доказами.

За викладених обставин, суд провів розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Дані правовідносини регулюються нормами ст.ст.375, 376, 328 ЦК України.

Судом встановлено, що у 2000році ОСОБА_1 на земельній ділянці, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , самовільно збудувала житловий будинок АДРЕСА_2 .

Експертом ОСОБА_2 , який діє на підставі кваліфікаційного сертифікату АЕ №001218, виданий атестаційною архітектурно-будівельною ї космісією Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, вартість якого згідно довідки №555 від 17.09.2021року становить 116332грн. (а.с.7-13,14) .

Як вбачається із наданих доказів будівництво є самочинним, тобто відсутні рішення про відведення земельної ділянки, будівельний паспорт, тощо.

Разом з тим, представником Свалявської міської ради не надано доказів того, що генеральним планом у м.Свалява передбачено було передбачено будівництво по АДРЕСА_3 , де знаходиться будинок позивача. Крім цього, представником відповідача не надано будь-яких пояснень з приводу того, які дії може вчинити позивач з метою узаконення самочинного будівництва та чи дане самочинне будівництво порушує чиїсь права. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач звернувся за захистом свого права в зв`язку з тим, що у нього відсутні документи, які слугували для будівництва будинку.

Відповідно до вимог ч.3 ст.376 ЦК України - право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. В даному випадку суд не вирішує питання про визнанню права власності на земельну ділянку, так як це позивач може вирішувати у позасудовому порядку з дотримання норм чинного законодавства.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до п.12 постанови пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ"Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" №6 від 30.03.2012р. у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються не земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм та правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Разом з цим, у відповідності до ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

За таких обставин, суд доходить висновку, що самочинне будівництво зведено більше двадцяти років тому, право позивача на узаконення його є підставним, слід визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 загальною площею 123,3кв.м., в тому числі житловою 54,3кв.м.

Щодо земельної ділянки суд роз`яснює сторонам, що після реєстрації права власності, позивач за собою в порядку ст.182 ЦК України, вирішує подальше оформлення документів на право власності на земельну ділянку з дотриманням норм діючого законодавства.

Керуючись ст.ст.13, 19, 235, 258, 259, 263-265, 268, 271- 273, 354, 355 ЦПК України, п.15 п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 331, 375, 376, 328 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 123,3кв.м., в тому числі житловою 54,3кв.м., ша знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня винесення рішення суду до Закарпатського апеляційного суду.

СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ Л.Ф.Ганчак

09.11.2022року