Справа № 545/517/22
Провадження № 2/545/628/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: Путрі О.Г.

за участю секретаря: Дорошенко Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку.

В обгрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 27.01.2016 року та від якого мають двох неповнолітніх дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Пізніше, після розірвання шлюбу у них народилася ще одна дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказала, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а вона не може працювати, оскільки доглядає за малолітньою дитиною, у зв`язку з чим звернулася до суду із вказаним позовом.

Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі ј частини його заробітку доходів , аліменти на власне утримання до досягнення дитиною 3-річного віку в розмірі 1/6 частини його доходів та судові витрати.

В подальшому позивач позовні вимоги уточнила , остаточно прохала стягнути з відповідача її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі ј частини його заробітку доходів , аліменти на власне утримання до досягнення дитиною 3-річного віку в розмірі 1/9 частини його доходів та судові витрати в розмірі 5000 гривень.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов в якому він зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Вказав, що на утримання двох неповнолітніх

дітей сплачує позивачу аліменти в розмірі 1/3 частки його доходів,крім того, сплачує аліменти на утримання непрацездатного батька в розмірі 1/7 частини його доходів, виплачує кредит за транспортний засіб та із його заробітної плати здійснюються відрахування на потреби ЗСУ до закінчення воєнного стану. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку ( доходів ) та заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку, оскільки наразі немає можливості надавати таку матеріальну допомогу. Крім того, вважає витрати позивача на правову допомогу завищеними, такими, що є неспівмірними зі складністю справи, а тому прохав зменшити їх розмір.

Від представника позивача адвоката Хворост Д.М. на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якій вона позов підтримала в повному обсязі та прохала задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позов підтримала, прохала задовольнити.

Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку ( доходів ), в задоволенні решти позовних вимог проохав відмовити.

Заслухавши думку представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 27.01.2016 року ( а.с. 14 ).

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 7,8 ), на утримання яких, на виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 01.02.2016 року, відповідач сплачує позивачу аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку ( доходів ), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно ( а.с. 9,99-102 ).

Після розірвання шлюбу, у сторін народилася ще одна дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебуває на утриманні матері ( а.с. 6 ).

Також встановлено, що з відповідача рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 21.06.2019 року стягнуто аліменти в розмірі 1/7 частини його доходів ( заробітку ) на утримання непрацездатного батька ( а.с. 63 ) . Як повідомив відповідач, зазначене рішення не перебуває на примусовому виконанні, оскільки ним в добровільному порядку сплачуються аліменти на утримання батька.

З заробітної плати відповідача здійснюються відрахування в розмірі 20 % від заробітної плати на потреби ЗСУ ( а.с. 98 ).

Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.

Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя.

Норми цієї Конвенції, відповідно до ст.9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Відповідно до ст. ст. 180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Достатність рівня забезпечення дитини оцінюється виходячи з участі в цьому обох батьків, частка яких є рівноцінною.

Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК.

Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дитини , стан здоров`я , матеріальний , сімейний стан відповідача, вважає, що ОСОБА_2 в змозі надавати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітків (доходів) , а тому позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статтей 86 і 88 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право жінки - матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи працює вона, а також незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить останній незалежно від цієї обставини.

Враховуючи вищевикладене,виходячи із зазначених норм матеріального права вбачається, що як матері дітей, так і діти мають рівні права щодо їх матеріального забезпечення батьками незалежно від факту перебування матері у шлюбі з батьком, а отже , позивач має право на стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною 3-ьох років, тому позов в цій частині також підлягає частковому задоволенню, враховуючи обставини передбачені ст. 182 СК України, матеріальний стан, стан здоров`я позивача, відповідача, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законодавством України, виходячи з принципу справедливості та розумності, з ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на утримання позивача у розмірі 1/25 частини усіх видів заробітку ( доходів ) щомісячно, до досягнення дитиною 3-річного віку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

За позовною вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини позов задоволено на 66 %, а тому з ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути 659,60 грн. витрат по сплаті судового збору ; за позовною вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку позов задоволено на 36 %, а тому з ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути 359,79 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього підлягають до стягнення 1019,39 грн.

Керуючись ст.ст. 11,12, 141,264, 265,352 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Цивільний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітків (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не

більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з 15.02.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/25 частини всіх видів його заробітку ( доходів ) щомісячно, починаючи з 15.02.2022 року і до досягнення неповнолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 3-річного віку.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1019,39 грн. ( одну тисячу дев`ятнадцять гривень 39 коп. ) .

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи :

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання : АДРЕСА_2 , адреса реєстрації : АДРЕСА_3 .

Суддя: О. Г. Путря