Справа № 367/5639/21
Провадження №2/367/2695/2022
13 жовтня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Линника В.Я.,
з участю секретаря Балинської О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу), -
До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач обґрунтовує тим, що 03.07.2019 р. між ОСОБА_2 та ПАТ «НАСК «Оранта» укладений договір № УБ 1347343, предметом якого є страхування транспортного засобу «Toyota Corolla» д.н.з НОМЕР_1 .
06.12.2019 р. сталась ДТП за автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ДТП сталась внаслідок порушення ОСОБА_1 ПДР України, тобто вчинення правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП.
До ПАТ «НАСК «Оранта» звернувся страхувальник з заявою з приводу виплати страхового відшкодування у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування.
ПАТ «НАСК «Оранта» було сплачено страхове відшкодування в розмірі 4600,00 грн.
Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору. 13.10.2020 р. ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось до боржника з регресною вимогою № 08-03-14/9960. 17.02.2021 р. боржнику було направлено досудове попередження № 08-03-14/1-04/1789. Станом на дату подання заяви відповіді не надійшло, заборгованість не сплачена.
У зв`язку з вищевикладеним, просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 4600,00 грн та судовий збір.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про час, дату та місце слухання справи, в тому числі шляхом публікації оголошення на сайті суду, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.
Так, судом встановлено що 03.07.2019 р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу за формою 100-37 № 1347342, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Toyota Corolla», д.н.з НОМЕР_1 , що підтверджується копією відповідного договору (а.с. 9-13).
06.12.2019 р., о 22 год 28 хв, в м. Хмельницький, по вул. Грушевського, 62, сталась ДТП за участю автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з НОМЕР_1 , в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, про що свідчить схема місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 , протокол (акт) огляду транспортного засобу від 13.12.2019 р. (а.с. 14, 19, 20).
Страхувальник звернувся до позивача з заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 17).
Відповідачу було направлено регресну вимогу від 13.10.2020 р. № 08-03-14/9960 (а.с. 6) та досудове попередження від 17.02.2021 р. № 08-03-14/1-04/1789 (а.с. 5), з яких вбачається, що позивач просить відповідача як особу, відповідальну за завдані збитки, сплатити суму страхового відшкодування в порядку регресу.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27.03.1997 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
В той же час, суду не надано доказів причетності відповідача до ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль страхувальника, та його вини у скоєнні такої ДТП.
Також, суд відкидає відповідь від НПУ (а.с. 21), оскільки така відповідь отримана не з офіційних джерел, не містить підпису уповноваженої особи та не засвідчена належним чином.
Письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с. 20) не можуть вважатись достатнім доказом причетності відповідача до ДТП та наявності його вини.
Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Збирання доказів у справах позовного провадження не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.
Натомість, у своєму клопотанні про розгляд справи за відсутності позивача просив розглянути справу за наявними в матеріалах справи документах (а.с. 38).
Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову через відсутність доказів причетності відповідача до скоєння ДТП.
В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат не здійснюється.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 22, 1166, 1188, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 263-268 ЦПК України, суд -
Здійснити розгляд справи заочно, за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів.
Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу).
Копію рішення суду направити сторонам по справі до відома.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: В.Я. Линник