Номер провадження: 22-ц/813/7801/22
Справа № 497/902/2021
Головуючий у першій інстанції Кравцова А. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 23 червня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Комунального Підприємства Болградської міської ради «Горводоканал» третя особа: Болградська міська рада Одеської області, про зобов`язання здійснити перерахунок з урахуванням певних дій,

встановив:

25.05.2021 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до КП Болградської міської ради «Горводоканал», третя особа: Болградська міська рада Одеської області, та змінивши вимоги, просили суд:

зобов`язати КП «Горводоканал» здійснити перерахунок оплати за комунальні послуги з водопостачання за період з 01.02.2020 року до моменту встановлення тарифу, що відповідатиме якості води;

визнати безпідставною та скасувати заборгованість за послуги з водопостачання та вивозу побутових відходів до моменту здійснення відповідачем перерахунку;

зобов`язати здійснити перерахунок вартості комунальної послуги з вивозу побутових відходів у відповідності до Порядку формування тарифів на послуги з побутовими відходами затвердженого ПКМУ №1010 від 26.07.2006 року;

зобов`язати КП «Горводоканал» укласти Типовий договір затверджений ПКМУ №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 року з визначенням тарифу, що відповідатиме якості води (непитної);

зобов`язати КП «Горводоканал» формувати платіжні документи (квитанції) із зазначенням розміру пільги;

зобов`язати КП «Горводоканал» припинити безпідставні спроби, спрямовані на припинення водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за адресою: АДРЕСА_2 , відповідачем надаються послуги з водопостачання та вивозу побутових відходів. Вказаний будинок належить позивачу ОСОБА_1 на підставі Договору дарування АЕЕ №162809 від 21.09.2001року, яка там проживає, а також, крім інших мешканців, там зареєстрований та проживає позивач ОСОБА_2 , що є учасником бойових дій та, відповідно до чинного законодавства, має пільги зі сплати за житлово-комунальних послуг, однак, починаючи з лютого 2020 року врахування пільг відповідачем за цією адресою припинено, а попередньо враховані пільги включено до оплати як заборгованість.

На звернення щодо здійснення перерахунку, посилаючись на вимоги Постанови КМУ №373 від 17.04.2019 року «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі» (зі змінами та доповненнями), відмовлено, зазначивши про неможливість проведення перерахунку з врахуванням пільг, оскільки пільги на оплату житлово-комунальних послуг розраховуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення, а не виконавцями комунальних послуг.

У подальшому, позивачами було отримано повідомлення відповідача щодо термінового укладення договору з посиланням на Постанову КМУ №690 від 05.07.2019 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», при цьому на неодноразові запити позивачів, відповідачем не надано належним чином засвідчені копії документів на підтвердження відповідності якості питної води, ліцензії на право провадження господарської діяльності з надання послуг водопостачання та водовідведення, а також проект договору, що пропонується до укладання. Тобто, необхідні, на думку представника позивачів документи, відповідачем надано не було. Проте, 27.04.2021 року, на вищевказану адресу позивачів прибула група осіб з метою припинення водопостачання з підстав відмови від укладання Договору, хоча позивачі не відмовлялися від укладання договору, навпроти, бажають укласти договір відповідно до вимог чинного законодавства. В цей же день позивачем була оплачена заборгованість за послуги в сумі 716,00 грн. Однак, наприкінці місяця, від КП отримано платіжну квитанцію, знов без врахування пільг та без зазначення сплаченої суми за спожиті послуги в розмірі 716,00 грн. Посилаючись на вказані обставини позивачі просили про задоволення позову.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 23.06.2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ставить питання про скасування на рішення Болградського районного суду Одеської області від 23.06.2022 року, ухвалення нового судового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 07.11.2022 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.08.2022 року (т.2, а.с. 21), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, у тому числі позивачі через свого представника ОСОБА_3 , що передбачено ст. 130 ЦПК України (т 2, а.с. 23-26).

У зв`язку з перебуванням судді Гірняк Л.А. у відпустці у період з 23.09.2022 року по 13.10.2022 року, перебуванням судді Комлевої О.С. у період з 17.10.2022 року по 21.10.2022 року на навчанні, та перебуванням судді Сегеди С.М. у частковій відпустці з 24.10.2022 року по 04.11.2022 року, датою складання цього рішення є 07.11.2022 року (т.2, а.с. 28-30).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог (т. 1, а.с. 244-249).

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачці ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 (т.1, а.с.20).

За зазначеною адресою також зареєстрований та проживає позивач ОСОБА_2 , який є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 , що було видане 26.09.2018 року (т. 1, а.с.19).

За вказаною адресою КП Болградської міської ради «Горводоканал» надаються послуги з водопостачання та вивозу ТПВ.

22.05.2020 року позивач ОСОБА_2 звернувся до КП Болградської міської ради «Горводоканал» з вимогою про здійснення перерахунку з врахуванням пільг, починаючи з дня набуття ним такого права з 22.05.2020 року (т.1, а.с. 26-27).

Листом №365 від 01.06.2020 року КП Болградської міської ради «Горводоканал» надано відповідь, що нарахування оплати за житлово-комунальні послуги здійснюється без врахування пільг (т.1, а.с. 28).

21.01.2021 року позивачем ОСОБА_1 отримано попередження про припинення водопостачання з 25.01.2021 року в разі неукладення договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (т.1,а.с.33).

Відповідно до квитанції від 29.04.2021 року до моменту звернення до суду ОСОБА_1 сплачувала за послуги, що надаються відповідачем, в розмірі 716,00 грн., однак, в отриманому рахунку на сплату за надані житлово-комунальні послуги з водопостачання та вивіз ТПВ КП «Горводоканал» за квітень 2021 року у графі «сплачено» міститься «0,00» та визначена заборгованість в сумі 1187,38 грн (т.1,а.с. 25).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Пунктом 1 ч. 2 цієї статті Закону визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Цей обов`язок відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному п. 2 ч. 2 ст. 8 цього Закону готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності згідно п. 5 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води та питного водопостачання шляхом забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості в межах науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання залежно від району та умов проживання.

Статтею 2 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» встановлено, що дія цього Закону поширюється на всіх суб`єктів господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об`єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, надають послуги з водовідведення, а також на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води та/або послуг з водовідведення, станом джерел, систем питного водопостачання та водовідведення, а також споживачів питної води та/або послуг з водовідведення.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» суб`єктами відносин у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є органи державної влади, до сфери управління яких належать об`єкти питного водопостачання та водовідведення; органи місцевого самоврядування, до сфери управління яких належать об`єкти питного водопостачання та водовідведення; підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення; споживачі питної води та/або послуг з водовідведення.

Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, що затвердженні наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 року зазначено порядок користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення населених пунктів України; є обов`язковими для всіх споживачів, які отримують послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, і суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність у сфері централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення та мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, і з якими суб`єктом господарювання укладено договір на отримання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, замовників послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водовідведення» цим законом регулюються відносини щодо:

1) комерційного обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги);

2) розподілу між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг;

3) встановлення, обслуговування, заміни вузлів обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії;

4) формування та надання споживачам рахунків на оплату комунальних послуг;

5) забезпечення споживачів обліковою інформацією.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що цим законом регулюються відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії чи затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (абзац 1 пункту 20 цих Правил). Згідно п.21 зазначених Правил, в разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення з розрахунку за 1кв.м. (куб.м.) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

У позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять зобов`язати КП «Горводоканал» здійснити перерахунок оплати за комунальні послуги з водопостачання за період з 01.02.2020 року до моменту встановлення тарифу, що відповідатиме якості води.

Відповідачем до відзиву на позовну заяву надано копії результатів дослідження питної води Болгардського міжрайонного відділу лабораторних досліджень ДУ «Одеський ОЛЦ МОЗ України», де на протязі 2021 року лабораторією відбиралися зразки води в різних місцях водопровідної мережі міста Болград, Одеської області. За результатами досліджень відібрані води відповідають вимогам ДержСанНіп 2.2.4.-171-10 (т.1, а.с. 184-191).

З клопотанням про призначення відповідної експертизи щодо якості води позивачі до суду першої інстанції не зверталися.

Таким чином, оскільки позивачами не надано доказів на підтвердження своїх вимог, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у позові в цій частині.

Щодо вимоги про визнання безпідставною та скасування заборгованості за послуги з водопостачання та вивозу побутових відходів до моменту здійснення відповідачем перерахунку, колегія суддів зазначає, що позивачами також не надано доказів на підтвердження своїх вимог.

Позивачами не надано власного розрахунку, тоді як представник відповідача у суді першої інстанції стверджував, що КП «Горводоканал» правильно нараховується оплата за споживчі комунальні послуги позивачами, і це твердження позивачами не спростовані.

Відповідно до ч. ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання здійснити перерахунок вартості комунальної послуги з вивозу побутових відходів у відповідності до Порядку формування тарифів на послуги з побутовими відходами затвердженого ПКМУ №1010 від 26.07.2006 року відповідачем надано розрахунок (калькуляцію) діючих тарифів на послуги з вивезення ТПВ.

Відповідачем надано розрахунок (калькуляцію) діючих тарифів, який він вважає є економічно обґрунтованим, відшкодовує витрати фактично собівартості наданих послуг по вивезенню ТПВ (т.2, а.с. 192-194). Також у своєму відзиві відповідач зазначив, послуги по вивезенню ТПВ надаються вчасно і в повному обсязі відповідно до графіку.

Доказів щодо ненадання послуги по вивезенню ТПВ або надання її неякісно матеріали справи не містять.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у позові в цій частині.

В своїй позовній заяві позивачі також просять про зобов`язання КП «Горводоканал» укласти Типовий договір затверджений ПКМУ №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 року з визначенням тарифу, що відповідатиме якості води (непитної).

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

ЦК України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за винятком випадків, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642?643 ЦК України.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору, у статтях 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами ч.1 ст. 203, ч.1. ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Як зазначалося вище, відповідно до ч.ч. 1,2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Частиною 3 цієї статті визначені істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є:1) перелік послуг;2) вимоги до якості послуг;3) права і обов`язки сторін;4) відповідальність сторін за порушення договору;5) ціна послуги;6) порядок оплати послуги;7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги;8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.

У наданому відповідачем примірнику Типового договору про надання послуг з водопостачання/водовідведення в повному обсязі дотримано вимоги закону щодо типу, форми та змісту договорів відповідно до ч.1,2ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Твердження позивачів, що нібито їм пропонувалося укласти договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 690, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Щодо вимог про зобов`язання КП «Горводоканал» формувати платіжні документи (квитанції) із зазначенням розміру пільги, колегія суддів зазначає, що діючим законодавством не передбачено обов`язок виконавців комунальних послуг формувати платіжні документи із зазначенням розміру пільги.

Так, 01.10.2019 року набрав чинності Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 373 від 17.04.2019 року «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово - комунальних послуг у грошовій формі».

Пункт 3 цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги, зокрема, згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до п. 7 цього Порядку пільговики, яким надається пільга у грошовій формі, зобов`язані сплачувати щомісяця вартість фактично спожитої послуги з урахуванням суми пільги, перерахованої АТ «Ощадбанк» управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг або виплаченої таким пільговикам готівкою.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог у цій частині, оскільки при наданні пільг у грошовій формі (готівковій чи безготівковій формі) управителі, виконавці комунальних послуг нараховують повну плату за споживчі житлово-комунальні послуги, без урахування пільг.

Також нічим не доведеним є твердження позивачів про безпідставні спроби виконавця по припиненню водопостачання за адресою: АДРЕСА_2 .

Колегія суддів також погоджується з висновком суду про відмову у позові про зобов`язання КП «Горводоканал» припинити безпідставні спроби, спрямовані на припинення водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки суд позбавлений можливості ухвалювати рішення на майбутнє щодо подій, які ще не відбулися.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності та поясненнями, наданими в ході розгляду справи суду учасниками судового засідання, а також письмові пояснення учасників справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції. Ураховуючи, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовані фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Крім того, оскільки зазначена справа згідно п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 23 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 07.11.2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева