Справа № 693/835/21
Провадження № 2/693/53/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.05.2022 Жашківський районний суд Черкаської області в особі судді Коцюбинської Ю.Д., за участю секретаря судового засідання Чумак Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків у порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Жашківської міської ради про усунення перешкод щодо виховання сина та вільного спілкування з дитиною,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищенаведеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що від шлюбу з відповідачем народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розлучення син проживає разом із матір`ю та її батьками.

З часом відповідач стала створювати штучні перешкоди в зустрічі з сином, тому для захисту своїх прав позивач звернувся до суду.

Позивач зазначив, що ним не вживались заходи досудового врегулювання спору.

Сторони в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, аналогічна заява надійшла від Служби у справах дітей.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Шлюб між батьками дитини розірвано рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 17.10.2018 року.

Не є спірним питанням між сторонами, що після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із матір`ю. Позивач до Служби у справах дітей Жашківської міської ради для визначення способу участі у вихованні дитини не звертався.

Також, не є спірним між сторонами, що позивач тривалий час знаходиться за межами України, про що позивач, зокрема, зазначає у заяві про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Проте, позовна заява здана до суду особисто, відповідь на відзив, заява, в якої зазначено про перебування за кордоном, надходили до суду поштою, місцем відправлення зазначено АДРЕСА_1 . Суд звертає увагу, що заява відправлена у день її складення.

Суд ухвалами від 26.10.2021 року, від 30.11.2021 року та від 31.01.2022 року визнавав явку позивача обов`язковою. Проте, позивач з невідомих причин до суду не з`явився.

Також, у відповіді на відзив позивач просив допитати як свідка його матір, ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Суд неодноразово викликав ОСОБА_4 , але до суду свідок не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

За правилами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд зазначає, що до позовній заяві не надано жодного доказу порушення прав позивача, у самій заяві позивач лише зазначив, що відповідачем створюються штучні перешкоди у спілкуванні з дитиною, але не навів прикладу коли та яким чином відповідач перешкоджала йому спілкуватись з дитиною.

Статтею 158 СК України передбачено порядок вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї.

За її змістом орган опіки та піклування за заявою матері, батька дитини визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За приписами ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Проте позивач до органу опіки та піклування не звертався.

Суд зазначає, що принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Отже, здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту, а суд, вирішуючи спір, зобов`язаний надати суб`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Разом з тим, стаття 129 Конституції України як одну із основних засад судочинства визначає змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням імперативних вимог ч. 1ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відтак, обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст.12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Керуючись наведеними нормами діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позивач у позовній заяві не навів обставин, які б свідчили про створення відповідачем перешкод у спілкуванні з дитиною, не надав відповідних доказів протягом розгляду справи, не скористався можливістю надати пояснення в судовому засіданні. За таких обставин суд позбавлений можливості задовольнити заявлені вимоги.

Суд роз`яснює сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, його розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись статтями 7, 19, 141, 153, 155, 157-159 СК України, статтями 2, 4-5, 12-13, 76-83, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Жашківської міської ради про усунення перешкод щодо виховання сина та вільного спілкування з дитиною - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю. Д. Коцюбинська