Провадження № 2/359/250/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Говорова Павла Володимировича, Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа : ОСОБА_2 про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту, -

в с т а н о в и в :

18 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду місті Києва з позовом до Приватного виконавця Говорова Павла Володимировича, Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту, яким просить суд : визнати право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, загальною площею 0,08 га, кадастровий номер :03:001:0222 за адресою : Київська область, Бориспільський район, Головурівська сільська рада, переданої йому Бориспільським міськрайонним відділом ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) актом від 15 червня 2020 року, в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 753/127/16, виданий 06 червня 2018 року, по виконавчому провадженню 56761054; прийняти рішення про зняття арешту з майна, а саме земельної ділянки, загальною площею 0,08 га, кадастровий номер :03:001:0222 за адресою : Київська область, Бориспільський район, Головурівська сільська рада, яка належить ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25 січня 2018 року Дарницьким районним судом міста Києва прийнято рішення у справі № 753/12700/16-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 265 949 грн. 96 коп.. На виконання вказаного рішення 06 квітня 2018 року видано виконавчий лист, який позивач пред`явив до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністер-ства юстиції (м. Київ) за місце реєстрації боржника ОСОБА_3 . Для прискорення виконавчих дій 15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 оплатив експертну оцінку арештованого майна, а саме земельної ділянки, загальною площею 0,08 га, кадастровий номер : 03:001:0222 за адресою : Київська область, Бориспільський район, Головурівська сільська рада. Торги вказаного арештованого майна, які проводились 16 грудня 2019 року, 08 січня 2020 року та 29 січня 2020 року не відбулися за відсутності допущених учасників торгів. 15 червня 2020 року Бориспільським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) передано майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,08 га, кадастровий номер :03: 001:0222 за адресою : Київська область, Бориспільський район, Головурівська сільська рада Брижахі А.П. в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 753/12700/16-ц виданим 06 травня 2018 року, про що винесена постанова та виданий акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 15 червня 2020 року. Позивач зазначає, що на земельну ділянку, загальною площею 0,08 га, кадастровий номер :03:001:0222, накладено арешт також приватним виконавцем Говоровим П.В. та Бориспільським міськра-йонним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по іншим виконавчим провадження. Позивач звертався до Приватного виконавця Говорова Павла Володимировича та Міністерства юстиції України з проханням зняти арешт з земельної ділянки, загальною площею 0,08 га, кадастровий номер :03:001:0222. Проте, станом на дату подачі позову арешт із земельної ділянки не знятий. Зважаючи на вказане, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

24 вересня 2020 року ухвалою Дарницького районного суду місті Києва дану позовну заяву ОСОБА_1 направлено для розгляду по суті за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

15 вересня 2021 року ухвалою суду до участі у справі залучено третю особу ОСОБА_2 .

В той же день, ухвалою суду від 15 вересня 2021 року замінено відповідача з Бориспільсь-кого міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

14 липня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явився, натомість подав до суду заяву, якою просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідачі та їх представники сторін в судове засідання не з`явились, про день, час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Заяв чи клопотань, відзив на позовну заяву до суду не направили.

Представник третьої особи також в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, натомість подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач, який залучений до справи є неналежним відповідачем, клопотання про залучення ОСОБА_2 співвідповідачем по справі від позивача не надходило, тому позов не підлягає задоволенню.

Суд на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи провів у відсутність вказаних сторін.

Зважаючи на неявку сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За змістом ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25 січня 2018 року ухваленим у справі за № 753/12700/16-ц на користь ОСОБА_1 стягнуто з ОСОБА_3 265 949 грн. 96 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої невиконанням договору підряду № 1 від 30 вересня 2014 року (а.с. 8-9, том №1).

06 квітня 2018 року на виконання вказаного рішення Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчий лист (а.с. 10, том №1), який позивач пред`явив до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за місце реєстрації боржника ОСОБА_3 , де відкрито виконавче провадження за № 56761054.

З матеріалів виконавчого провадження № 56761054 встановлено, що 16 липня 2018 року державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пільтяй Г.В. винесено постанову про відкриття провадження з примусового виконання виконавчого листа № 753/12700/16-ц виданого 06 травня 2018 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 265 949 грн. 96 коп. (а.с. 15, том №2).

Постановою старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сороки В.І. від 12 липня 2019 року, накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 (а.с. 75, том №2).

За змістом ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

12 серпня 2019 року старшим державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністе-рства юстиції (м. Київ) Сорокою В.І. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме : земельної ділянки, загальною площею 0,08 га, кадастровий номер : 03:001:0222 за адресою : Київська область, Бориспільський район, Головурівська сільська рада, з цільовим призначенням : для ведення садівництва, яка належить ОСОБА_3 (а.с. 83, том № 2).

27 серпня 2019 року постановою старшого державного виконавця Бориспільського міськ-районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сороки В.І. призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (а.с. 85, том №2).

Судом також встановлено, що 15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 оплатив експертну оцінку арештованого майна, а саме - земельної ділянки, загальною площею 0,08 га, кадастровий номер :03:001:0222, яка розташована за адресою : Київська область, Бориспіль-ський район, Головурівська сільська рада, що підтверджується копією рахунку-фактури за № 1396 від 10 жовтня 2019 року та квитанцією № 0.0..1 від 15 жовтня 2019 року (а.с. 16,17, том № 1, а.с. 92, том №2).

Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельну ділянки загальною площею 0,08 га, кадастровий номер :03:001:0222 за адресою : Київська область, Бориспільський район, Головурівська сільська рада, вартість об`єкта оцінки становить 54 370 грн. 00 коп. (а.с. 93-106, том №2).

Торги вказаного арештованого майна, які проводились 16 грудня 2019 року, 08 січня 2020 року та 29 січня 2020 року не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, що підтверджується протоколами № 453376, № 458734 та №463259 (а.с. 132, 136, 137, том №2).

15 червня 2020 року старшим державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністер-ства юстиції (м. Київ) Тригуб Г.В. винесено постанову у виконавчому провадженні за № 56761054, якою ОСОБА_1 передано майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,08 га, кадастровий номер :03:001:0222, яка розташована за адресою : Київська область, Бориспільський район, Головурівська сільська рада, в рахунок погашення заборго-ваності за виконавчим листом № 753/12700/16-ц виданим 06 травня 2018 року (а.с. 4-5, том № 1), а також видано акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 15 червня 2020 року (а.с. 145-146, 146-147, том №2).

Як зазначає позивач, на земельну ділянку, загальною площею 0,08 га, кадастровий номер :03:001:0222, було накладено арешт приватним виконавцем Говоровим П.В. та Бориспільським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) також і по іншим виконавчим провадження.

Позивач звертався до Приватного виконавця Говорова П.В. та Міністерства юстиції України з проханням зняти арешт з земельної ділянки, загальною площею 0,08 га, кадастровий номер :03:001:0222.

09 липня 2020 року листом за № 17160 приватний виконавець Говоров П.В. повідомив позивача, що виконавче провадження № 59644302 закінчене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним, фактичним виконанням судового рішення, що підлягало виконанню, про що винесено постанову від 23 червня 2020 року, де пунктом 2 вказаної постанови припинено чинність арешту майна боржника, накладеного постановою від 24 липня 2019 року (а.с. 14-15, том №1).

Листом Міністерства юстиції України за № 8150/Б-19678/2051 від 13 серпня 2020 року позивачу повідомлено, що він не є учасником виконавчого провадження, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. У Міністерства юстиції України відсутні повноваження щодо зобов`язання приватного виконавця вчинити дії у виконавчому провадженні або утриматись від їх виконання. Питання щодо зняття арешту з майна боржника може бути вирішене у судовому порядку (а.с. 12-13, том №1).

Судом також встановлено, що державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністер-ства юстиції (м. Київ) Кошицьким А.Л. від 25 січня 2021 року у виконавчому провадженні за № 56761054 винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за місцем знаходження майна боржника (а.с. 70, том №1, а.с. 197 том №2).

Постановою старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу держав-ної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попович А.О. від 10 березня 2021 року прийнято до свого провадження виконавче провадження № 56761054 з примусового виконання виконавчого листа № 753/12700/16-ц виданого 06 травня 2018 року (а.с. 88, том №1, а.с. 199, том №2).

З пояснень представника третьої особи ОСОБА_2 вбачається, що в провадженні приватного виконавця Говорова П.В. з 24 липня 2019 року перебувало виконавче провадження № 59644302, де боржником був ОСОБА_3 , стягувачем ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна».

24 липня 2019 року приватним виконавцем Говоровим П.В. в рамках виконавчого провадження № 59644302 було винесено постанову про арешт нерухомого майна, а саме : земельної ділянки, загальною площею 0,08 га, кадастровий номер :03:001:0222 за адресою : Київська область, Бориспільський район, Головурівська сільська рада. В подаль-шому вказане майно було реалізовано на електронних торгах.

Так, 17 червня 2020 року під час проведення електронних торгів ОСОБА_2 придбала земельну ділянку, загальною площею 0,08 га, кадастровий номер :03:001:0222, яка розташована за адресою : Київська область, Бориспільський район, Головурівська сільська рада.

Судом також встановлено, що 08 липня 2020 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дідок С.І. на підставі акту про проведені електронні торги, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. від 23 червня 2020 року, посвідчено, що ОСОБА_2 належить на праві власності майно, що складається із земельної ділянки, загальною площею 0,08 га, кадастровий номер :03:001:0222, яка розташована за адресою : Київська область, Бориспільський район, Головурівська сільська рада, з цільовим призначенням : для ведення садівництва (а.с. 62, том №1).

Наведене також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 215395702 від 08 липня 2020 року (а.с. 63, том №1).

Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1. ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно ч. 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

За змістом наведеної правової норми належним і ефективним способом захисту прав особи, яка вважає, що арештоване майно належить їй, а не боржнику, є одночасне пред`явлення двох позовних вимог: 1) про визнання права власності на майно; 2) про зняття з нього арешту.

У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року за № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначено, що в разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено ст. 60 Закону про виконавче провадження.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі за № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Такий же висновок щодо застосування норм права міститься і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19).

Верховний Суд зауважив, що суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом із тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутності визначенні процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у подові до такого відповідача.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19).

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В свою чергу суд звертає увагу на те, що згідно ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Судом встановлено, що позивачем помилково відповідачами у справі зазначені приватний виконавець Говоров П.В. та Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в той час як належним відповідачем є саме ОСОБА_2 . Однак, клопотання про заміну неналежного відповідача на належного позивачем до суду не подав та, відповідно, судом таке питання не вирішувалось.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, суд приходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Керуючись, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 4, 5,12, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 353-354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця Говорова Павла Володимировича, Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа : ОСОБА_2 про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 27 жовтня 2022 року.

Суддя Л.В. Яковлєва