Справа №297/825/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІРА О. О., при секретарі судового засідання Радзецькій Ю.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження, у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Гончарова Валентина Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" та Товариства з обмеженої відповідальністю "Паннонія Авто-Центр", про відшкодування шкоди і збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді,-

встановив:

Адвокат Гончаров Валентин Вікторович в інтересах ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ПрАТ "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" та ТзОВ "Паннонія Авто-Центр", про стягнення з ПрАТ "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" в користь ОСОБА_1 75 309, 00 грн. відшкодування шкоди і збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді та стягненння з ТзОВ "Паннонія Авто-Центр" в користь ОСОБА_1 2 600 грн. компенсації суми франшизи, а також просить стягнути з ПрАТ "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" та ТзОВ "Паннонія Авто-Центр" судові витрати по справі, зокрема 992, 40 грн. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду та 12 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пропорційно розміру задоволених вимог.

Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що 22 червня 2020 року на перехресті вулиць Університетська та Володимира Сливки в м. Ужгород сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП), внаслідок якої відбулося зіткнення автобуса марки «Богдан А-092», реєстраційний номер НОМЕР_1 з належним ОСОБА_1 автомобілем марки «FORD CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його керуванням. Внаслідок ДТП автомобіль останнього зазнав механічних пошкоджень.

За фактом вищевказаної ДТП працівники патрульної поліції склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії БД №408031 за ст.124 КУпАП, який разом з іншими зібраними матеріалами було скеровано до суду для розгляду.

Однак, за результатами розгляду такого, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/6061/20 від 20.04.2021р., яка набрала законної сили, провадження у даній справі закрито за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Натомість, згідно з наявним у цій справі висновком судового експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України від 15.03.2021р. №СЕ-19/107-21/231-ІТ, причиною вищевказаної ДТП стали дії водія автобуса марки «Богдан А-092», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який порушив вимоги Правил дорожнього руху.

Відтак, завдання ОСОБА_1 пошкодженням у ДТП автомобіля марки «FORD CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 майнової шкоди відбулося саме з вини водія автобуса марки «Богдан А-092», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 ..

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водіїв, пов`язана з експлуатацією автобуса марки «Богдан А-092», реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована ТОВ «Паннонія Авто-Центр» у ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (надалі Страховик) за страховим полісом №ЄР-174786502.

Умовами вказаного Страхового полісу передбачена страхова сума за заподіяну майну шкоду у розмірі 130 000,00 грн. та франшиза у розмірі 2 600,00 грн..

Звітом оцінювача ФОП ОСОБА_3 №82/21 від 13.08.2021р., складеного на замовлення ОСОБА_1 встановлено, що витрати на відновлювальний ремонт автомобіля останнього марки «FORD CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 складають 174 935,51 грн.. Ринкова вартість такого на момент пошкодження, тобто до ДТП, становить 137 639,00 грн., а вартість автомобіля після ДТП, тобто його залишків, становить 62 030,00 грн.

Отже, ремонт вказаного автомобіля є економічно необгрунтованим, оскільки витрати на відновлювальний ремонт такого (174 935,51 грн.) перевищують його вартість до ДТП (137 639,00 грн.), у зв`язку з чим Автомобіль вважається фізично знищеним.

Тому, вважає, що розмір належного ОСОБА_1 до сплати страхового відшкодування за пошкодження у ДТП автомобіля марки «FORD CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 становить різницю між вартістю такого до і після ДТП, із якої ще й вираховується сума франшизи, та складає 73 009,00 грн.( 137 639,00 грн. 62 030,00 грн. 2 600,00 грн.).

З огляду на це ОСОБА_1 звернувся до Страховика із заявою від 01.09.2021 про виплату йому страхового відшкодування за пошкодження автомобіля марки «FORD CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 у вищевказаній ДТП, до якої додав необхідні для такої виплати документи.

У відповідь на таку заяву Страховик листом №9481 від 17.09.2021 відмовив ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку з пропуском однорічного строку подання заяви про страхове відшкодування з моменту ДТП.

Однак, ОСОБА_1 не погоджується з таким рішенням Страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки вважає, що саме з дня набрання законної сили постанови суду №308/6061/20 від 20.02.2021 (30.04.2021) було встановлено, що ДТП відбулося саме з вини водія автобуса марки «Богдан А-092», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому лише з цього дня (30.04.2021р.) ДТП підлягало кваліфікації як страховий випадок, а у Страховикавиник обов`язок здійснити ОСОБА_1 страхове відшкодування за пошкодження його автомобіля у ДТП, що мала місце 22 червня 2020 року.

З метою звернення до Страховика з приводу виплати страхового відшкодування, ОСОБА_1 10 липня 2021 року замовив в оцінювача ФОП ОСОБА_3 проведення автотоварознавчого дослідження для визначення розміру збитків, заподіяних пошкодженням його транспортного засобу. Звіт за результатами такого дослідження №82/21 був складений оцінювачем ФОП ОСОБА_3 13 серпня 2021 року. І тільки після отримання такого Звіту ОСОБА_1 01 вересня 2021 року надіслав на адресу Страховика заяву про виплату страхового відшкодування.

Крім того, за проведення замовленого автотоварознавчого дослідження ОСОБА_1 сплатив оцінювачу ФОП ОСОБА_3 2 300,00 грн., які вважає витратами, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням ТЗ та які зробив для відновлення свого порушеного Страховиком права на отримання страхового відшкодування у належному розмірі, а відтак вважає такі витрати у відповідності до п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, майновими збитками.

А тому, позивач ОСОБА_1 вважає, що має вправі вимагати від Страховика сплати на його користь 75 309,00 грн. ( 73 009,00 грн. + 2 300,00 грн.) у відшкодування шкоди (страхового відшкодування) і збитків, завданих пошкодженням у ДТП належного йому автомобіля марки «FORD CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 та вимагати стягнення з ТОВ «Паннонія Авто-Центр», який є страхувальником згідно з Страховим полісом, 2 600,00 грн. компенсації суми франшизи.

А тому, представник позивача просить стягнути з ПрАТ "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" в користь ОСОБА_1 75 309, 00 грн. відшкодування шкоди і збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді, стягнути з ТзОВ "Паннонія Авто-Центр" в користь ОСОБА_1 2 600 грн. компенсації суми франшизи, а також просить стягнути з ПрАТ "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" та ТзОВ "Паннонія Авто-Центр" судові витрати по справі, зокрема 992, 40 грн. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду та 12 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пропорційно розміру задоволених вимог.

Ухвалою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2022 року було відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін про день, час та місце судового розгляду справи (а.с. 44-45).

Позивач ОСОБА_1 , який про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просив дану справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 51, 92).

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гончаров В.В. в судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, просив такі задоволити (а.с. 93).

Представник відповідач ПАТ "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" - адвокат Пилипець А.Ю., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив на позов, та згідно прохальної частини такого, просив, у разі неявки в судове засідання представника, розгляд справи провести без участі останнього (а.с. 52, 55-56, 64-68).

Разом з тим, згідно вказаного відзиву, ПАТ "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" позовні вимоги позивача про стягнення з них в користь позивача ОСОБА_1 75 309, 00 грн. страхового відшкодування не визнає, вважає такі незаконними, необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскілький ОСОБА_1 звернувся до ПАТ "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" із заявою про виплату страхового відшкодування тільки 07 вересня 2021 року, тобто після спливу 1 року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 22 червня 2020 року. А тому, позивачем було пропущено річний строк для подання заяви на виплату страхового відшкодування, що стало підставою для відмови позивачу ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.3 ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхуваня цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". А тому, у зв`язку із пропуском річного строку звернення позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, вважає позовні вимоги позивача такими, що задоволенню не підлягають. Просив у задоволенні позову відмовити (а.с. 64-68).

27 квітня 2022 року до суду надійшла відповідь представника позивача ОСОБА_4 на відзив представника відповідача ПАТ "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" - адвоката Пилиппця А.Ю. на позов, та згідно такого представник позивача Гончаров В.В. вважає доводи представника ПАТ "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" викладені у відзиві на позовну заяву безпідставними, оскільки на підтвердження своєї позиції Страховик посилається як на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019р. у справі №465/4287/15, так і на інші відповідні постанови Верховного Суду та його Великої Палати, які ухвалювалися до 05 лютого 2020 року, вказуючи, що у цих постановах наведений висновок про те, що передбачений підпунктом 37.1.4 пункту 37.1 ст.37 Закону строк звернення потерпілого до страховика щодо стягнення страхового відшкодування обмежується одним роком, є преклюзивним (присічним) і поновленню не підлягає. Однак, вважає, що при вирішені даного спору слід враховувати саме висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені в постанові №147/66/16 від 14.12.2021, оскільки дана постанова ухвалена вже після всіх постанов Верховного Суду і його Великої Палати, перелічених Страховиком у відзиві на позов, а тому наведена у цій постанові правова позиція Великої Палати Верховного Суду є останньою. Таким чином, вважає, що позивач ОСОБА_1 має достатні правові підстави вимагати у судовому порядку в межах трирічного строку загальної позовної давності стягнення з Страховика виплати страхового відшкодування за пошкодження у ДТП його транспортного засобу та збитків (а.с. 77-86).

Відповідач ТзОВ "Паннонія Авто-Центр", який про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив (а.с. 48, 90, 91).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно протоколу серії БД №408031, 22 червня 2020 року на перехресті вулиць Університетська та Володимира Сливки водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «FORD CONNECT», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час виконання маневру обгону на вищевказному перехресті, скоїв зіткнення із транспортним засобом «Богдан А-09202», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням гр. ОСОБА_2 та транспортним засобом "Рута 22", державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 10).

Так, постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/6061/20 від 20 квітня 2021 року, провадження у праві про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП закрито, у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, так як висновком експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/107-21/231-ІТ від 15.03.2021, підтверджується відсутність його вини у вчиненні 22.06.2020 дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 11-12).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено, причиною вищевказаної ДТП стали дії водія ОСОБА_6 , який порушив вимоги Правил дорожнього руху, що стверджується висновком експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/107-21/231-ІТ від 15.03.2021 р. (а.с. 11-12).

А тому, завдання позивачеві ОСОБА_1 майнової шкоди, внаслідок пошкодження у ДТП його автомобіля марки «FORD CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 відбулося саме з вини водія автобуса марки «Богдан А-092», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Так, згідно страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЄР-174786502, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водіїв, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу «Богдан А-09202», державний номерний знак НОМЕР_3 була застрахована ТОВ «Паннонія Авто-Центр» у ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (надалі Страховик) (а.с. 13).

Умовами вищевказаного страхового полісу передбачена страхова сума за заподіяну майну шкоду у розмірі 130 000,00 грн. та франшиза у розмірі 2 600,00 грн. (а.с. 13).

Згідно ст. 6 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 28 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, серед іншого, і пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Звітом №82/21 від 13.08.2021 про оцінку автомобіля марки «FORD CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 встановлено, що витрати на відновлювальний ремонт такого складають 174 935,51 грн.. Ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження, тобто до ДТП, становить 137 639,00 грн., а його вартість після ДТП, тобто його залишків, становить 62 030,00 грн. (а.с. 15-34).

Статтею 30 Закону передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, як встановлено, ремонт належного ОСОБА_1 автомобіля марки «FORD CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 є економічно необгрунтованим, оскільки витрати на відновлювальний ремонт такого (174 935,51 грн.) перевищують його вартість до ДТП (137 639,00 грн.), у зв`язку з чим вказаний транспортний засіб вважається фізично знищеним.

Статтею 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Тому, розмір належного ОСОБА_1 до сплати страхового відшкодування за пошкодження у ДТП автомобіля марки «FORD CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить різницю між вартістю такого до і після ДТП, із якої ще слід вираховується і суму франшизи, та складає 73 009,00 грн.( 137 639,00 грн. 62 030,00 грн. 2 600,00 грн.).

Крім того, як встановлено, за проведення на замовлення ОСОБА_1 звіту №82/21 від 13.08.2021 про оцінку автомобіля марки «FORD CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , останній сплатив оцінювачу ФОП ОСОБА_3 2 300,00 грн., що стверджується копією розрахункової квитанції №001203 від 20.07.2021 (а.с. 35).

Тобто, вказана сума у розмірі 2 300,00 грн., є втратами ОСОБА_1 , яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням ТЗ та які зробив для відновлення свого порушеного Страховиком права на отримання страхового відшкодування у належному розмірі, а відтак, на думку суду, є у відповідності до п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, майновими збитками.

А тому, суд вважає доведеним розмір відшкодування шкоди (страхового відшкодування) і збитків, завданих пошкодженням у ДТП належного ОСОБА_1 автомобіля в сумі 75 309, 00 грн.(73 009,00 грн. + 2 300,00 грн.).

Крім того, згідно пункту 36.6. статті 36 Закону, Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Так, згідно страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЄР-174786502, умовами такого передбачена сума франшизи у розмірі 2 600,00 грн. (а.с. 13).

Разом з тим, як встановлено ОСОБА_1 звернувся до Страховика із заявою від 01.09.2021 про виплату страхового відшкодування за пошкодження автомобіля марки «FORD CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 у ДТП, що мала місце 22.06.2020 (а.с. 36).

Однак, у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 було відмовлено на підставі п. 37.1.4 пункту 37.1 ст. 37 Закону, у зв`язку з неподанням заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що стверджується копією листа №9481 від 17.09.2021 (а.с. 37).

Так, доводи представника відповідача ПАТ "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" наведені у відзиві на позовну заяву про те, що позивачем було пропущено річний строк для подання заяви на виплату страхового відшкодування, що стало та є підставою для відмови позивачу ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування на підстап. 37.1.4 пункту 37.1 ст. 37 Закону Закону України "Про обов`язкове страхуваня цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд вважає такими, що не заслуговуючть на увагу та не грунтуються на нормах закону, виходячи з наступного.

Згідно п. 37.1.4 пункту 37.1 ст. 37 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Так, дорожньо-транспортна пригода сталася 22 червня 2020 року, а заява ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування від 01 вересня 2021 року, була отримана Страховиком 07 вересня 2021 року, тобто після спливу одного року з моменту ДТП (а.с. 36, 37).

При цьому, відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, з даної норми закону слідує, що обов`язок страховика відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, і у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, виникає лише у разі настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Отже, страховим випадком, який зумовлює виникнення обов`язку страховика здійснити страхове відшкодування, є дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, яка застрахувала у цього страховика свою відповідальність, тобто така дорожньо-транспортна пригода, яка відбулася з вини саме цієї особи.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії БД №408031 від 22 червня 2020 року за ст. 124 КУпАП був складений відносно ОСОБА_1 (а.с. 10).

Однак, як вже зазначалося, постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/6061/20 від 20 квітня 2021 року, яка набрала законної сили 30 квітня 2021 року, провадження у праві про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП закрито, у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, так як висновком експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/107-21/231-ІТ від 15.03.2021, підтверджується відсутність його вини у вчиненні 22.06.2020 дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 11-12).

Так, саме з дня набрання постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/6061/20 від 20 квітня 2021 року законної сили (30.04.2021) було встановлено, що ДТП, що мала місце 22 червня 2020 року, сталася саме з вини водія транспортного засобу «Богдан А-09202», державний номерний знак НОМЕР_3 .

А тому, на думку суду, саме з дня набрання постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/6061/20 від 20 квітня 2021 року законної сили (30.04.2021) ДТП підлягала кваліфікації як страховий випадок, а у Страховикавиник обов`язок здійснити ОСОБА_1 страхове відшкодування за пошкодження у ДТП його транспортного засобу марки «FORD CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

При цьому, на підтвердження своєї позиції, викладеної у відзиві на позовну заяву, предстаник відповідача ПрАТ "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №465/4287/15 та на інші відповідні постанови Верховного Суду та його Великої Палати, які ухвалювалися до 05 лютого 2020 року, вказуючи, що у таких наведений висновок про те, що передбачений підпунктом 37.1.4 пункту 37.1 ст. 37 Закону строк звернення потерпілого до страховика щодо стягнення страхового відшкодування обмежується одним роком, є преклюзивним (присічним) і поновленню не підлягає.

Проте, такі доводи представника відповідача є безпідставними і не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Так, в зазначених у відзиві представника відповідача на позов постановах Верховного Суду та його Великої Палати дійсно наведено висновок про преклюзивність річного строку для звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, який передбачений підпунктом 37.1.4 пункту 37.1 ст. 37 Закону.

Однак, у Постанові №147/66/16 від 14.12.2021 Велика Палата Верховного Суду міститься висновок про те, що такий річний строк звернення з заявою про виплату страхового відшкодування не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі (п. 132 цієї постанови ВП ВС) (а.с. 80-86).

У цій же постанові Великої Палати Верховного Суду також наведені висновки про те, що за умови добросовісної поведінки, спрямованості на відновлення порушеного права та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, така особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми шляхом пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) про таке відшкодування протягом строку позовної давності, у тому числі і у судовому порядку (пункти 133, 135, 136 цієї постанови ВП ВС).

При цьому, у даній справі №147/66/16 Велика Палата Верховного Суду аналізувала свою ж постанову №465/4287/15 від 11.12.2019 (п. 122 постанови від 14.12.2021 у справі №147/66/16), на яку представник відповідача посилається у відзиві на позовну заяву, та відступила від викладеного як у цій же постанові, так і в інших зазначених представником відповідача постановах Верховного Суду висновку про преклюзивність (присічність) річного строку для звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, вказавши на можливість отримання такого відшкодування в межах трирічного строку позовної давності.

Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду №755/10947/17 від 30.01.2019 зазначено, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

З огляду на таке, при вирішенні даного спору слід враховувати саме висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені в постанові №147/66/16 від 14.12.2021, оскільки дана постанова ухвалена вже після всіх постанов Верховного Суду і його Великої Палати, наведених представником позивача у відзиві на позовну заяву, а тому наведена у цій постанові правова позиція Великої Палати Верховного Суду є останньою.

Крім того, як стверджує позивач, та підтверджується матеріалами справи, з метою звернення до Страховика з приводу виплати страхового відшкодування, ОСОБА_1 замовив в оцінювача ФОП ОСОБА_3 проведення оцінки транспортного засобу марки «FORD CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 для визначення розміру збитків, заподіяних пошкодженням у ДТП вказаного транспортного засобу.

Звіт №82/21 за результатами такого дослідження був складений оцінювачем ФОП ОСОБА_3 13 серпня 2021 року (а.с. 15-34).

А тому, як стверджує позивач ОСОБА_1 , тільки після отримання такого Звіту він надіслав на адресу Страховика заяву про виплату страхового відшкодування від 01 вересня 2021 року (а.с. 36).

Враховуючи вищенаведене, слід визнати, що після встановлення судом вини водія транспортного засобу «Богдан А-09202», державний номерний знак НОМЕР_3 у вчиненні ДТП, позивач ОСОБА_1 діяв добросовісно, здійснивши необхідні заходи для отримання відшкодування за пошкодження власного автомобіля у вищевказній ДТП за рахунок Страховика, а встановлений річний строк для звернення до Страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, на думку суду пропущений позивачем ОСОБА_1 через незалежні від останнього причини.

Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові №147/66/16 від 14.12.2021 дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності (п.133 постанови ВП ВС).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач має достатні правові підстави вимагати у судовому порядку в межах трирічного строку загальної позовної давності стягнення з Страховика виплати страхового відшкодування за пошкодження у ДТП транспортного засобу та збитків.

За таких обставин, суд приходить до висноку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з ПрАТ "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" в користь ОСОБА_1 75 309, 00 грн. відшкодування шкоди і збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді та стягненння з ТзОВ "Паннонія Авто-Центр" в користь ОСОБА_1 2 600 грн. компенсації суми франшизи є обгрунтованими, доведеними, такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з ПрАТ "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" та ТзОВ "Паннонія Авто-Центр" судові витрати по справі, зокрема 992, 40 грн. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду та 12 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при зверненні до суду позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 994, 40 грн. (а.с. 7).

А тому, суд вважає, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачів ПАТ "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" та ТзОВ "Паннонія Авто-Центр" по 496 грн. 20 коп. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Віповідно до ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем ОСОБА_1 надано: Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АО №1057319 від 01 березня 2022 рку (а.с. 8), Договір №02/с від 28 лютого 2022 року про надання правничих послуг (а.с. 38), опис наданих адвокатом послуг, згідно якого по даній справі позивачу ОСОБА_1 надано наступні юридичні послуги: вивчення наданих клієнтом документів (кількість - 2 год., вартість одиниці - 500 грн., загальна вартість послуг - 1 000 грн.); перегляд законодавчої бази, пошук і вивчення судової практики (кількість - 2 год., вартість одиниці - 1 000 грн., загальна вартість послуг - 2 000 грн.); надання клієнту консультації (кількість - 1 год., вартість одиниці - 500 грн., вартість послуг - 500 грн.); підготовка і подання до суду позовної заяви (кількість - 3 год., вартість одиниці - 1 500 грн., загальна вартість послуг - 4 500 грн.); підготовка і подання до суду заяв з процесуальних питань (кількість - 1 год., вартість одиниці - 1 000 грн., вартість послуг - 1 000 грн.); участь у судових засіданнях (кількість - 2 год., вартість одиниці - 1 500 грн., загальна вартість послуг - 3 000 грн.), а загальна вартість наданих послуг адвоката Гончарова В.В. згідно вказаного опису складає 12 000 грн. (а.с. 39), які останньому були сплачені позивачем ОСОБА_1 (а.с. 40-41).

Оскільки в матеріалах справи наявний належним чином складений договір про надання правничих послуг, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та документи, які свідчать про оплату позивачем послуг адвоката, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування судових витрат понесених позивачем на правову допомогу.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

А тому, розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним із складністю спору та виконаним адвокатом обсягом робіт, витраченим часом, ціною позову та значенням справи для сторін.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Разом з тим, наявні в матеріалах справи докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування таких у зазначеному розмірі, оскільки, на думку суду, розмір таких не відповідає критерію розумності, співмірності та необхідності.

Також, суд враховує, що представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гончаров В.В. приймав участь в судовому засіданні, призначеному на 06 квітня 2022 року, з 10:00 год. по 10:08 год., тобто тільки 8 хв., у зв`язку із відкладенням судового розгляду справи (а.с. 49). Крім того, в судовому засіданні, призначеному на 04 травня 2022 року, останній участі не приймав, а подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 93).

Наведені обставини, на думку суду, виключають відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що пов`язані з участю представника позивача в судовому засіданні з врахуванням часу 2 год. та вартості однієї години 1 500 грн., а всього 3 000 грн. (ас. 39).

Крім того, враховуючи критерії розумності та співмірності витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи та ціною позову, а також виконаним адвокатом обсягом робіт і витраченим часом та необхідності таких, суд вважає в цій частині позов задоволити частково та стягнути з відповідачів в користь позивача по 2 500 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 22 ЦК України, ст. 6, 22, 28, 30, 36, 37 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 82, 133, 137, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України,-

рішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, 44, 9 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 -75 309,00 грн. (сімдесят п`ять тисяч триста дев`ять гривень) відшкодування шкоди і збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Паннонія Авто-Центр», місцезнаходження якого за адресою: м. Берегове, вул. Мукачівська, 325 Закарпатської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 - 2 600,00 грн. (дві тисячі шістсот гривень) компенсації суми франшизи.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, 44, 9 та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Паннонія Авто-Центр», місцезнаходження якого за адресою: м. Берегове, вул. Мукачівська, 325 Закарпатської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 по 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, 44, 9 та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Паннонія Авто-Центр», місцезнаходження якого за адресою: м. Берегове, вул. Мукачівська, 325 Закарпатської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 по 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Олександр ФЕЙІР