Справа № 442/929/22 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/1132/22 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 квітня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

в лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 квітня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні сараєм літ. «В», як власнику кв. АДРЕСА_1 , шляхом надання доступу до даного приміщення та ключа від замка вхідних дверей в сарай.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 992,40 грн. сплаченого судового збору в рівних частинах.

19 квітня 2022 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заяви покликається на те, що 15 липня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Партикою Ольгою Владиславівною укладено договір про надання правничої допомоги. Стверджує, що адвокатом надано послуги з правничої допомоги, що полягають у ознайомленні з документами, підготовкою заяв та адвокатських запитів, аналізом судової практики, формуванням правової позиції, підготовкою процесуальних документів у справі, а також представництво інтересів клієнта в суді. Зазначає, що надання послуг адвокатом підтверджується актом № 1 прийому-передачі наданих послуг від 10 лютого 2022 року. Вказує, що ОСОБА_1 понесла витрати за надання правничої допомоги в розмірі 1 500 грн., а відтак, оскільки рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 квітня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, такі підлягають стягненню з відповідачів.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 квітня 2022 року заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що до закінчення судових дебатів сторона позивача не подавала та не зробила заяви про подачу доказів понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі, оскільки при зверненні до суду у позовній заяві нею було зазначено, що понесені судові витрати складаються з судового збору та витрат на професійну правову допомогу. Зазначає, що 19 квітня 2022 року, у визначений ч.8 ст.141 ЦПК України строк, адвокат подала заяву про стягнення витрат пов`язаних з розглядом справи разом з детальним описом наданих послуг та доказами понесення таких. Вказує, що відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі і витрат на правничу допомогу, є основним принципом цивільного судочинства. Вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та значенням справи для сторони позивача. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 11 листопада 2022 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 07 листопада 2022 року, датою ухвалення постанови є саме 11 листопада 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Залишаючи без розгляду заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником подано докази на підтвердження витрат на правничу допомогуз пропуском строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України, не зробивши до закінчення судових дебатів заяву про свій намір подати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що є підставою для залишення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що в лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 квітня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні сараєм літ. «В», як власнику кв. АДРЕСА_1 , шляхом надання доступу до даного приміщення та ключа від замка вхідних дверей в сарай.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 992,40 грн. сплаченого судового збору в рівних частинах.

Таким чином, стягнувши з відповідачів на користь позивача 992,40 грн. сплаченого судового збору в рівних частинах, суд першої інстанції при ухваленні рішення суду вирішив питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалося судом першої інстанції при розподілі судових витрат, оскільки на момент ухвалення рішення суду в матеріалах справи відсутня відповідна заява про стягнення таких.

19 квітня 2022 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу заявником подано договір про надання правової допомоги від 15 липня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Партикою О.В., Акт №1 прийняття-передачі наданих послуг від 10 лютого 2022року, а також квитанцію до прибуткового касового ордера № 62 від 18 лютого 2022 року, якою підтверджується сплата ОСОБА_1 адвокату Партиці О.В. 1500 грн. на підставі договору про надання правової допомоги 15 липня 2021 року.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1,2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналіз вищезазначеної норми закону дає підстави для висновку, що суд має право залишити без розгляду заяву про розподіл судових витрат у випадку, якщо така заява зроблена стороною до закінчення судових дебатів, однак стороною не подано доказів про розмір таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що заявником долучено протягом п`яти днів докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, а відтак, висновок суду першої інстанції про те, що заявник не подала таких доказів суперечить фактичним обставинам справи.

До закінчення судових дебатів позивачка та її представник не звернулися до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, при цьому докази були подані фактично у встановлений законом 5-денний строк, відтак суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про залишення без розгляду заяви на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України, тоді як положення вказаної статті можуть бути застосовані лише у випадку несвоєчасного подання доказів на підтвердження понесених судових витрат, якщо відповідна заява була подана до закінчення судових дебатів.

Враховуючи те, що заява про стягнення судових витрат судом першої інстанції не розглядалася, апеляційний суд позбавлений можливості вирішити вказане питання на стадії апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для її скасування з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За таких обставин, ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 квітня 2022 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 квітня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 11.11.2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк