ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21838/21

Провадження № 22-ц/4820/1642/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2022 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР», фінансова компанія) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ТОВ «ФК «ЦФР» зазначило, що 13 вересня 2016 року сторони уклали кредитний договір №, за умовами якого фінансова компанія надала ОСОБА_2 кредит у розмірі 192 760 грн строком на 48 місяців. У свою чергу, відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а в разі прострочення платежів неустойку. В забезпечення виконання своїх обов`язків за кредитним договором ОСОБА_2 за договором застави №3238 від 13 вересня 2016 року передав фінансовій компанії в заставу автомобіль MERCEDES-BENZ Vito, 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . ОСОБА_2 не виконав грошового зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 1 квітня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 260 032 грн 57 коп., яка складається з 55 197 грн 73 коп. неповернутого кредиту, 51 097 грн 34 коп. річних процентів, 111 920 грн 39 коп. щомісячних процентів, 41 817 грн 11 коп. пені.

За таких обставин ТОВ «ФК «ЦФР» просило суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 260 032 грн 57 коп. заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2022 року в позові відмовлено.

Суд керувався тим, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження як факту отримання відповідачем кредитних коштів, так і розміру заборгованості відповідача за кредитним договором, у зв`язку з чим у позові слід відмовити.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «ЦФР» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 звернувся до позивача з заявою про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», тобто відповідач приєднався до запропонованих фінансовою компанією умов кредитування, які встановлені у стандартній формі. Сторони уклали кредитний договір у письмовій формі шляхом публічної пропозиції ТОВ «ФК «ЦФР» укласти такий договір і прийняття цієї пропозиції ОСОБА_2 . Крім того 13 вересня 2016 року відповідач підписав і заяву на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», у якій визначено суму кредиту та дату його надання, процентну ставку за користування кредитом, розмір та порядок нарахування пені, доручення на переказ кредитних коштів. У забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_2 передав фінансовій компанії в заставу автомобіль. За умовами кредитного договору ТОВ «ФК «ЦФР» надало відповідачу кредит, однак, останній не виконав обов`язку з повернення кредитних коштів і сплати процентів, у зв`язку з чим фінансова компанія нарахувала пеню. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 не подав відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, не застосував положення статті 629 ЦК України, неправильно витлумачив норми статті 526 ЦК України та не дотримався приписів статей 81, 89 ЦПК України.

У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

13 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «ФК «ЦФР» із заявою про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», якою відповідач засвідчив своє волевиявлення на приєднання до зазначених умов. Одночасно ОСОБА_2 подав ТОВ «ФК «ЦФР» заяву № від 13 вересня 2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР».

В рамках укладеного сторонами договору ТОВ «ФК «ЦФР» надало ОСОБА_2 кредит у розмірі 192 760 грн строком на 48 місяців. Із указаних кредитних коштів 150 000 грн переказано на користь ОСОБА_2 , 39 400 грн перераховано на оплату страхових платежів за укладеними відповідачем договорами страхування, 360 грн направлено на оплату замовленого відповідачем пакету послуг «Охоронець КредитМаркет 24», 3 000 грн утримано у виді початкового проценту (2% від суми кредиту).

ОСОБА_2 повинен був повернути кредит і сплатити проценти згідно підписаного ним графіка платежів до 11 вересня 2020 року (щомісячними платежами).

За користування кредитом ОСОБА_2 зобов`язався сплатити ТОВ «ФК «ЦФР» щомісячні проценти у розмірі 2,39% від суми кредиту та річні проценти у розмірі 14,99% від суми боргу за договором. За прострочення платежів щоденна пеня склала 0,3% від загальної суми простроченого боргу.

13 вересня 2016 року ТОВ «ФК «ЦФР» і ОСОБА_2 уклали договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Гребенніковою О.І. (зареєстровано в реєстрі за №3238). На забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_2 передав фінансовій компанії в заставу автомобіль MERCEDES-BENZ Vito, 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 не виконав зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим на день закінчення строку кредитування (11 вересня 2020 року) виникла заборгованість у розмірі 260 032 грн 57 коп., яка складається з 55 197 грн 73 коп. неповернутого кредиту, 51 097 грн 34 коп. річних процентів, 111 920 грн 39 коп. щомісячних процентів, 41 817 грн 11 коп. пені.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

а) щодо правовідносин сторін

Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали кредитний договір шляхом підписання ОСОБА_2 заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» від 13 вересня 2016 року (а.с. 13), заяви № від 13 вересня 2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с. 14-15) і графіку платежів (а.с. 16).

При цьому сторони досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо загального розміру кредиту, порядку та умов надання кредиту, строку кредитування, процентної ставки за кредитом, її типу та порядку обчислення, періодичності внесення платежів і відповідальності позичальника за прострочення платежів.

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_2 передав фінансовій компанії в заставу автомобіль.

Отже, ТОВ «ФК «ЦФР» і ОСОБА_2 уклали кредитний договір у письмовій формі.

Із розрахунку заборгованості (а.с. 11-12), а також із змісту договору застави від 13 вересня 2016 року (а.с. 23-25) слідує, що на виконання зобов`язання за кредитним договором ТОВ «ФК «ЦФР» надало ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 192 760 грн, частину з яких відповідач повернув фінансовій компанії. Ці обставини не заперечувалися ОСОБА_2 і його представником, адвокатом Венгером Д.О., в суді.

Висновок суду першої інстанції про недоведеність факту отримання відповідачем кредитних коштів не відповідає фактичним обставинам справи.

б) щодо виконання зобов`язання за кредитним договором і розміру заборгованості

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

При укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами та неустойку.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, яку кредитодавець зобов`язаний передати позичальнику, а той, у свою чергу, зобов`язується повернути цю суму та сплатити проценти.

Зібрані докази вказують на те, що ОСОБА_2 не виконав належним чином (прострочив) свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «ЦФР» правомірно вимагає від нього повернення кредиту, сплати нарахованих процентів і пені.

За таких обставин з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «ЦФР» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 260 032 грн 57 коп.

Висновок суду першої інстанції про недоведеність розміру заборгованості відповідача за кредитним договором не відповідає фактичним обставинам справи.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Не врахувавши всіх обставин справи та указаних норм матеріального права, не давши належної оцінки зібраним доказам, суд першої інстанції помилково виходив з того, що позов ТОВ «ФК «ЦФР» є необґрунтованим, а тому ухвалене ним рішення не може залишатися в силі.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов ТОВ «ФК «ЦФР» задоволено, то з відповідача на його користь слід стягнути судовий збір: 3 900 грн 49 коп. за подання позову, 5 850 грн 73 коп. за подання апеляційної скарги, а всього 9 751 грн 22 коп. (3900,49+5850,73).

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» задовольнити.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, розподіл судових витрат між сторонами змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (місцезнаходження 01033, місто Київ, вулиця Сім`ї Прахових, 50-Б; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35725063) 260 032 гривні 57 копійок заборгованості за кредитним договором і 9 751 гривню 22 копійки судового збору, а всього 269 783 гривні 79 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 листопада 2022 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Т.В. Спірідонова

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Заворотна О.Л.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27