1Справа № 335/6173/21 6/335/84/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Гончарової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, заінтересована особа ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ГУ ПФУ в Запорізькій області звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якої зазначає наступне.

Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 06.09.2021 року, розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення грошових коштів та винесено рішення, яким задоволено частково позовні вимоги, а саме: стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 набуті в порядку спадкування за заповітом у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти недоотриманої пенсії у розмірі 90 290, 44 грн., інфляційні втрати за період з 12.06.2020 року по 31.05.2021 року у розмірі 7 274,93 грн. та 3% річних за період з 12.06.2020 року по 31.05.2021 року у розмірі 2 622,96 грн., а всього стягнуто 100 188,33 грн., стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь Державного бюджету України судовий збір розміром 1001,88 грн.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди відмовлено.

Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_1 05.11.2021 року видано виконавчий лист по справі № 335/6173/21, який перебуває на виконанні у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Запорізькій області про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 набуті в порядку спадкування за заповітом у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти недоотриманої пенсії у розмірі 90 290, 44 грн, інфляційні втрати за період з 12.06.2020 року по 31.05.2021 року у розмірі 7 274,93 грн. та 3% річних за період з 12.06.2020 року по 31.05.2021 року у розмірі 2 622,96 грн., а всього стягнуто 100 188,33 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 15.06.2022 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задоволено частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2021 року у цій справі в частині стягнення з Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат та 3% річних змінено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати за період з 25.03.2021 року по 31.05.2021 року у розмірі 1814.03 грн., 3% річних за період з 25.03.2021 року по 31.05.2021 року у розмірі 504, 64 грн.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишено без змін.

В решті рішення суду не оскаржується та апеляційним судом не переглядалося.

Заявник посилаючись на те, що оскільки постановою Запорізького апеляційного суду від 15.06.2022 змінено рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2021 року, тобто зменшено суму, в частині стягнення з Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат та 3% річних, просить суд, визнати виконавчий лист виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 05.11.2021 року таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, тому суд вважає за можливе розглянути дану заява за відсутності стягувача.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2021 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення грошових коштів та винесено рішення, яким задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 набуті в порядку спадкування за заповітом у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти недоотриманої пенсії у розмірі 90 290, 44 грн., інфляційні втрати за період з 12.06.2020 року по 31.05.2021 року у розмірі 7 274,93 грн. та 3% річних за період з 12.06.2020 року по 31.05.2021 року у розмірі 2 622,96 грн., а всього стягнуто 100 188,33 грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1001,88 грн.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди відмовлено.

05.11.2021 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя Седньову М.Ю. видано виконавчий лист по справі № 335/6173/21, який, як зазначає заявник, перебуває на виконанні у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Запорізькій області про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 набуті в порядку спадкування за заповітом у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти недоотриманої пенсії у розмірі 90 290, 44 грн., інфляційні втрати за період з 12.06.2020 року по 31.05.2021 року у розмірі 7 274,93 грн. та 3% річних за період з 12.06.2020 року по 31.05.2021 року у розмірі 2 622,96 грн., а всього стягнуто 100 188,33 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 15.06.2022 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задоволено частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2021 року у цій справі в частині стягнення з Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат та 3% річних змінено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати за період з 25.03.2021 року по 31.05.2021 року у розмірі 1814.03 грн., 3% річних за період з 25.03.2021 року по 31.05.2021 року у розмірі 504, 64 грн.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишено без змін.

В решті рішення суду не оскаржувалося та апеляційним судом не переглядалося.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За приписами ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

В силу ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З наведених положень законодавства випливає, що підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З аналізу вказаної статті можна дійти висновку, що підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, є: 1) його було видано помилково; 2) обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; 3) з інших причин.

Як випливає із змісту узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015, наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Під іншими причинами, за роз`ясненнями згаданого узагальнення, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 26 Закону України „Про виконавче провадження (щодо забезпечення державою виконання судового рішення) від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 в абзацах сьомому, восьмому підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини закріплює, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Виняток з цього правила становлять перелічені в статті 432 ЦПК України причини, якими може бути обумовлено невиконання рішення суду.

Судова практика допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав його помилкової видачі, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване.

Як роз`яснено у Інформаційному листі, підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25 вересня 2015 року необхідно звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 N 11-рп/2012).

Існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить майно цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі „Пономарьов проти України від 03.04.2008, заява N 3236/03, п. 43).

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Наведена обставина підпадає під перелічені в цивільному процесуальному законі підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, тому заява Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 432 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, заінтересована особа ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист по справі № 335/6173/21, виданий 05.11.2021 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів, з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В.Геєць