Провадження № 2-п/752/98/22
У Х В А Л А

29 листопада 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача - ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04.02.2014 року, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

у жовтні 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Цикаришвілі Б.Т. подав заяву про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04.02.2014 року по цивільній справі за позовом ПАТКБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву мотивував тим, що Голосіївським районним судом м. Києва 04.02.2014 року у справі № 752/21520/13-ц провадження № 2/752/1577/14 ухвалено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ«ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором від 19.06.2008 року у розмірі 21 309,91 грн. та судового збору в сумі 229,40 грн.

Однак, ОСОБА_2 позовну заяву з додатками по справі не отримував, про відкриття провадження не знав, тому відзив на позовну заяву не подавав.

Окрім того, вказав, що ОСОБА_2 судові повістки не отримував, про що в рішенні суду зазначено: «У судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився. Судові повістки повернулись до суду без вручення адресату у зв`язку із закінченням терміну зберігання», позовні вимоги відповідач не визнає.

Зазначив, що під час звернення до нотаріуса для вчинення нотаріальних дій ОСОБА_2 дізнався про те, що на все його майно накладено арешт.

Відповідно до інформації, наданої нотаріусом, постанова про арешт майна боржника видана відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві , адреса: 03022, м. Київ, вул. Ломоносова, 22/15 ще в 2014 році. При чому відповідно до вказаної інформації, прізвище ім`я та по-батькові та РНОКПП ОСОБА_2 , однак адреса зазначена: АДРЕСА_1 , що це за адреса ОСОБА_2 не знає.

Вказав, що з метою отримання інформації про підстави накладення арешту на майно ОСОБА_2 було направлено адвокатський запит до Голосіївського відділу ДВС у місті Києві, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо надання інформації про наявні виконавчі провадження, де боржником є громадянин ОСОБА_2 .

З листа начальника відділу Голосіївського відділу ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) від 13.07.2022 року вбачається, що на виконанні державної виконавчої служби перебувають наступні виконавчі провадження стосовно ОСОБА_2 :

1) виконавче провадження № 4366557 з примусового виконання виконавчого листа № 752/22417/13-ц, виданого Голосіївським районний судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 21539,31 грн.

16.12.2014 року державним виконавцем згідно п. 2 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу;

2) виконавче провадження № 44831724 з примусового виконання виконавчого листа № 752/21520/13-ц від 30.07.2014 року, виданим Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «Приватбанк» боргу у розмірі 21539,31 грн.

16.12.2014 року державним виконавцем відділу згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу;

3) виконавче провадження № 44831850 з примусового виконання виконавчого листа № 752/21520/13-ц від 30.07.2014 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «Приватбанк» боргу у розмірі 21309,91 грн.

16.12.2014 року державним виконавцем відділу згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону винесено постанову про повернення виконавчого провадження;

4) виконавче провадження № 47239071 з примусового виконання виконавчого листа № 752/21520/13-ц від 30.04.2014 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 229,40 грн.

28.09.2015 державним виконавцем відділу згідно п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція Закону) винесено постанову про закінченнявиконавчого провадження, у зв`язку із тим, що згідно відповіді УПФУ боржник працює в Полтавській область, с. Білоцерківка, що по територіальності відноситься до ВДВС Великобагачанського РУЮ;

5) виконавче провадження № 472391 з примусового виконання виконавчого листа № 752/21520/13-ц від 30.07.2014 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ « КБ «Приватбанк» заборгованості урозмірі 21309,91 грн.

28.09.2015 року державним виконавцем відділу згідно п.10 ч.1 с т . 4 закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція Закону) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із тим, що згідно відповіді УПФУ боржник працює в Полтавська область, с. Білоцерківка, що по територіальності відноситься до ВДВС Великобагачанського РУЮ;

6) виконавче провадження № 48832824 3 примусового виконання виконавчого листа № 752/22417/13-ц від 16.05.2014 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 21539,31 грн.

20.11.2015 року державним виконавцем Відділу, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція Закону) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу;

7) виконавче провадження № 50356615 з примусового виконання виконавчого листа № 752/22417/13-ц від 16.05.2014 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 21539,31 грн.

28.04.2016 державним виконавцем Відділу згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція Закону) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 17).

Також, вказав, що з вищевказаного листа органу ДВС вбачається, що згідно п. п. 9.9 та 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, на даний час закінчилися строки зберігання виконавчих проваджень, після яких виконавчі провадження підлягають знищенню.

Зазначив, що з метою встановлення обставин справи звернувся на електронну адресу Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії судового рішення по справам:

-справа № 752/22417/13-ц провадження № 2/752/1804/14 провадження № 2/752/1804/14- справа № 752/22417/13-ц, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 21 539,31 грн.;

-справа № 752/21520/13-ц провадження № 2/752/1577/14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 21 309,91 грн. та судового збору у розмірі 229,40 грн.

12.10.2022 року простим поштовим відправленням було отримано відповідь з Голосіївського районного суду м. Києва про те, що вказані судові справи у відповідності до затвердженого наказом ДСА України № 1087 від 07.12.2017 року «Про затвердження переліку судових справ, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання документів» були знищені, як такі, що не мають науково-історичної цінності та втратили практичне значення, також до листа додані копії судових рішень по вищевказаних справах, що свідчить про те, що вони були (а.с. 19).

Вважав, що аналіз отриманих копій судових рішень, свідчить про те, що вони були прийняті за позовом ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» за кредитом, який нібито отримав ОСОБА_2 , в сумі 4 950,00 грн. за укладеним кредитним договором від 19.06.2008 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту.

В обох рішеннях зазначено, що станом на 03.11.2014 року заборгованість складає 21 309,91 грн з яких: 4 950,00 грн. - заборгованість за кредитом, 14868,96 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи, передбачені пунктом 8.6. Умов та правил банківських послуг; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 990,95 гривень - штраф (процентна складова). Таким чином з копії рішення важко встановити яким чином надався кредит та кому він надався.

Вважав, що оскільки копія судового рішення отримана ним 12.10.2022 року, за таких обставин є усі підстави для поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, та як результат скасування його та ухвалення нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «Приватбанк» потрібно відмовити (а.с. 3-9).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.11.2022 року заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду на 29.11.2022 року (а.с 32).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Поняття «перегляд судового рішення» є значно ширшим ніж «оскарження судового рішення» в розумінні процесуального законодавства.

Процесуальний Закон не дає визначення терміну «поважні причини». Однак в Рішенні Верховного суду України від 13.09.2006 по справі № 6-26370кс04 вказане наступне: «Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим».

Суд при розгляді питання про поновлення пропущених строків повинен обґрунтувати свою позицію відповідними доводами, а не лише зазначити «визнати поважними причини пропуску процесуальних строків» (Ухвала ВСУ від 26.01.06 справа № N 6-7307кс04).

Статтями 286-289 ЦПК України визначено, що, прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви.

Заява про перегляд заочного рішення має бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження. Заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Головуючий відкриває судове засідання і з`ясовує, хто з учасників справи з`явився, встановлює їх особу, перевіряє повноваження представників, після чого повідомляє зміст заяви і з`ясовує думку сторін та інших учасників справи щодо вимог про перегляд заочного рішення.

В результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

В судовому засіданні представник заявника - ОСОБА_1 підтримав заяву про перегляд заочного рішення та просив її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04.02.2014 року у справі № 752/21520/13-цзадоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 19.06.2008 року у розмірі 21 309,91 грн. та судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Інших доказів суду сторонами не надано.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, до заяви про перегляд заочно рішення доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, не додано.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню за наявності двух умов: якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З наданих представником відповідача доказів вбачається, що копію заочного рішення від 04.02.2014 року відповідачем було отримано 12.10.2022 року , тому суд вважає, що строк для подання заяви про перегляд заочного рішення пропущено відповідачем з поважних причин, у зв`язку з чим підлягає поновленню.

Водночас, суд враховує, що матеріали цивільної справи № 752/21520/13-ц за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості як вбачається з Акту про вилучення для знищення номенклатури справ (документів), що не підлягають зберіганню № 18 від 18.02.2022 року, були знищенні у 2022 році у зв`язку з закінченням терміну їх зберігання.

Також відсутня можливість перевірити надання (ненадання) відповідачем у справі доказів на підтвердження його позиції стосовно позовних вимог.

Отже, оскільки представником відповідача крім того, що відповідач позов не визнає, не наведено доводів, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, з огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення представника ОСОБА_2 - адвоката Цикаршвілі Б.Т. та скасування заочного рішення.

Крім того, заява про перегляд заочного рішення підлягає розгляду у справі, в якій ухвалено заочне рішення, в даному випадку - у справі № 752/21520/13-ц Голосіївського районного суду м. Києва.

Оскільки така справа знищена, то має місце втрата судового провадження.

Відновлення втраченого судового провадження врегульовано розділом Х ЦПК України, без його проведення розгляд заяви про перегляд заочного рішення є неможливим.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Тому виконання рішення суду повинно розглядатись як невід`ємна частина судового процесу в розумінні ст.6 конвенції (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року, «Брумареску проти Румунії» від 28.11.1999 року, «Бакай та інші проти України» від 9.11.2004 року).

Однією з гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є існування на законодавчому рівні інституту цивільного процесуального права - відновлення втраченого судового провадження. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення та виконання судового рішення.

За правилами ст. ст. 488-490 ЦПК України відновленню підлягає втрачене повністю або частково судове провадження в цивільній справі, закінченої ухваленням рішення або у якій провадження закрито. Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду. Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 488, 489 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження у цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом. Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відновлення втраченого судового провадження здійснюється судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, на якій стадії розгляду (в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції) вона перебувала. Якщо необхідно здійснити апеляційний або касаційний розгляд справи, її матеріали після такого відновлення передаються місцевим судом відповідно до суду апеляційної або касаційної інстанції.

З наведеного вбачається висновок, що за правилами розділу X ЦПК України, відновлення втраченого (і в разі, якщо справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження у цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 491 ЦПК України) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (якщо це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції, тощо).

Відповідний висновок також зроблений в ухвалі Верховного Суду від 20.03.2018 року у справі № 2-4646/11. Такий висновок також узгоджується з правовою позицією ВССУ, що викладена в ухвалі від 05.08.2015 року у справі № 6-7938св15, де суд касаційної інстанції зазначив, що повертаючи апеляційну скаргу з підстав відсутності достатніх матеріалів справи, необхідних для її розгляду, суд апеляційної інстанції не виконав вимог частини сьомої статті 297 ЦПК та не вирішив питання про її повернення до суду першої інстанції для належного оформлення, а в разі необхідності - і вирішення питання про відновлення втраченого провадження, як передбачено ст. ст. 402-408 ЦПК, та не роз`яснив права скаржнику подавати відповідну заяву.

Отже, мета звернення до суду з вищезазначеною заявою про перегляд заочного рішення суду, пов`язана з захистом прав та інтересів ОСОБА_2 , а тому, для вирішення питання щодо перегляду ухваленого у справі заочного рішення по суті спору, є обов`язковим відновлення втраченого судового провадження.

Судом не вбачається достатніх підстав для порушення за ініціативою суду питання про відкриття провадження по відновленню судового провадження.

При цьому, суд не враховує подану представником ОСОБА_2 - адвокатом Цикаршвілі Б.Т. в переліку доданих до заяви про перегляд заочного рішення матеріалів до заяви про перегляд заочного рішення заяву про відновлення втраченого судового провадження через її подання з порушенням процедури, визначеної процесуальним законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76, 259-261, 284, 288, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву представника відповідача - ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04.02.2014 року, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, однак відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя В.С. Хоменко