Справа № 462/4394/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мруць І. С.,

за участю секретаря судового засідання Грицак А.Р.,

справа № 462/4394/22,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач подала до суду позов, в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 вересня 2019 року, Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис №3204, залишити після шлюбу дівоче прізвище позивача ОСОБА_3 , стягнути понесені судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що з відповідачем спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, мають різні погляди на життя, спільних дітей від шлюбу немає. Зазначає, що шлюбні відносини припиненні, з січня 2022 року спільне господарство не ведуть.

16 вересня 2022 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) та призначено судове засідання.

Позивач у судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явися, був належно повідомленим про час та місце розгляду справи.

03.11.2022 року від відповідача ОСОБА_4 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Суд, вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів за відсутності позивача та відповідача, кожен з яких подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Судом встановлено, що 19 вересня 2019 року сторони зареєстрували шлюб у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис №3204. Дана обставина підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 11 (припинення шлюбу), зокрема статті 112 Сімейного кодексу України.

Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Аналізуючи відповідні положення норм права та враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підставний, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі; при обставинах, зазначених позивачем у позові, та збереження такого шлюбу суперечить інтересам позивача.

Від шлюбу з відповідачем у позивача дітей немає. Спорів з приводу поділу майна сторони також не мають.

За таких обставин, суд доходить висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім`я фактично не існує, подальше спільне проживання та примирення між сторонами неможливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керуючись ст.141 ЦПК України, беручи до уваги задоволення позовних вимог позивача, вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збірсплачений позивачем за звернення до суду з вказаним позовом у сумі 992.40 грн., що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи (а.с.1).

Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг ); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи викладене, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Позивач у позовній заяві просить здійснити розподіл судових витрат та надає розрахунок витрат, в тому числі, на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. які складаються з: консультації 60хв. 00.00 грн.; підготовка та подача поштової заяви про розірвання шлюбу 60 хв. 5000.00 грн., участь в засіданнях Сихівського районного суду м. Львова- 1 судове засідання до 60хв. 1000.00 грн. (а.с.7)

Згідно квитанції №1605, замовник ОСОБА_1 сплатила 6000.00 грн виконавцю Плат Єлизавети Ігорівни (а.с.10).

Оскільки, в межах даної справи представником позивача ОСОБА_5 адвокатом Плат Є.І. участь у судових засіданнях Сихівського районного суду м. Львова не здійснювалась, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем витрати на правову допомогу, у розмірі 5000 грн., що на думку суду відповідатиме критеріям розумності.

Керуючись ст. 12, 13, 17, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 110 Сімейного кодексу України , суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 вересня 2019 року, Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис №3204.

Після розірвання шлюбу позивачу залишитипрізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Судове рішення складено 11 листопада 2022 року.

Суддя: І.С. Мруць