Житомирський апеляційний суд
Справа №288/2219/21 Головуючий у 1-й інст. Рудник М.І.
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Житомирі цивільну справу № 288/2219/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 січня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Рудника М.І. у смт Попільня,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» звернулося до суду із названим позовом та просило стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за договором № 2650417 про надання споживчого кредиту від 14.07.2020 у сумі 20 832 грн та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 14.07.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 2650417 про надання споживчого кредиту через Інформаційно-телекомунікаційну систему Товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт Товариства або Мобільний додаток.

Згідно Кредитного Договору позивач надав відповідачу кошти у розмірі 7000.00 гривень на умовах встановлених Договором. Товариство надає Споживачу кредит у гривнях, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати обов`язки, передбачені Договором.

Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено 14.07.2020, шляхом перерахування на банківську картку Клієнта № НОМЕР_1 Visa відкриту в АТ «Альфабанк», яку останнім вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та затверджується копією Інформаційної довідки платіжного провайдера ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» №5524-ВП від 12.11.2021 року, яка складена у відповідності до вимог законодавства та містить усі необхідні реквізити, а сам Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію Національного банку України (№ 35 від 31.12.2015) на здійснення переказів грошових коштів та внесене в Державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №593 від 02.07.2015 р.).

Згідно Кредитного договору, сторони погодили істотні умови договору, а саме: - Сума кредиту - 7000 гривень 00 копійок (п. 1.3.); - Строк договору - 14 днів (п.1.4.);- Процентна ставка: Знижена процентна ставка становить 0,01 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору (без пролонгацій), якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку (п. 1.5.1.). Стандартна процента ставка становить 1,90 % в день від суми кредиту, застосовується: - у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо Споживач не виконав умови зазначені в пп. 1.5.1. Договору для застосування зниженої процентної ставки; - у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.4.1- 4.6 цього Договору; - у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 част.1 статті 1048 Цивільного кодексу України (п. 1.5.2.).

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання, передбачені умовами кредитного договору та здійснив перерахунок коштів на вказані відповідачем в заявці реквізити банківської картки, однак відповідачем належним чином не було виконано договірні зобов`язання, а саме: не повернуто кошти в строк на умовах, встановлених кредитним договором та не сплачено відсотки.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором станом на момент подання позовної заяви відповідач перед Товариством має заборгованість у розмірі 20832.00 гривень, яка складається з: - 7000,00 гривень - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); - 13832.00 гривень - сума заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом строком за 104 днів, нарахування процентів здійснено відповідно до п.1.5.2., п. 3.1. Договору.

Виходячи із наведеного, ТОВ «Авентус Україна» просило задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 січня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» заборгованість за Договором № 2650417 про надання споживчого кредиту від 14 липня 2020 року в сумі 20832 гривні 00 копійок.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення - про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що позивачем не доведено, що кредитний договір було укладено саме із ОСОБА_1 . Вказує, що матеріали справи не містять доказів того, що Договір був акцептований сторонами в порядку, передбаченому законом, що саме цей договір розумів відповідач та ознайомився із ним, що Договір взагалі містив умови щодо кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки у зазначеному в договорі розмірах і порядку нарахування. Також заперечує факт отримання відповідачем коштів у сумі 7000 грн, а подані позивачем докази вважає неналежним розрахунковим документом згідно положень Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті. Вказує, що позивачем не надано оригіналів електронних доказів для огляду суду першої інстанції та порушено порядок долучення додаткових доказів.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Авентус Україна» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін , а апеляційну скаргу - без задоволення. Вказує, що в матеріалах справи міститься належний обсяг доказів на підтвердження факту укладення кредитного договору та належно доведено процедуру укладення кредитного договору в електронній формі. Наголошує, що 14.07.2020 сторонами свідомо вчинено сукупність дій, спрямованих на укладення кредитного договору. Кредитний договір було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, про що зазначено в розділі Кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» - (Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М451995, 14.07.2020 15:16:24/ ОСОБА_1 /). Також вказує, що ОСОБА_1 перед укладенням кредитного договору надано інформацію щодо умов кредитування та він підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна». Звертає увагу на той факт, що Кредитний договір не був би укладений між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем без реєстрації останнього на сайті Товариства за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету, без подання заявки на отримання кредитних коштів, а переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору, підтверджується копією Інформаційної довідки платіжного провайдера ТОВ ФК «Вей Фор Пей» № 5524-ВП від 12.11.2021В, в якій зокрема, вказано маску картки, на яку було здійснено переказ коштів, а саме: НОМЕР_2 , яка складена у відповідності до законодавства та містить усі необхідні реквізити, а сам Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію Національного банку України на здійснення переказів грошових коштів та внесений в Державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК№ 593 №593 від 02.07.2015).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , укладено Договір № 2650417 про надання споживчого кредиту від 14 липня 2020 року.

Зі змісту Договору вбачається, що його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». В тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході. Товариство на умовах встановлених Договором, надає споживачу кредиту у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту складає 7000,00 гривень. Строк кредиту 14 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графі платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього Договору. Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання споживачем умов Договору та становить: Знижена процентна ставка 0,01 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору (без пролонгації), якщо в цей строк споживач здійснив повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку (підпункт 1.5.1. розділ 1 Договору). Стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту, застосовується: у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4. цього Договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в пп. 1.5.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки та у межах нового строку, якщо відбулось продовження строку користування кредитом відповідно до п. 4.104.6 цього Договору та у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Даний Договір підписаний споживачем ОСОБА_1 електронним підписом /а.с.7-9/.

Згідно п. 4.1. Договору передбачено, що строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2.- 4.5 Договору.

Із пункта 4.2. Договору вбачається, що Споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3 Договору. Пункт 4.3. Договору визначає, що Пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем.

Відповідно до пункту 4.4. Договору, Товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) Споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені Споживачем Товариству в Особистому кабінеті/зазначені в Договорі. Пункт 4.5. Договору вказує, що у випадку акцептування Товариством пропозиції (оферти) Споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення Споживачем дій, зазначених в п.4.3 Договору, та нова дата повернення кредиту відображається в Особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою.

Згідно із пунктом 4.6. Договору, вказаний порядок внесення змін до Договору щодо продовження строку кредиту, Сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки, воля Сторін в даному випадку виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 Цивільного кодексу України до письмової форми правочину.

Пункт 5.4. Договору передбачає обов`язки споживача, зокрема, споживач зобов`язаний: 1) у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором.

Із Графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту № 2650417 від 14.07.2020 вбачається, кількість платежів/періодичність - один/одноразово, дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів: 28 липня 2020 року, сума кредиту: 7000 гривень, сума нарахованих процентів: 9,80 гривень та надано реквізити для оплати. Вказаний Графік підписаний споживачем ОСОБА_1 електронним підписом /а.с.10/.

Судом також встановлено, що згідно Паспорту споживчого кредиту, споживач отримав інформацію до укладення договору про споживчий кредит, а саме: інформацію про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та іншу інформацію. Паспорт споживчого кредиту підписаний споживачем ОСОБА_1 електронним підписом /а.с.11-12/.

Правилами подання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» визначені всі умови надання кредиту /а.с.13-20/.

Як вбачається з Картки обліку Договору № 2650417 від 14.07.2020 позичальника ОСОБА_1 , загальна заборгованість за Договором становить 20 832 гривні 00 копійок /а.с.21-23/.

Згідно із повідомленням № 5524-ВП від 12 листопада 2021 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», дане товариство надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Між підприємствами ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» та ТОВ «АВЕНТУС Україна» укладено угоду на переказ коштів № ВП - 200417-1 від 20 квітня 2017 року. Відповідно до Договору ВП -200417-1 від 20.04.2017 року було здійснено за дорученням ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» наступні успішні перекази коштів на картки клієнтів: - 14.07.2020 року на суму 7000 гривень 00 копійок, маска картки НОМЕР_3 , код авторизації 189567, номер транзакції в системі WayForPay - creditplus -9022885. /а.с.24/

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку. /а.с.25/

Відповідно до витягів з офіційно інформаційно - реєструючої електронної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА», при отриманні кредиту було проведено реєстрацію, підтверджено заявку, погоджено пропозицію на укладення договору та затверджено кредит в розмірі 7000.00 гривень, про що було повідомлено відповідача на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 та кошти в розмірі 7000.00 гривень відправлені карту. /а.с.87-91/

Довідкою позивача про розрахунки за Договором № 2650417 про надання коштів у позику від 14 липня 2020 року підтверджується, що 14 липня 2020 року було здійснено переказ коштів ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) в розмірі 7000.00 гривень /а.с.92/.

На підтвердження позовних вимог ТОВ «Авентус Україна» надало наступні докази: - договір № 2650417 про надання споживчого кредиту від 14 липня 2020 року; - графік платежів до договору № 2650417 про надання споживчого кредиту від 14 липня 2020 року; - паспорт споживчого кредиту; - правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна». /а.с.98-116/

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, враховуючи те, що встановленими під час судового розгляду обставинами та матеріалами справи, доведено викладені позивачем при зверненні до суду з позовом підстави, дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором.

Суд також зазначив, що наведені представником відповідача доводи щодо відсутності належних підтверджень укладення відповідачем договору та отримання ним коштів, спростовуються встановленими під час розгляду справи обставинами та наданими позивачем доказами та вказав, що в свою чергу доказів протилежного відповідачем надано не було.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції правильно визначився з їх характером та нормами права, що їх регулюють.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Особливістю спірних правовідносин у даній справі є укладання договору про надання споживчого кредиту через інформаційно-телекомунікаційну систему товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт товариства або мобільний додаток. З урахуванням даної обставини, застосуванню підлягають наступні положення законодавства.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Порядок укладення електронного договору передбачений ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до положень даної статті, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону).

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» визначено, що електронний цифровий підпис - це вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Вказаний електронний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Судом першої інстанції встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за спірним договором кредитодавець виконав своєчасно і повністю, надавши кредитні ресурси у повному обсязі.

Оскільки сума зазначених у договорі грошових коштів була перерахована на підставі прийняття умов кредитування відповідачем, підтвердженим є факт укладання договору, що спростовує доводи представника позивача щодо заперечення проти підписання спірного договору.

Відповідно до умов даного договору ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 7000 грн., які були перераховані на його платіжну картку, що підтверджується карткою обліку інформації. Картка обліку та Довідка про розрахунки за Договором № 2650417 про надання коштів у позику від 14.07.2020 містить інформацію про те, що відповідач користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість, однак внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість у сумі 20 832 грн. (а.с. 92).

Відповідач ОСОБА_1 не надав суду доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості перед ТОВ «Авентус Україна», так само як і не довів відсутність самої заборгованості.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність стягнення на користь позивача заборгованості зі сплати тіла кредиту у розмірі 7000 грн, а також заборгованості за відсотками у сумі 13832 грн.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що кредитний договір укладено не було. Зазначене твердження спростовується, оскільки підписання електронного договору електронним цифровим підписом у встановленому законодавством порядку вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

До того ж 27.07.2020 через Особистий кабінет Згортюком Р.М. було ініційовано продовження строку користування кредитом до 10.08.2020 шляхом вибору в Особистому кабінеті опції «Продовжити кредит» з натисканням відповідної клавіши та з одночасним ініціюванням платежу на користь Товариства у розмірі суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Строк користування кредитом було продовжено по бажанню споживача ще декілька разів, а саме: з 10.08.2020 до 24.08.2020, з 25.08.2020 до 08.09.2020, з 16.09.2020 до 30.09.2020, з 06.10.2020 до 20.10.2020, з 04.11.2020 до 18.11.2020.

Вказана сукупність дій ОСОБА_1 також свідчить про те, що останній уклав договір кредиту, погодився на умови кредитування, здійснював користування кредитними коштами та вчиняв дії щодо пролонгації договору.

Колегія суддів погоджується із доводами ТОВ «Авентус Україна», викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, щодо погодження споживача - ОСОБА_1 із умовами кредитування шляхом підписання електронним цифровим підписом умов договору із подальшим отриманням грошових коштів, відповідно до даного договору та відхиляє доводи представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в цій частині з наведених мотивів.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими та такими, які узгоджуються із матеріалами справи. При встановленні зазначених фактів судом не було допущено порушення норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді