ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9251/22 Справа № 219/8085/20 Суддя у 1-й інстанції - Погрібна Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Хейло Я. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Хейло Я.В.

суддів - Мірути О.А., Тимченко О.О.

розглянувши заяви суддів Дніпровського апеляційного суду Хейло Яни Валеріївни та Мірути Ольги Анатоліївни про самовідвід у цивільній справі № 219/8085/20 за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк») звернулось до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2020 року позов АТ «Альфа-Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 175АІ2 від 27 квітня 2012 року в сумі 157 335, 32 грн, яка складається з наступного: 63 932,22 грн сума заборгованості за кредитом, 58 240,16 грн сума заборгованості за відсотками, 15 869,39 грн сума пені за несвоєчасне повернення кредиту, 14 101,31 грн сума пені за несвоєчасне повернення відсотків, 2 749,09 грн розмір інфляційних витрат за кредитом, 2 443,15 грн розмір інфляційних витрат за відсотками. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 травня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гуревича Р. Г. про перегляд заочного рішення задоволено.

Заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2020 року скасовано.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2021 року позовну заяву в частині позовних вимог АТ «Альфа-Банк» про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 15 869,39 грн, пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 14 101,31 грн, інфляційних витрат за відсотками у розмірі 2 443, 15 грн. залишено без розгляду.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2021 року у задоволенні позову АТ «Альфа-Банк» відмовлено.

Додатковим рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 500 грн та судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи № 219/8085/20 між суддями визначено наступний склад колегії суддів: суддя-доповідач Хейло Я.В., судді Мірута О.А., Тимченко О.О.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи № 219/8085/20 між суддями від 07 грудня 2021 року цивільну справу розподілено колегії суддів: Хейло Я.В. Міруті О.А., Конурній О.Д.

Постановою Донецького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року, апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» задоволено частково.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2021 року скасовано.

Позов АТ «Альфа-Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 27 квітня 2012 року № 175АІ2 у розмірі 69 663,08 грн., яка складається з: 63 932,22 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2 981,77 грн. заборгованість за відсотками за період часу з 01 вересня 2017 року до 26 квітня 2019 року; 2 749,09 грн. інфляційні збитки.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 22 липня 2022 року № 40 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема територіальна підсудність судових справ Донецького апеляційного суду визначена за Дніпровським апеляційним судом.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Гуревичем Родіоном Геннадійовичем - задоволено.

Постанову Донецького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу Дніпровського апеляційного суду визначено наступний склад колегії суддів: суддя-доповідач Хейло Я.В., судді Мірута О.А., Тимченко О.О.

Як вбачається із матеріалів справи, судді Хейло Я.В., Мірута О.А. брали участь у розгляді даної справи в порядку апеляційного провадження при прийнятті постанови Донецького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року, якою було розглянуто апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2021 року, тому зазначені судді не можуть брати участь у новому розгляді даної справи, у зв`язку із чим ними заявлено самовідвіди.

Згідно частини 3 статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статті 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Виходячи з наведеного вище, з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб у майбутньому прийняте за результатами розгляду даної цивільної справи судове рішення не було поставлено під сумнів, з метою утримання від дій, які можуть викликати конфлікт інтересів та уникнення упередженості у розгляді апеляційної скарги, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності або об`єктивності суддів Хейло Я.В., Мірута О.А., враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, а також запобігання подальшого можливого впливу на колегію суддів, апеляційний суд вважає, що заяви про самовідвід суддів Хейло Я.В., Мірути О.А., підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 39-41, 381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяви суддів Хейло Яни Валеріївни, Мірути Ольги Анатоліїівни про самовідвід - задовольнити.

Передати справу номер № 219/8085/20 за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу справи відповідно до статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: