Ухвала

28 листопада 2022 року

місто Київ

справа № 194/1587/21

провадження № 61-11385ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (далі - ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ») на відшкодування моральної шкоди 227 000,00 грн.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року, залишеного без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2022 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 110 000,00 грн. Здійснено розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, вважав обґрунтованими доводи позивача про те, що внаслідок роботи в умовах впливу шкідливих факторів виробництва на підприємстві відповідача, йому встановлено 55 % втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності безстроково, а тому наявні підстави для відшкодування завданої йому у зв`язку з ушкодженням здоров`я моральної шкоди в розмірі 110 000,00 грн. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суди врахувалитяжкість фізичних і моральні страждань позивача, їх тривалість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, тривалість роботи позивача на підприємстві відповідача.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У листопаді 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2022 року, у якій заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За правилом частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2022 року - 2 481,00 грн.

Предметом позову у цій справі є вимоги майнового характеру про стягнення 227 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Отже, ціна позову у цій справі складає 227 000,00 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00*100=248 100,00).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктами «а», «в», «г» частини третьої статті 389 ЦПК України.

Право на оскарження судових рішень у малозначній справі ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» обґрунтовувало тим, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки відсутня єдина правозастосовча практика щодо визначення порядку розрахунку моральної шкоди, мінімального та максимального її грошового відшкодування.

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики на сучасному етапі її розвитку та становлення, воно повинно мати одночасно винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значущістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

При визначенні розміру відшкодування моральної суди застосовують частину третю статті 23 ЦК України, ураховують характер правопорушення, глибину фізичних та моральних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, засади розумності, виваженості, справедливості, з урахуванням обставин, що мають істотне значення у конкретній справі. Такі критерії є загальновизначеними та відповідають практиці Верховного Суду, зокрема висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19).

Таким чином, заявник не зазначив в чому конкретно полягає значущість для держави і суспільства правового питання, яке на його думку, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Такі посилання носять загальний характер і направлені виключно на обґрунтування формальних підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Іншим випадком, який є підставою для відкриття провадження у малозначній справі, заявник вказав підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, а саме зазначена справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника, оскільки зазначена категорія справ є поширеною, проте суди попередніх інстанцій здійснюють безпідставне стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди працівникам, що суттєво впливає на фінансовий стан підприємства.

Перевіряючи зазначені аргументи, Верховний Суд зазначає, що словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наведені заявником доводи не дають підстав вважати, що зазначена справа становить значний суспільний інтерес та виняткове значення для заявника.

Касаційна скарга також містить посилання на те, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (підпункт «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), оскільки неможливо встановити, чи не перевищує ціна позову ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за відсутності методики визначення розміру відшкодування моральної шкоди відповідно до процента втрати працездатності.

Верховний Суд вважає зазначений довід безпідставним, оскільки за змістом пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову щодо вимог про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка визначена до стягнення позивачем.

Невідповідність ціни позову може бути оцінена судом першої інстанції на стадії відкриття провадження у справі лише у випадку, якщо визначена позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна (частина друга статті 176 ЦПК України).

Позивачем ОСОБА_1 визначена ціна позову в грошовій оцінці, що становить 227 000,00 грн, а тому справа є малозначною в силу вимог закону.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд встановив відсутність винятків, зазначених у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, що дають право на оскарження судових рішень у малозначних справах. Фактично доводи заявника зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями, власного тлумачення застосування норм права у конкретній справі, а також необхідності переоцінки доказів щодо розміру відшкодування моральної шкоди, що перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 400 ЦПК України.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не впливає на визначений процесуальним законом обов`язок Верховного Суду відмовити у відкритті касаційного провадження у малозначній справі, за відсутності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у такій справі підлягають касаційному оскарженню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я.

Копію ухвали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик А. С. Олійник В. В. Яремко