БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/8546/21
провадження № 2/361/1432/22
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

08 листопада 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Горької С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача

У вересні 2021 року до суду надійшов вищевказаний позов ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що на підставі рішення виконкому Великодимерської селищної ради від 29 жовтня 2004 року, будинок АДРЕСА_1 належить позивачу. За вказаною адресою зареєстрований відповідач, який не проживає в житловому приміщенні з 2000 року, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у будинку немає. За таких обставин, ОСОБА_1 звертається до суду з даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 21).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Надав пояснення, що у січні відповідач приїжджав до позивача у гості на тиждень, де проживає зараз його син - ОСОБА_2 не знає, із січня 2022 року не спілкувався з ним.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату його проведення повідомлявся належним чином, відзив не подав. Причини неявки суду невідомі.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями ст. 280 ЦПК України.

Обставини справи, що встановлені судом

Відповідно до свідоцтва про право власності від 09.11.2004 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок, що розташований по АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності видно, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

21 вересня 2021 року адміністратором відділу з питань організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Великодимервської селищної ради Броварського району Київської області, ОСОБА_3 , в присутності свідків, проведено обстеження домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого встановлено, що ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою з 2000 року.

22 вересня 2021 року Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області видано довідку про склад сім`ї ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 слідуючий склад сім`ї: ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_5 (дочка), ОСОБА_6 (дочка), ОСОБА_7 (онука), ОСОБА_8 (правнук), ОСОБА_9 (онук), ОСОБА_9 (онук), та ОСОБА_2 (син) зареєстрований, проте за вказаною адресою не проживає із 2000 року.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що є дочкою позивача, та сестрою відповідача, проживає разом із батьком з народження. Вказала, що відповідач приблизно з 2000 року не проживає у будинку, перед війною, десь у січні приїджав у гості, на той час не працював, де перебуває на даний час не знає.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що знає позивача близько одного року, разом проживає із ним із грудня 2021 року. Відповідач у січні приїжджав.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засідання пояснила, що є сусідкою позивача майже навпроти у будинку АДРЕСА_2 . Відповідача бачить не частіше ніж раз у рік, бачила його на вулиці у січні, перед тим бачила влітку. Особисто із відповідачем не спілкуюсь, де живе не відомо, чи є дружина, діти не знає.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 16 ЦК України передбачено кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із положеннями ст.ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Матеріалами справи встановлено, що будинок знаходиться у власності позивача, права власності на будинок чи його частку у відповідача не має, у будинку зареєстрований, однак, вже більше двадцяти років там не проживає, іноді навідується до батьків, не користується ним як своїм житлом, його речі у будинку відсутні, витрат на утримання будинку відповідач не несе, за комунальні послуги не сплачує.

З огляду на викладені обставини, та враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також те, що відповідач без поважних причин відсутній за місцем своєї реєстрації, а факт реєстрації перешкоджає позивачу вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання відповідача таким, що втратив право користування даним будинком.

На підставі викладеного, та керуючись Конституцією України, ст.ст. 16, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 141, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Н.М. Петришин