УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.

при секретарі судового засідання Карпішиній С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Житомирської міської ради як орган опіки та піклування про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із відповідною заявою, в якій просить поновити строк на подання суду письмових доказів розміру витрат на правничу допомогу, постановити додаткове рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, надану адвокатом, в розмірі 10 000,00 грн.

На підставі ч. 13 ст. 7, ч. 4 ст. 270 ЦПК України судом вирішено питання про ухвалення додаткового рішення без виклику сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Вивчивши й дослідивши заяву та додані до неї документи, а також окремі матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03.10.2022 у справі №295/16016/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визначено місце проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 ; ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2021 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; вирішено питання розподілу судових витрат у вигляді судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що 01.12.2021 року між ОСОБА_4 та адвокатом Левчук Т.В., яка здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва №238 про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого згідно рішення Житомирської КДКА від 12.10.1995 року, була укладена угода про надання правничої допомоги (а.с. 128).

Угодою встановлено, що за надання правничої допомоги на стадії досудової підготовки по цивільній справі і ведення в суді першої інстанції справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з вимогами про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини з мамою і стягнення на користь матері дитини ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за погодженням сторін обумовлено гонорар в розмірі 10 000 грн. Оплата обумовленого гонорару здійснюється попередньо в день укладання угоди про надання правничої допомоги. Додатково за надання правничої допомоги у цивільній справі за погодженням сторін обумовлено додатковий гонорар гонорар успіху за прийняття позитивного рішення на користь клієнта ОСОБА_1 в розмірі 10 000 грн. Додатковий гонорар гонорар успіху в розмірі 10 000 грн. за прийняття позитивного рішення на користь ОСОБА_1 не включається у вартість надання правничої допомоги, що складає 10 000 грн., та виплачується адвокату після ухвалення на користь ОСОБА_1 рішення, що набирає законної сили, якими задовольняються позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з мамою, оплата якого підтверджується актом наданих правничих послуг, який є додатком до цієї угоди.

Згідно з актом виконаних робіт при наданні правничої допомоги ОСОБА_1 у цивільній справі №295/16016/21 від 12 жовтня 2022 року, складеним між ОСОБА_1 та адвокатом Левчук Т.В., вартість виконаних робіт (наданих послуг) склала 10 000,00 грн., з яких: складення позовної заяви, складення клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, складення клопотання про допит свідків, складення клопотання про витребування висновку ОПП, здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 у підготовчому засіданні 07.02.2022 року 1 судодень, здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 у судовому засіданні 15.02.2022 року 1 судодень, здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 у судовому засіданні 12.04.2022 року 1 судодень, здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 у судовому засіданні 10.05.2022 року 1 судодень, здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 у судовому засіданні 16.06.2022 року 1 судодень, здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 у судовому засіданні 21.07.2022 року 1 судодень, здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 у судовому засіданні 28.09.2022 року 1 судодень, здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 у судовому засіданні 03.10.2022 року 1 судодень.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Заявник, який не дотримався процедури, визначеної частиною восьмою статті 141 ЦПК України, не має права на компенсацію судових витрат на правничу допомогу, оскільки докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою та другою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Аналогічні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Порядок розподілу судових витрат визначено у статтях 141-142 ЦПК України.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що представник позивача адвокат Левчук Т.В. була присутня в судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду від 03 жовтня 2022 року, у своїй заяві від 28.09.2022 року на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивач заявила про стягнення витрат на правничу допомогу (а.с. 76 том 2).

Із відповідною заявою про ухвалення додаткового судового рішення в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 звернулася до суду поза межами встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України процесуального строку, а саме 13 жовтня 2022 року.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), залишила без розгляду заяву відповідача про стягнення понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідач не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску, що є підставою для застосування частини восьмої статті 141 ЦПК України (пункти 53, 57 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (стаття 126, частина перша статті 127 ЦПК України).

При цьому приписи чинного ЦПК України не пов`язують право суду поновити пропущений строк на подання стороною доказів (договорів, рахунків тощо) розміру витрат на професійну правничу допомогу з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 по справі «Пономарьов проти України», вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд зазначає, що поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Аналізуючи причину пропуску строку подання письмових доказів та статус представника позивача, суд враховує, що представник позивача Левчук Т.В. є адвокатом, та їй, як фахівцю у галузі права, напевно достеменно відомо про строк подання доказів понесених (або які вона має сплатити) витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Оцінюючи наведені позивачем у клопотанні підстави для поновлення строку подання доказів на підтвердження понесених судових витрат, зокрема, знеструмлення міста 10.10.2022 року та тривала повітряна тривога 11.10.2022 року, суд дійшов висновку про те, що вказані події жодним чином не свідчать про наявність об`єктивно непереборних обставин, які б унеможливлювали надання стороною позивача цих доказів о другій половині дня 11.10.2022 або протягом усього дня 12.10.2022 року.

Зазначені у клопотанні обставини, на думку суду, прямо пов`язані із внутрішньою організацією роботи заявниці/її представника та стороною позивача не доведено існування обставин, що не залежали від її волевиявлення та безпосередньо пов`язані із істотними перешкодами чи труднощами для вчинення відповідної процесуальної дії 11.10.2022 або 12.10.2022, а тому не можуть самі по собі бути розцінені судом як поважні, обґрунтовані, достатні причини для поновлення строку на подання доказів розміру витрат на правничу допомогу.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки заява із доказами понесення фактичних витрат на правничу допомогу була подана 13.10.2022 року, а наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку визнано судом неповажними, в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу слід відмовити, а заяву про прийняття додаткового рішення залишити без розгляду у відповідності до частини 8 статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Житомирської міської ради як орган опіки та піклування про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя Д.В. Кузнєцов