Справа № 461/7423/21 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/811/1929/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

при секретарі Івасюта М.В.

з участю представників позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького на рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою до відповідача, в якому просить стягнути з Львівської Національної галереї мистецтв імені Б.Г.Возницького середній заробіток за час затримки виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 03.07.2018 року у справі №461/1011/18 за період з 04.07.2018 року по 07.06.2021 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 03.07.2018 року у справі №461/1011/18 позов ОСОБА_1 до Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г.Возницького задоволено. Визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 згідно наказу Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г.Возницького від 11.01.2018 №05-к; поновлено ОСОБА_1 на роботі старшого наукового співробітника відділу «Музей європейського мистецтва ХIV-XVIII ст.» Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г.Возницького; стягнуто з Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г.Возницького на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.01.2018 року в розмірі 22 279,25 грн. Судове рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 допущено до негайного виконання. Постановою Львівського апеляційного суду від 27.02.2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постановою Верховного суду від 18.02.2020 року рішення судів першої та другої інстанції залишено без змін. Однак у строки встановлені законом та судовим рішенням, ОСОБА_1 на посаді не поновлено. В порядку примусового виконання рішення відповідачем прийнято наказ №53-к від 28.05.2021 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді старшого наукового співробітника відділу «Музей європейського мистецтва 14-18 ст.» та допущено ОСОБА_1 до виконання посадових обов`язків за посадою старшого наукового співробітника відділу «Музей європейського мистецтва 14-18 ст.». З наказом позивачку ознайомили 07.06.2021 року, до виконання посадових обов`язків допущено 08.06.2021 року. Отже у відповідача був обов`язок щодо негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць. Відповідач у строки встановлені законом та судовим рішенням не виконав судового рішення. Зазначає, що відповідач зобов`язаний виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.07.2018 року по 07.06.2021 року.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2022 року задоволено позов ОСОБА_1 до Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Стягнуто з Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького (, адреса: м.Львів, вул. Стефаника,3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) 433890 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 04.07.2018 р. по 07.06.2021 р., з яких підлягає утриманню прибутковий податок й інші обов`язкові платежі.

Стягнуто з Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького (, адреса: м.Львів, вул. Стефаника,3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на оплату судового збору в розмірі 2459,87 грн.

Стягнуто з Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького (, адреса: м.Львів, вул. Стефаника,3) на користь держави судовий збір в розмірі 1817,03 грн.

Рішення суду 01 серпня 2022 року оскаржила Львівська національна галерея мистецтв імені Б.Г. Возницького. Вважає рішення суду незаконним, необгунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу, що позивачка будучи поновленою на роботі на підставі рішення Галицького районного суду міста Львова від 03.07.2018, продовжувала стояти на обліку у Львівському міському центрі зайнятості і отримувала допомогу по безробіттю і не вчиняла жодних дій для поновлення на роботі. Вважає, що суд неправильно прийшов до висновку, що строк позовної давності необхідно рахувати від дня ознайомлення працівника з наказом про поновлення на роботі. Також вважає, що судом неправильно визначено суму яка підлягає до стягнення, оскільки з жовтня 2020 року у штатному розписі відповідача не існувало посади старшого наукового співробітника відділу «Музей європейського мистецтва XIV-XVIII ст.».

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Галицького районного суду міста Львова від 22 червня 2022 року та судові витрати покласти на позивачку.

01 вересня 2022 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому остання вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення законним та обгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницькогопідлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Відповідно до рішення Галицького районного суду м.Львова від 03 липня 2018 року визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 згідно наказу Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г.Возницького від 11.01.2018 №05-к. Поновлено ОСОБА_1 на роботі старшого наукового співробітника відділу «Музей європейського мистецтва XIV-XVIII ст.» Львівської національної галереї мистецтв імені Б. Г. Возницького. Стягнено з Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г.Возницького (79000, м.Львів, вул.Стефаника 3) (79000, м.Львів, вул.Стефаника 3; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.01.2018 року у розмірі 22 279,25 грн. Рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення на її користь заробітної платати за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць, а саме: 7170,25 грн. допущено до негайного виконання.

Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2019 року рішення Галицького районного суду м.Львова від 03. Липня 2018 року залишено без змін.

Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2020 року рішення Галицького районного суду м.Львова від 03 липня 2018 року та постановою Львівського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року залишено без змін.

16 липня 2018 року Галицьким районним судом м.Львова видано виконавчий лист у справі 461/1011/18 за позовом ОСОБА_1 до Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г.Возницького про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу - до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі старшого наукового співробітника відділу «Музей європейського мистецтва XIV-XVIII ст.» Львівської національної галереї мистецтв імені Б. Г. Возницького.

З копії наказу (з особового складу) Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г.Возницького №53-к про поновлення на роботі ОСОБА_5 вбачається, що такий датований 20.05.2021 року. При цьому рішення по справі про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу прийнято Галицьким районним судом м.Львова 03 липня 2018 року.

З вищевказаного наказу вбачається, що позивачка з наказом №53-к від 20 травня 2021 ознайомлена 07 червня 2021 року, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в такому наказі.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих причин, що наявність рішення суду про поновлення позивача на роботі, яке відповідачем у спірний період не виконано, в силу статті 236 КЗпП України є підставою для стягнення з останнього на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України підлягають встановленню такі обставини: 1) чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - 2) період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, 3) провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у Постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 243/2748/16-ц від 27 червня 2019 року у справі №821/1678/16 вiд 24.06.2021 р. у справі № 640/15058/19.

Підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є затримка власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі.

Крім того, при несвоєчасному поновленні працівника на роботі з вини власника або уповноваженого ним органу середній заробіток виплачується йому за чiтко визначений законом проміжок часу: з дня винесення відповідного рішення органом, що розглядав трудовий спір, до дня його фактичного виконання.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 не представила належних і допустимих доказів в підтвердження того, що після ухваленням Галицьким районним судом міста Львова 03 липня 2018 року рішення про визнання незаконним звільнення ОСОБА_1 згідно наказу Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г.Возницького від 11.01.2018 №05-к, поновлення ОСОБА_1 на роботі старшого наукового співробітника відділу «Музей європейського мистецтва XIV-XVIII ст.» Львівської національної галереї мистецтв імені Б. Г. Возницького і стягнення з Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г.Возницького на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.01.2018 року у розмірі 22 279,25 грн., вона зверталася до відповідача з вимогою щодо виконання рішення, поновлення її на роботі та приступлення до виконання посадових обов`язків.

Сам факт оскарження відповідачем даного рішення в суді апеляційної та касаційної інстанції не перешкоджав позивачці звернутися до Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького щодо виконання рішенняв частині поновлення її на роботі та стягнення на її користь заробітної платати за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць, а саме: 7170,25 грн., тобто виконання рішення в частині допущеного до негайного виконання.

За таких обставин, позивачкою не доведено, а колегією суддів не встановлено, що поновлення позивача на роботі в травні 2021 року на підставі рішення Галицького районного суду м.Львова від 03 липня 2018 року (справа №461/1011/18) відбулося з вини відповідача, в зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення з відповідача в користь позивачки середнього заробітку з причини затримки виконання рішення суду, оскільки позивачкою не доведено, що затримка виконання рішення суду відбулася з вини Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького.

На згадані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Судовий збір сплачений скаржником за подання апеляційної скарги слід йому компенсувати за рахунок держави, оскільки позивачка від сплати судового збору у справах даної категорії звільнена.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2022 рокускасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду- відмовити.

Компенсувати Львівській національній галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького() за рахунок держави сплачений судовий збір в розмірі 6508,36 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2022 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк