Справа № 462/2870/21 Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І.
Провадження № 22-ц/811/3854/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

Секретар Савчук Г.В.

З участю: представника позивача-адвоката Янчак П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 462/2870/21 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -адвоката Янчака Павла Олександровича на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

26 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка була власником земельної ділянки та садового будинку розташованого в садово-городньому товаристві «Сокіл» на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області.

Зазначала, що як спадкоємець за заповітом майна матері, вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте їй відмовлено у видачі такого у зв`язку із тим, що нею пропущено шестимісячний строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року у задоволенні позиву ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник позивача ОСОБА_1 -адвокат Янчак П.О..

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Стверджує, що необізнаність спадкоємця про заповіт є поважною причиною неподання заяви про прийняття спадщини. Про заповіт на її користь дізналася в грудні 2020 року та відразу ж звернулася у нотаріальну контору з відповідною заявою. Вважає, що нотаріус не вчиняв дії для повідомлення про відкриття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , що суперечить Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22 лютого 2012 року.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК) відзив на апеляційну скаргу суду не надано.

У судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 - адвокат Янчак П.О. та надав пояснення, що відповідають викладеному в апеляційній скарзі.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла нотаріально завірена заява про визнання позову.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Янчака П.О. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина друга ст.367 ЦПК).

Матеріалами справи та судом встановлено, що 29 листопада 2017 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0, 0508га та садовий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 6).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 17.06.2019 року. (а.с.5).

14 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася в Сьому Львівську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.33).

Листом нотаріуса Чериби З.В. від 16.12.2020р. № 733/02-14 відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися в суд для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 3, 47).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до висновку, що відсутні поважні причини для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Апеляційний суд не погоджується із рішенням суду першої інстанції та вважає, що таке ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, без врахування всіх обставин на які позивач посилалася як на поважні причини пропуску строку прийняття спадщини.

Згідно з положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як зазначено у позові, у шестимісячний строк позивачка не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що вона не була обізнана про існування заповіту та в цей період в неї склалися життєві обставини повязані із хворобою дочки та доглядом за нею. Як спадкоємець першої черги не зверталася в суд, оскільки була впевнена, що мати склала заповіт на відповідача по справі ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.

Тобто суд, розглядаючи такі позови, встановлює сам наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини та оцінює їх з точки зору поважності. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17.

Дослідивши надані позивачем докази, виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку, зокрема те, що вона не проживала спільно зі спадкодавцем, не мала спільного побуту, не знала про заповіт на своє ім`я і дізналася про нього лише у грудні 2020 року, вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини, що свідчить про поважність причини пропуску такого строку.

Такі висновки узгоджуються з позицією, неодноразово викладеною у постановах Верховного Суду та Верховного Суду України, практика у справах цієї категорії є сталою та незмінною (постанова Верховного Суду від 22.12.2021 по справі № 703/4978/19, провадження № 61-13783св21).

Відповідно до ст.63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Згідно з пунктами 2.2, 2.3 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженого Міністерством юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Необхідність вчинення нотаріусом дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснення виклику спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-49цс/17, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18, у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17.

Однак, враховуючи те, що спадкоємець першої черги ОСОБА_2 не звертався у нотаріальну контору для оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , відповідно нотаріус не могла робити оголошення чи повідомлення спадкоємців по заповіту, зокрема, повідомляти ОСОБА_4 . В свою чергу, ОСОБА_4 не зверталася за оформленням спадщини як спадкоємець першої черги і надалі не зверталася б, доки не дізналася про заповіт від ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своєчасно не прийняла спадщину з поважних причин, а тому, беручи до уваги, що відповідач проти задоволення позову не заперечує, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 п.п.3,4 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2; 376 ч.1 п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Янчака Павла Олександровича задовольнити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду на протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 травня 2022 року.

Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк