Справа № 453/487/21
№ провадження 2/453/35/22
РІШЕННЯ
03 травня 2022 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого- судді Ясінського Ю.Є.
секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.
представника позивача ОСОБА_1
відповідач ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у залі суду у місті Сколе Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про поділ спадщини між спадкоємцями,-
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Підгородецькою сільською радою Сколівського району Львівської області від 03 листопада 2015 року, актовий запис № 47.
Про шлюбні відносини батьків та родинні відносини позивача з померлими батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_7 свідчать: свідоцтво про одруження ОСОБА_7 серії НОМЕР_2 від 06 липня 1961 року, видане Підгородецькою сільською радою, актовий запис №18; повторне свідоцтво про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 , видане Підгородецькою сільською радою Львівської області, актовий запис №9, згідно якого батьками позивача ОСОБА_4 є батько ОСОБА_8 та матір ОСОБА_9 .
Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_7 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24 жовтня 1995 року Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області за реєстр. №1383, яке зареєстровано в Стрийському МБТІ в реєстровій книзі №1 від 16 листопада 1995 року за реєстр. №128, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину за законом та довідкою-характеристикою Стрийського МБТІ від 08 лютого 2021 року №201.
Ще за життя ОСОБА_7 склала заповіт, який посвідчений 05 грудня 2006 року секретарем виконкому Підгородецьої сільської ради Сколівського району Львівської області Богенчук В.С. за реєстр. №107. За змістом заповіту ОСОБА_7 особисто розпорядилась вищевказаним нерухомим майном наступним чином. Дві житлові кімнати будинку АДРЕСА_1 , і земельну ділянку (Акт серії III-ЛВ №017323 від 18 січня 2002 року) заповіла своїй дочці ОСОБА_10 . Решта житлового будинку АДРЕСА_1 , та земельну ділянку розміром 0,305 га. (Акт про право власності серії III-ЛВ №017323 від 18 січня 2002 року) заповіла своєму сину ОСОБА_4 . Будівлю бджолосім`ї і земельну ділянку розміром 0,13 га. (Акт про право власності серії III-ЛВ №017323 від 18 січня 2002 року) заповіла своєму сину ОСОБА_2 . Земельну ділянку розміром 0,09 га. (Акт про право власності III-ЛВ №017323 від 18 січня 2002 року) заповіла своєму сину ОСОБА_11 . Даний заповіт ніким не скасований, зареєстрований у спадковому реєстрі і є чинним на даний час. Відмови від спадщини позивач не заявляв, а навпаки прийняв спадщину за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_7 , що підтверджується заявою про прийняття спадщини від 10 березня 2016 року №102. На підставі цієї заяви Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області 10 березня 2016 року заведено спадкову справу №49, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43193858 від 10 березня 2016 року. Проте Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,25 га. для обслуговування та будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд у зв`язку з тим, що у заповіті, який склала ОСОБА_7 не визначені конкретні частки спадкоємцям, про що свідчить лист державного нотаріуса від 25 вересня 2020 року №564/01-16, внаслідок чого він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
10 червня 2021 року на адресу суду надійшов відзив (вх.№3127) на позовну заяву від ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , в якому зазначили, що позивач безпідставно претендує на весь житловий будинок бабці та земельну ділянку, на котрій він розташований, повністю не визнаючи їх законні права та інтереси. Але вони готові до мирного та в тому числі позасудового врегулювання даного спору.
Ухвалою суду від 05 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження і відкрито підготовче провадження. Підготовче засідання призначено на 30 червня 2021 року з викликом сторін.
Ухвалою від 07 лютого 2022 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 про визнання права на обов`язкову частку у спадщині у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про поділ спадщини між спадкоємцями - повернуто представнику позивача за зустрічною позовною заявою, згідно його заяви.
Ухвалою суду від 07 лютого 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті на 14 квітня 2022 року.
Ухвалою від 03 травня 2022 року затверджено мирову угоду укладену між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 , що стосується суті позову в частині спадкового майна.
Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.
Представник позивача адвокат Горох В.В. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, з викладених у позові підстав просив про їх задоволення із врахуванням затвердженої мирової угоди.
Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву (вх.№4647 від 31 серпня 2021 року) про визнання позовної заяви. Вказану заяву та справу №453/487/21 просить суд розглядати у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву (вх.№4721 від 09 вересня 2021 року) про визнання позовної заяви. Вказану заяву та справу №453/487/21 просить суд розглядати у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Попів-Кішко Р.Й. у судовому засіданні заявлені вимоги позивача визнали та не заперечували щодо їх задоволення із врахуванням затвердженої мирової угоди.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено наступне:
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Підгородецькою сільською радою Сколівського району Львівської області від 03 листопада 2015 року, актовий запис № 47.
Про шлюбні відносини батьків та родинні відносини позивача з померлими батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_7 свідчать: свідоцтво про одруження ОСОБА_7 серії НОМЕР_2 від 06 липня 1961 року, видане Підгородецькою сільською радою, актовий запис №18; повторне свідоцтво про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 , видане Підгородецькою сільською радою Львівської області, актовий запис №9, згідно якого батьками позивача ОСОБА_4 є батько ОСОБА_8 та матір ОСОБА_9 .
Після смерті ОСОБА_8 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , успадкувала за законом його дружина ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 24 жовтня 1995 року Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області за реєстр. №1383, яке зареєстровано в Стрийському МБТІ в реєстровій книзі №1 від 16 листопада 1995 року за реєстр. №128.
Ще за життя ОСОБА_7 склала заповіт, який посвідчений 05 грудня 2006 року секретарем виконкому Підгородецьої сільської ради Сколівського району Львівської області Богенчук В.С. за реєстр. №107. За змістом заповіту ОСОБА_7 особисто розпорядилась вищевказаним нерухомим майном наступним чином. Дві житлові кімнати будинку АДРЕСА_1 , і земельну ділянку (Акт серії III-ЛВ №017323 від 18 січня 2002 року) заповіла своїй дочці ОСОБА_10 . Решта житлового будинку АДРЕСА_1 , та земельну ділянку розміром 0,305 га. (Акт про право власності серії III-ЛВ №017323 від 18 січня 2002 року) заповіла своєму сину ОСОБА_4 . Будівлю бджолосім`ї і земельну ділянку розміром 0,13 га. (Акт про право власності серії III-ЛВ №017323 від 18 січня 2002 року) заповіла своєму сину ОСОБА_2 . Земельну ділянку розміром 0,09 га. (Акт про право власності III-ЛВ №017323 від 18 січня 2002 року) заповіла своєму сину ОСОБА_11 . Даний заповіт є чинним, що підтверджується відповідним записом на ньому та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45633153 від 02 листопада 2016 року, виданою Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області.
В матеріалах справи наявний дублікат зазначеного заповіту ОСОБА_7 від 05 грудня 2006 року.
Згідно довідки Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області від 18 січня 2021 року № 31 вбачається, що до кола спадкоємців за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_7 входять: її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
З довідки Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області від 18 січня 2021 року № 30 вбачається, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_7 разом з нею були зареєстровані по АДРЕСА_1 , її сини ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та дочка ОСОБА_10 .
Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .
Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу, виготовленого Стрийським МБТІ від 04 лютого 2021 року № 145, загальна площа житлового будинку (літера «А-1») становить 81,0 кв.м., з неї житлова 41,6 кв.м. Приналежним майном до цього жилого будинку є господарські будівлі сарай (літера «Б»), сарай (літера «В»), сарай (літера «Д»), убиральня (літера «Г»), навіс (літера «Е»), гараж (літера «Ж»), навіс (літера «З»), сарай (літера «Л»), навіс (літера «М»), та господарські споруди колодязь (літера «к»), огорожа № 1, огорожа № 2, хвіртка № 3.
Відповідно до довідки-характеристики Стрийського МБТІ від 08 лютого 2021 року № 201, даний житловий будинок побудований в 1950 році, є придатним для проживання та не являється об`єктом самочинного будівництва. Житлова площа цього будинку збільшилась на 7,2 кв.м., кількість житлових кімнат збільшилась на одну за рахунок переобладнання кладови у житлову кімнату та перерахунку площ. Самочинно побудованими господарськими будівлями є сарай (літера «Л») вартістю 24 892 грн. та гараж (літера «Ж») вартістю 70 861 грн. Інвентаризаційна вартість даного нерухомого майна становить 339 458 грн. Згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ право власності на об`єкт нерухомого майна зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24 жовтня 1995 року Сколівською держнотконторою, реєстр. № 1383. Зареєстровано в реєстровій книзі №1 реєстр №128.
Право власності на земельні ділянки площею 0,60 га. для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в с. Урич, Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області, яке набуто ОСОБА_7 , посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 017323, виданим та зареєстрованим Підгородецькою сільською радою від 18 січня 2002 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4.
Спадкоємцями за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_7 є її син ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_10 , син ОСОБА_2 , син ОСОБА_11 та син ОСОБА_12 .
За змістом заповіту від 05 грудня 2006 року, реєстровий № 107, мати позивача ОСОБА_7 особисто розпорядилась вищевказаним нерухомим майном на випадок своєї смерті наступним чином: дві житлові кімнати будинку АДРЕСА_1 , і земельну ділянку розміром 0,075 га.(Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЛВ № 017323 від 18 січня 2002 року) заповіла своїй дочці ОСОБА_10 . Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_8 померла. За життя ОСОБА_10 не оформила право спільної часткової власності на житловий будинок, земельну ділянку для його обслуговування та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_7 . Після її смерті спадкоємцями за законом першої черги є сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які подали заяви (вх.№4647, вх.№4721) про визнання позовної заяви. Дані заяви знаходяться в матеріалах справи. Решта житлового будинку АДРЕСА_1 і господарські будівлі, які знаходяться в с. Урич, Сколівського району Львівської області, та земельну ділянку розміром 0,305 га. (Державний акт про право власності серії ІІІ-ЛВ № 017323 від 18 січня 2002 року) заповіла своєму сину ОСОБА_4 . Будівлю бджолосім`ї і земельну ділянку розміром 0,13 га. (Державний акт про право власності серії ІІІ-ЛВ № 017323 від 18 січня 2002 року) заповіла своєму сину ОСОБА_2 . Земельну ділянку розміром 0,09 га. (Державний акт про право власності серія ІІІ-ЛВ № 017323 від 18 січня 2002 року) заповіла своєму сину ОСОБА_11 . Згідно повторно виданого свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 23 лютого 2021 року ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 . ОСОБА_11 не прийняв спадщини за заповітом, оскільки помер раніше від своєї матері ОСОБА_7 . Його діти, які є спадкоємцями за правом представлення, постійно не проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_7 на день її смерті, не подавали заяви про прийняття спадщини за заповітом та не звертались до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується довідкою Підгородецької сільської ради від 18 січня 2021 року № 30 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 45633181 від 02 листопада 2016 року. Отже, ці спадкоємці вважаються такими, що відмовились від спадкових прав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_10 помер брат позивача ОСОБА_12 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 02 жовтня 2020 року. Він, як непрацездатна особа, претендував на обов`язкову частку на спадкове майно за заповітом від 05 грудня 2006 року за реєстр. № 107, проте не звертався до державного нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_7 , що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 45633181 від 02 листопада 2016 року. Крім того, спадкоємці ОСОБА_12 не прийняли спадщини після його смерті, а відтак вони вважаються такими, що відмовились від спадкових прав.
Частинами 1 та 3 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_7 шляхом постійного проживання з нею на момент її смерті в розумінні норм ч.3 ст. 1268 ЦК України.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_7 , подавши до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини, за наслідками подання якої було заведено спадкову справу №49/2016, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №43193858 від 10 березня 2016 року. Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області Сенишину Б.М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,25 га. для обслуговування та будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд за вказаною адресою у зв`язку тим, що у заповіті, який склала ОСОБА_7 , та який посвідчений Підгородецькою сільською радою Сколівського району Львівської області від 05 грудня 2006 року, не визначені конкретні частки спадкоємцям, що підтверджується листом державного нотаріуса від 25 вересня 2020 року № 564/01-16.
Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до вимог ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. За змістом цієї правової норми при недосягненні згоди поділ здійснюється у судовому порядку відповідно до часток належних кожному із спадкоємців
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Тобто, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч.3 та ч.5 ст. 1268 ЦК України, вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК).
Керуючись ст.ст. 4-5, 12-13, 81, 89, 95, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_4 задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 )

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 (місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_14 (місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення виготовлено 12 травня 2022 року.

Суддя Сколівського районного суду Ю.Є. Ясінський

Львівської області