Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 квітня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

Встановив:

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис вчинений 07.02.2019р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі № 566, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в загальній сумі 19 111,99 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

В позові зазначає, що у вересні 2021 року з мобільного додатку вона дізналася, що в Шевченківському ВДВС у місті Запоріжжя відкрито виконавче провадження № 66805058 на підставі виконавчого напису № 566 від 07.02.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 19 111,99 гривень.

Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з численним порушенням законодавства та є таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування позову вказує, що виконавчий напис, який оскаржується, було вчинено на підставі договору, котрий нотаріально не посвідчувався, його було вчинено не на оригіналі кредитного договору, позивач не отримувала жодних повідомлень про порушення зобов`язань за кредитним договором, в момент вчинення виконавчого напису нотаріусом не було з`ясовано про наявність спору стосовно розміру заборгованості за кредитним договором, надані нотаріусу документи не свідчать про безспірність заборгованості.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2021 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику )сторін. Витребувано від приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича належним чином завірену копію виконавчого напису вчиненого 07.02.2019 року, зареєстрованого за № 566 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 19111,99 гривень та копію документів та матеріалів на підставі яких він був вчинений; від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завірену копію виконавчого провадження № 66805058 відкрите на підставі виконавчого напису вчиненого 07.02.2019р., зареєстрованого за № 566 вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2021 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису № 566 від 07.02.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 19111,99 гривень на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» по виконавчому провадженню № ВП 66805058, що перебуває на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Представником відповідача відзив на позов не подано.

29.12.2021 року директором ТОВ «Фінансова компанія управління активами» подано клопотання про врегулювання спору за участю судді, в якому зазначено, що у разі сплати коштів у розмірі 3440,16 гривень на розрахункові рахунки ТОВ «Фінансова компанія управління активами» у строк до 20.12.2021 року, частина заборгованості в розмірі 15 671,83 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором та виконавчим написом вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі.

Також, від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу з 4900 гривень до 1907,00 гривень, яке обґрунтоване тим, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу є неспівмірними по відношенню до складності справи, яка відноситься до малозначних справ.

Крім того, відповідач подав заяву про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису № 566 від 07.02.2019 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2022 року у задоволенні клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді було відмовлено.

На адресу суду старшим державним виконавцем Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Я.Федоровою надано витребувані ухвалою докази.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Клопотань від учасників справи не надходило.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

З матеріалів справи суд встановив, що 07.12.2011 року між ОСОБА_1 та АТ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір № 0 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна. Сума кредиту за договором становила 1427,47 гривень та була спрямована на придбання мобільного телефону.

30.04.2013 року ОСОБА_1 на умовах кредитного договору № 0 була видана кредитна картка згідно Тарифного плану «Револьверна Кредитна Картка «Шоппінг картка» з сумою кредитного ліміту 9500,00 гривень. Строк дії кредитного ліміту з дати активації картки по 20.02.2015 року включно. В Додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 07.12.2011 року встановлений графік щомісячних платежів за кредитним договором

07.02.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем було вчинено виконавчий напис (зареєстрований за № 566), яким пропоноване стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018 року, якому в свою чергу Акціонерним товариством «Укрсиббанк», на підставі Договору факторингу № 24 від 27.08.2015 року відступлено право вимоги за Повідомленням про надання кредиту кредитна картка та умови кредитування від 30.04.2013 року картковий рахунок № НОМЕР_2 , наданої на умовах кредитного договору № 0 від 07.12.2011 року, укладеного між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 . У виконавчому написі не зазначено, що строк платежу за кредитним договором настав та допущено прострочення платежів. Вказано, що стягнення проводиться за період з 26 серпня 2015 року по 05 грудня 2018 року. Сума заборгованості складає 19 111,99 гривень, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 9427,69 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 9509,30 гривень; заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією 25,00 гривень; плата за вчинення цього виконавчого напису 150,00 гривень.

Так, у виконавчому написі вказано, що він набирає чинності з дня його вчинення, тобто з 07 лютого 2019 року, та має бути пред`явлений до виконання до органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень, протягом одного року з дня його вчинення.

Копії договорів факторингу в матеріалах справи відсутні.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Федоровою Я.М. від 15.09.2021 року відкрито виконавче провадження (ВП № 66805058) на підставі вищевказаного виконавчого напису.

Таким чином, постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 66805058) за виконавчим написом № 566, була винесена державним виконавцем вже після спливу строку пред`явлення вищевказаного виконавчого напису до виконання.

15.09.2021 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Федоровою Я.М було винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (ВП № 66805058).

Також, 15.09.2021 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Федоровою Я.М. були винесені постанови про арешт коштів боржника та про стягнення виконавчого збору (ВП № 66805058).

Згідно ст. ст. 15,16 ЦКУ, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1ст. 16 ЦКУ, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За змістом п.п. 3.1.3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Згідно з Правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-16цс15, на повернення боргів(кредитів) у банків є три роки, у всіх спорах з боржниками буде застосовуватися тільки цей термін позовної давності, якщо особа не поставила свій підпис під документом з його продовженням. Документу про продовження терміну позовної давності укладеного між сторонами, суду не надано.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат`у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів`в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 07.02.2019 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 07.02.2019 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Отже, у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, відповідно до поданої заяви ТОВ "Фінансова компанія управління активами" відповідач позовну заяву визнав.

Відповідно до ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Оскільки позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 908,00 гривень за подачу позову та 454,00 гривні - за заяву про забезпечення позову, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору.

Позивачем також заявлено до стягнення витрати на правничу допомогу в розмірі 4900,00 грн., на підтвердження чого надано такі документи: копію договору про надання правової допомоги від 16.09.2021, укладеного між адвокатом Вельможко О.О. і Жаровою Л.В.; Ордер про надання правничої допомоги; копія свідоцтва про право ОСОБА_2 на зайняття адвокатською діяльністю; прибутковий касовий ордер та квитанція до прибуткового касового ордеру на суму 4900 гривень; Акт розрахунку вартості та прийому-передачі виконаних робіт та розрахунків за Договором про надання правничої допомоги від 23.09.2021 року, в якому зазначено, що вартість консультації з приводу вказаного спору складає 200 грн., збирання, аналіз доказів та підготовка і написання позовної заяви 2000,00 гривень, складання адвокатського запиту 700 гривень, підготовка, написання клопотання про витребування доказів 1000 гривень.

Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оцінюючи заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу в контексті обсягу наданих адвокатом послуг, суд враховує, що справа розглянута за відсутності учасників справи відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Водночас, як роз`яснено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року (справа № 755/9215/15-ц), обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. … ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. … саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. (пункти 36, 39, 44 постанови).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналізуючі наданий представником позивача розрахунок витрат на правничу допомогу у сукупності з наданими доказами, а також беручи до уваги заперечення з боку відповідача щодо неспівмірності таких витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу (правову) допомогу в сумі 3000,00 грн.

Керуючись ст.ст.9,10,12,18,76-81, 141,247,263-265,272,353,354 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 07.02.2019 р. зареєстрований в реєстрі за № 566, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 19 111 грн. 99 коп.-таким,що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 681,00 гривень, та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп., а всього 3681 (три тисячі шістсот вісімдесят одна) гривня 00 копійок.

Повернути ОСОБА_1 державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, а саме 681,00 гривню.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України, зазначаються наступні відомості:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Соборна, б. 105б, ).

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя Ю.А. Галущенко