Провадження № 2/161/3824/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Остимчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

24 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Філюка В. І. звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Позов обґрунтовано тим, що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, народили дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2022 року ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 червня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищевказаного судового наказу постановою державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Арсенюк О. В. від 28 липня 2022 року відкрито виконавче провадження. З відповіді на адвокатський запит вбачається, що заборгованість позивача зі сплати аліментів становить 5 867,50 гривень. Розмір аліментів, які належить сплачувати ОСОБА_1 , розраховується, виходячи з середньомісячної заробітної плати фізичної особи у м. Луцьк. Середньостатистична заробітна плата лучанина наразі становить 11 735 гривень, а тому позивачу належить сплачувати щомісячно на утримання дитини аліменти в розмірі 2933,75 гривень. Однак, враховуючи воєнний стан в країні, безробіття, відсутність можливості отримання регулярного та стабільного доходу, позивач вважає, що визначений судом розмір аліментів є завищеним. Реальний дохід позивача раніше від 6 000 до 8 000 гривень на місяць, а з початком повномасштабної війни в Україні його дохід не перевищує розміру мінімальної заробітної плати. На утриманні позивача є ще одна неповнолітня дитина від попереднього шлюбу: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Залежно від потреб сина позивач сплачує на його утримання приблизно по 2000 гривень щомісячно. Також позивач вказує, що в нього є непрацездатні батьки-пенсіонери, яким він допомагає матеріально, зокрема, разом зі своїм братом купує їм медикаменти, продукти та ін. Враховуючи нестабільний дохід, сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина, витрати на оплату комунальних послуг, надання періодичної матеріальної допомоги непрацездатним батькам, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач фінансово спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 2 000 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст. 192 Сімейного кодексу України, позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частки всіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 вересня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11 жовтня 2022 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Петрука І. В. надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи вимоги позову, представник відповідача зазначає, що сторона позивача не надала письмових доказів на підтвердження реального доходу ОСОБА_1 . При цьому, позивач з 2011 року є власником магазину промислових товарів АДРЕСА_1 ), а тому має можливість отримувати дохід з цієї нерухомості, надаючи його в оренду або здійснюючи підприємницьку діяльність. На спростування доводів позивача про матеріальну допомогу непрацездатним батькам представник відповідача зазначає, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань батько позивача ОСОБА_6 з 1997 року та матір позивача ОСОБА_7 з 1995 року є фізичними особами-підприємцями. Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується, що батьки позивача є власниками великої кількості нерухомого майна, зокрема, магазинів, гаражів, квартир. Наявність на утриманні позивача неповнолітнього сина не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначених судом на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки така обставина вже існувала на час ухвалення судом відповідного рішення про стягнення аліментів. В цьому контексті, наявність дитини в іншому шлюбі не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, адже батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими. Враховуючи наведене, відповідач просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача адвокат Філюк В. І. в судове засідання не з`явився, заявою від 10 листопада 2022 року просить розгляд справи здійснювати без його участі, позов підтримав та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується особистою розпискою представника відповідача адвоката Петрука І. В.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи заяву представника позивача про розгляд справи без його участі, неявку належним чином повідомленого відповідача, суд не вбачає перешкод для розгляду справи суті за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Суд встановив, що сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9).

Судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2022 року ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 червня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття (а. с. 9).

На підставі вищевказаного судового наказу постановою державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Арсенюк О. В. від 28 липня 2022 року відкрито виконавче провадження (а. с. 11).

З копії відповіді на адвокатський запит вбачається, що заборгованість позивача зі сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 31 липня 2022 року дорівнює 5 867,50 гривень (а. с. 14, 15).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтями180,181 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для:

дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні;

дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Обставини справи свідчать, що з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки на підставі судового наказу.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п.4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

Відповідно до частини 7 статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 зазначає, що аліменти в розмірі ј частини від усіх його видів заробітку є для нього надмірними, оскільки він офіційно не працевлаштований, а тому не має регулярного, стабільного доходу. Крім того, він вже сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина від попереднього шлюбу та матеріально допомагає непрацездатним батькам пенсійного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у тому самому розмірі, який визначений судовим рішення, позивач, у передбаченому ст. 12, 81 ЦПК України порядку, суду не надав.

Покликаючись на нестабільність та невисокий рівень доходів, позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження свого матеріального становища, а також не надав відомостей про джерела його заробітку.

Суд ураховує, що тимчасове безробіття заявника не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, враховуючи, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною. На думку суду, аргументи позивача, в тому числі, щодо нестабільності доходів, не можуть слугувати підставою для звільнення його від встановленого Законом обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину на належному рівні, необхідному для її гармонійного розвитку.

У своїй постанові від 24 січня 2019 року Верховний Суд (справа № 686/23061/16-ц) дійшов висновку, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Суд також відхиляє доводи позивача про наявність підстав для зменшення розміру аліментів з огляду на наявність на його утриманні ще однієї неповнолітньої дитини від попереднього шлюбу. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів погіршення майнового стану у зв`язку зі сплатою аліментів на утримання старшого сина. При цьому, суд ураховує, що матеріальне становище позивача з часу ухвалення судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 не змінилось, адже аліменти на утримання старшого сина ОСОБА_4 позивач сплачував і раніше. Діти, народжені в різних шлюбах позивача мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Подібний за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 у справі № 691/926/20.

Не заслуговують на увагу й аргументи позивача про наявність підстав для зменшення розміру аліментів через надання ним періодичної матеріальної допомоги непрацездатним батькам. Позивач документально не підтвердив види та розмір своєї участі в наданні матеріальної допомоги батькам. Суд зауважує, що пенсійний вік батьків позивача не може однозначно свідчити про їх потребу в матеріальному утриманні. При цьому, суд ураховує надані стороною відповідача письмові докази, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, які свідчать, що батьки позивача є фізичними особами-підприємцями та мають у власності декілька об`єктів нерухомого майна комерційного призначення, а також декілька об`єктів нерухомого майна житлового фонду. Такі докази в своїй сукупності наразі дають підстави для висновку про відсутність потреби батьків позивача в утриманні.

Окремо суд зосереджує увагу на тому, що визначений за результатами судового спору розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини має бути таким, що враховує пріоритетність інтересів дитини. На час вирішення цієї справи дочці сторін ОСОБА_8 виповнилось 14 років. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини чотирнадцятирічного віку наразі становить 2744 гривень, а з 01 грудня 2022 року становитиме 2833 гривні.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки сторін, який визначений судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2022 року, є достатнім для забезпечення фізичного розвитку дитини, підтримки її життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом, не є надмірним і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітньої дитини.

Аналізуючи норми Закону, які регулюють спірні правовідносини, а також, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2-5, 11-13, 141, 279, 352, 354, 430 ЦПК України, на підставі ст. ст. 84, 91, 180-182, 184, 192 СК України, Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Дата складення повного тексту рішення 28 листопада 2022 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь