Справа № 168/627/22
Провадження № 6/168/7/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Хаврони О.Й.,

секретар судового засідання Таксюк О.С.,

розглянувши в судовому засіданні в смт. Стара Вижівка в залі суду подання начальника Старовижівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Прохорчука Сергія Федоровича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в :

Начальник Старовижівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Прохорчук С.Ф. звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у Старовижівському відділі державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 69201176 з виконання постанови № 4878/10000/21, виданої 20.02.2022 р. Київською митницею про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34000 грн. Відповідно до ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавцем 09.06.2022 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено боржнику для виконання. Виконавчий документ боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на виконання рішення не здійснено. Під час виконання виконавчого документа виконавцем встановлено, що згідно з інформацією, наданою на запити, майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Виконавцем 09.06.2022 р. на адресу боржника надсилалась виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання виконавчого документа, однак боржник на виклик державного виконавця не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця. Крім того, як було встановлено, ОСОБА_1 не одержує доходи. У поданні державний виконавець зазначає, що рішення не виконано, боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного майна і доходів, державний виконавець вважає, що наявні підстави для обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

У судове засідання державний виконавець не з`явися, подав заяву в якій просить розгляд подання проводити без участі представника відділу ДВС, подання підтримує.

Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши подання, дослідивши копії матеріалів виконавчого провадження, що містяться у матеріалах справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження, та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно з п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець зобов`язаний звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді обмеження у праві виїзду не за сам факт невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

У судовому засіданні досліджено надані суду докази, зокрема: постанову в справі про порушення митних правил № 4878/10000/21; постанову про відкриття виконавчого провадження; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; повідомлення про надсилання боржникові копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження; конверт; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта; інформацію про відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів; інформацію про відсутність номерів рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями; інформація про відсутність джерел отримання доходів у ДРФО; відповідь з МВС, згідно з якою за боржником транспортні засоби не зареєстровані; інформацію про відсутність даних щодо перетину державного кордону.

На думку державного виконавця ці докази підтверджують ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов`язань.

Однак, на переконання суду, надані виконавцем докази свідчать лише про наявність боргу та містять відомості про майновий стан боржника.

У виконавчому документі зазначено, що боржник ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Укрпошти конверт, який надсилався боржнику, повернуто за закінченням терміну зберігання.

Матеріали виконавчого провадження не містять жодних відомостей про те, що державний виконавець спробував встановити місце (проживання) перебування боржника як направлення запитів і отримання відповіді.

Отже, державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження обізнаності боржника із наявністю виконавчого провадження щодо нього, боржник не з`являється на виклики державного виконавця без поважних причин; а в поданні не наведено жодних документально підтверджених обставин, які об`єктивно свідчили б про цілеспрямоване ухилення ОСОБА_2 від виконання покладених на нього зобов`язань при наявності у нього такої можливості та про намір останнього вибути за межі України саме з цією метою.

Ст. 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Оскільки, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що наміру ОСОБА_2 в ухиленні від виконання зобов`язання не встановлено, а тому підстав для обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і виїзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в :

У задоволенні подання начальника Старовижівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Прохорчука Сергія Федоровича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її тексту шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07.12.2022 р.

Суддя О. Й. Хаврона