Провадження № 2/243/452/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Фаліна І.Ю.
секретаря судового засідання Симонової В.П.
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування,
Представник позивача в судовому засіданні участі не приймав, належним чином повідомлявся про дату, час та спосіб проведення судового засідання, через систему «Електронний суд» направив заяву з проханням розглянути справу без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.
Відповідачка будучи належним чином повідомлена про дату, час та спосіб розгляду справи, шляхом публікації оголошень про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в судовому засіданні участі не приймала, про причини неявки суду не повідомила, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Як слідує з матеріалів справи 30.07.2013 між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6307к, на виконання умов якого на підставі рішення Кредитного комітету № 872к від 29.07.2013 кредитна спілка надала, а ОСОБА_1 отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 6000,00 грн. строком на 24 місяці, з 30.07.2013 по 30.07.2015 включно, зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних.
повністю, видала на ім?я ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 6000,00 грн. Також відповідачу було встановлено графік проведення розрахунків до кредитного договору № 6307к від 30.07.2013.
Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» укладено Договір добровільного страхування кредитів № 16 від 01.08.2013, відповідно до п. 1.2 якого предметом договору є майнові інтереси кредитної спілки, що не суперечать закону, пов`язані з матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів.
Кредитний договір № 6307к від 30.07.2013, укладений між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 увійшов до реєстру кредитних договорів, які підлягають страхуванню.
27 серпня 2021 року за вих. № 1178 Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» звернулась до ПрАТ «Українська страхова компанія» із заявою про здійснення страхової виплати у зв`язку з настанням страхового випадку: «Повне або часткове неповернення Позичальником Страхувальнику суми кредиту та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни», в тому числі за договором № 6307к від 30.07.2013, укладеним між Кредитною спілкою та ОСОБА_1 .
28 серпня 2021 року ПрАТ «Українська страхова компанія» було складено страховий акт № 676кр про страхову подію відповідно до заяви Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» про страхову виплату.
Вирішуючи вказаній спір суд виходить з наступного.
За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договори є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Приписами ч.1 ст. 1054 ЦК України и встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою Кредитної спілки «Українська кредитна спілка», та особисто ОСОБА_1 , зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов`язковим для виконання.
Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що кредитна спілка повністю виконала умови кредитного договору, перерахувавши на зазначений у кредитному договорі рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6000,00 грн., в той час як ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконала.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушувалися умови укладеного договору із своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед кредитною спілкою. Таким чином, суд визнає, що відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від належного виконання взятих на себе зобов`язань за договором.
Кредитним договором визначено строк виконання зобов`язання позичальника -30.07.2015, та строк дії договору - до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (п. 8.2 кредитного договору).
Після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобов`язання простроченого боржника за договором не припиняється. Так, зобов`язання може бути належно виконане простроченим боржником і після спливу позовної давності.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до п. п. 3.4, 3.6 кредитного договору № 6307к від 30.07.2013, нарахування відсотків за договорами кредиту відбувається за кожний фактичний строк користування кредитом і починається з наступного дня після отримання кредиту (дати списання з рахунку Кредитодавця), а припиняється в день остаточного розрахунку за кредитом. Для цілей розрахунку процентів за кредитом використовується календарний рік. Прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту, визначеного п. 1.1 цього Договору, так і після закінчення цього строку протягом подальшого користування Позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це Кредитодавця.
За умовами договору добровільного страхування кредитів № 16 від 01.08.2013 після виплати страхового відшкодування ПрАТ «Українська страхова компанія» має право вимоги Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» до позичальника згідно з умовами кредитного договору та в межах виплаченого страхового відшкодування.
У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем.
Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування кредитів, у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту (пункт 16 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»).
Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.
Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Аналогічні за змістом правові позиції викладені у постанові Верховного Суду № 521/6088/16-ц від 31.10.2018 року, № 910/8982/17 від 20.04.2018 року.
Натомість, регрес це право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що прововідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове, пов`язане саме з регресною вимогою.
Під час судового розгляду встановлено, що позивач набув право вимоги за кредитним договором № 6307к від 30.07.2013 внаслідок виплати страхового відшкодування згідно з умовами Договору добровільного страхування кредитів № 16 від 01.08.2013 в порядку суброгації.
Таким чином, судом враховуються фактичні підстави пред`явленого позову, обраний позивачем спосіб захисту, зазначений у позовній заяві про відшкодування майнової шкоди, а не лише посилання позивача на стягнення шкоди в порядку регресу. Окрім того, регрес регулюється загальними нормами цивільного права, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України, на положення якої як на підставу своїх вимог посилається позивач, встановлений особливий правовий режим.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн. З огляду на задоволення судом позовних вимог у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2270,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 204, 525-527, 610, 615, 629, 980, 993, 1048, 1050 ЦК України, ст. ст. 1, 6, 10, 27 Закону України «Про страхування», суд, -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 21.11.2022.

Суддя І.Ю. Фалін