Справа №293/1020/20
Провадження № 2/293/70/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Бруховський Є.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої вказав, що в провадженні Черняхівського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за його позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування житлового будинку та земельної ділянки. Предметом даного спору є нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , який подарований ним ОСОБА_1 ОСОБА_2 та земельна ділянка площею 0,0765 та, кадастровий номер:014:0611, що розташована по АДРЕСА_2 . Зазначене майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,0765 га, кадастровий номер:014:0611, що розташована по АДРЕСА_2 перейшло до відповідача ОСОБА_2 за договором дарування від 08.02.2012 року, посвідчений Пилипчуком В.І. державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області. Вважає, що житловий будинок та земельна ділянка, на день сьогоднішній є власністю відповідача, то існує досить висока ймовірність того факту, що відповідач може в будь-який момент здійснити відчудження спірного майна на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач ОСОБА_2 , незважаючи на те, що його право власності, а саме договір дарування оспорюється в судовому порядку, має на меті відчужити вказане майно третім особам про що йому стало відомо. Підтвердженням такого факту є повідомлення про скасування реєстрації, зняття із задекларованого зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 та його малолітнього сина, отриманого ним через укрпошту, на підставі заяви власника спірного житлового будинку АДРЕСА_2 . За вказаних обставин заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , на земельну ділянку площею 0,0765 га, кадастровий номер :014:0611, що розташовано по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так із змісту поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що остання ґрунтується на особистому припущенні заявника щодо суттєвого ускладнення виконання рішення суду за результатами розгляду позову про розірвання договору дарування житлового будинку та земельної ділянки у разі незастосування заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення виконання рішення суду, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Водночас, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що відповідач вчиняє будь-які дії направлені на оформлення відчуження прав на майно, яке до укладення договору дарування належало позивачу.

Факт отримання позивачем повідомлення про скасування реєстрації, зняття із задекларованого зареєстрованого місця ОСОБА_1 та його малолітнього сина, суд не може розцінювати як дії спрямовані на відчуження спірного майна.

При цьому, суд враховує той факт, що місцем проживання позивача і надалі є спірний житловий будинок, що, зокрема, підтверджує поштовий конверт доданий до заяви про забезпечення позову.

Заявником також не обґрунтовано, що саме у спосіб, викладений у заяві, може бути забезпечене виконання судового рішення. Також не доведено реальне утруднення виконання судового рішення зі сторони відповідача у разі невжиття заходів до забезпечення позову.

За викладених вище обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову за вказаних у заяві підстав, а тому відмовляє у задоволені заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149,150, 260,261,353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Євген БРУХОВСЬКИЙ