Номер провадження 2/754/3111/22
Справа №754/1394/22
РІШЕННЯ

Іменем України

05 грудня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Сенюти В.О.,

при секретарі: Сінєльніковій С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.10.2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (КМДА) «Київтеплоенерго» було укладено Договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води станом на 01.05.2018 року з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період з 01.05.2018 року до дати укладення цього договору. Таким чином, Позивач прийняв право вимоги до ОСОБА_1 , яка є споживачем послуг з централізованого опалення та /або централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 . Сума позовних вимог Позивача за Договором цесії за спожиті до 01.05.2018 року послуги становить 44230,83 грн. Розрахунок заборгованості на послуги з централізованого опалення, здійснюється за тарифами, які закріплені Розпорядженнями КМДА, інформація про які є загальнодоступною та загальновідомим фактом, офіційно опублікована. Отже, згідно із зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язана сплатити заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Крім того, відповідач своєчасно не сплачує кошти за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, що становить 47800,62 грн.

У зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиті послуги з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води в загальному розмірі 92031,45 грн., а також судові витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08.02.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

На виконання ухвали Деснянського районного суду від 08.02.2022 року КП КМР «КМ БТІ» надало відповідь, з якої вбачається, що згідно з даними реєстрових книг комунального підприємства Київської міської Ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» квартира АДРЕСА_2 , на праві власності не зареєстрована.

Письмові матеріали справи містять заяву про застосування строків позовної давності. Відповідно до якої, відповідач просить застосувати строк позовної давності до позовної вимоги про стягнення заборгованості за спожиті послуги до 01.05.2018 року. Оскільки, позивачем було не правильно визначено строки за який підлягає право вимоги про стягнення заборгованості. Позовну заяву було подано до суду 28.01.2022 року, то строки позовної давності повинні відраховуватися саме з 28.01.2022 року. А також, в матеріалах справи відсутня інформація щодо нарахувань та постачання послуг за житлово комунальні послуги в період до 01.05.2018 року.

Стороною позивача до суду надано заперечення на заяву про застосування строків позовної давності. З яких, вбачається, що позивач заперечує щодо застосування строків позовної давності та просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

До суду подано відзив на позовну заяву. Відповідно до якого, відповідач ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиті послуги з 01.05.2018 року, щодо вимоги про стягнення заборгованості за спожиті послуги до 01.05.2018 року застосувати строк позовної давності. Оскільки, в матеріалах справи відсутні відомості про підтвердження постачання житлово-комунальних послуг до 01.05.2018 року. З поданого розрахунку заборгованості не вбачається реального факту нарахування за показниками будинкового лічильника, обґрунтування застосування саме таких показників до даної квартири. Згідно розрахунку заборгованості, в квартирі АДРЕСА_2 , нарахування за спожитий обсяг гарячої води здійснювалося на 8 осіб, проте у вказаній квартирі зареєстровано лише 3 особи. Таким чином, належним та допустимим доказом, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлення розміру заборгованості, матеріали справи не містять.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмові матеріали справи містять клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Вказаний висновок щодо строку позовної давності наведено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 457/462/16-ц, провадження № 61-21807св19.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії).

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», на підставі типового договору підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34 (5085).

Позивач надає послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

З довідки про реєстрацію місця проживання особи № 78443099 від 28.01.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .(а.с.48).

Відповідно до реєстру територіальної громади м. Києва, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.62).

З відповіді КП КМР «КМ БТІ» від 20.04.2022 року № 062/14-3367 (И-2022), вбачається, що згідно з даними реєстрових книг комунального підприємства Київської міської Ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» квартира АДРЕСА_2 , на праві власності не зареєстрована. (а.с.59).

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальні споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що відповідач є власником чи споживачем житлово-комунальних послуг у квартирі АДРЕСА_2 , а відтак, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526 ЦК України, 10, 66, 162 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 76-89, 258, 259, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Суддя: В.О.Сенюта