Справа № 523/9976/21
Провадження №2/523/37/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Дашковської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою в якій просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з досягненням повноліття продовжує навчання аліменти в розмірі 5000,00грн., щомісячно, до досягнення дочкою 23 річного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що після досягнення повноліття дочка продовжує навчання у Коледжі економіки та соціальної роботи Одеського національного університету ім. ОСОБА_3 на контрактній основі, на денній формі навчання, що не дає можливість працевлаштуватися дитині та отримувати самостійного заробітку. За твердженнями позивача вона отримує дохід, який складає 6000,00грн. Відповідач в свою чергу є працездатним, працює моряком та щомісячно отримує дохід у розмірі 4000 дол. США на місяць, проте матеріальної допомоги на дитину не надає. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи наявна заява її представника ОСОБА_4 про підтримання позовної заяви та розгляду справи за їх відсутності.

Відповідач до судового засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи на адресу відповідача належним чином направлялись судові виклики. Направив до суду відзив на позовну заяву в якому частково визнав позовні вимоги, просив стягувати з нього аліменти на утримання дочки в розмірі 2500,00грн. Часткове визнання позовних вимог ґрунтує та тому, що він офіційно не працює, має на утриманні дружину, ОСОБА_5 , яка є вагітною від нього, а також її сина від першого шлюбу, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст.198СК України).

Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтею 200 СК України регламентовано, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК).

Матеріалами справи встановлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Шлюб між сторонами по справі був розірваний рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09.02.2001р. (справа №523/17265/20).

Батьки дитини проживають окремо. Повнолітня дочка, ОСОБА_2 проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні.

З представленої довідки № 009 від 01.02.2021р. та копії контракту №13-231-1-017с-2019 убачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була зарахована для навчання до Коледжу економіки та соціальної роботи Одеського національного університету ім. Мечникова І.І., є студенткою ІІ-го курсу, денної форми навчання (стаціонар), навчання відбувається за контрактом. Строк навчання складає три роки та закінчується 30.06.2022р.

Встановлення вказаних обставин вказує на доведеність того факту, що ОСОБА_2 після досягнення повноліття продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги.

За твердженням позивача вона отримує дохід на місяць в розмірі 6000,00грн., проте документально така обставина не підтверджується.

Відповідачем суду надано копію свідоцтво про шлюбу, з якого убачається, що він з 28.12.2021р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка, згідно представленої довідки від 21.12.2021р., є вагітною, термін якої складає 9 тижнів. Також ОСОБА_5 має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Закону України «Про держаний бюджет України на 2022р. встановлений прожитковий мінімум на одну працездатну особу на місяць з 01.01.2022р. в розмірі 2618,00 грн.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів у розмірі 5000,00 грн. ОСОБА_1 стверджує, що відповідач є моряком та отримує постійний дохід у розмірі 4000 дол. США на місяць.

Разом з тим, з її боку суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що відповідач на теперішній час систематично укладає контракти, як моряк та отримує дохід у зазначеному нею розмірі. Такі посилання є припущенням з її боку, та не можуть бути прийняті судом.

Представлена копія паспорта моряка ОСОБА_2 підтверджує, що останній укладав контракти, як моряк у період з 2002р. до 2006р. З наданої довідки про стаж роботи убачається, що ОСОБА_2 працював третім механіком на судні у період з 02.2016р. до 09.2016р. Надана довідка на отримання відповідачем заробітної плати у розмірі 4000,00дол. США судом до уваги не приймається, так як така довідка є неналежної якості та нечитабельна.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги, що батьки дитини зобов`язані нести витрати на утримання та виховання їх дітей в рівних частках, з урахуванням того, що повнолітня дочка сторін по справі перебуває на повному забезпечені матері, приймаючи до уваги встановлений законом прожитковий мінімум, а також часткового визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі 3500,00грн. На думку суду, встановлений судом розмір аліментів в першу чергу буде відповідати інтересам дитини та суттєво не вплине на матеріальне становище відповідача. Приймаючи до уваги, що навчання ОСОБА_2 закінчується 30.06.2022р. то аліменти слід стягувати саме до вказаної дати, а не до 23 років, як просить позивач.

Визначаючи розмір аліментів у розмірі вказаному вище, суд приймає до уваги, що на утриманні відповідача перебуває його дружина, яка на теперішній час є вагітною. Посилання відповідача про перебуванні на утриманні сина його дружини, суд відхиляє, так як з його боку не надано документів, які підтверджує, що дитина проживає разом з ним, а не зі своїм батьком, який в силу закону зобов`язаний його утримувати.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частині стягнення суми аліментів у межах платежу за один місяць.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовій збір в розмірі 908,0грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76,141,259,263-265,268,430 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 01.06.2021р. до закінчення навчання, а саме до 30.06.2022року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 908,0грн.

В частині стягнення аліментів допустити негайно виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 10 травня 2022р.

Суддя