КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/4417/2022 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Олійника В.І., Сліпченка О.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання протиправними дій (бездіяльності), зобов`язання вчинити дії та відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання протиправними дій (бездіяльності), зобов`язання вчинити дії та відшкодування збитків.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у лютому 2021 р. ним було здійснено ініціювання перерахування валютних коштів шляхом подання заявки на проведення SWIFT переказів, а саме: 25.02.2021 р. ID: SW24L225O74889 на суму 5500,00 USD, 27.02.2021 р. ID: SW24L227O77429 на суму 3500,00 EUR, отримувач: Interactive Brokers LLC, USA, призначення платежу: Інвестиції. В порушення чинного законодавства відповідачем зазначені SWIFT перекази не були виконані.

При зверненні до служби підтримки відповідача з підстав невиконання SWIFT переказів, позивачу у телефонному режимі про необхідність надання додаткових документів джерела походження коштів, без будь якого законодавчого обгрунтування такої вимоги.

В подальшому, позивачем засобами електронного звязку направлено надано офіційну довідку № Ді-В29/62-102 про виплату позивачу АТ «Райффайзеном Банком Аваль» 41423,38 USD доходу у вигляді відсотків, з окремим висвітленням суми сплаченого ПДФО та військогового збору з отриманням коштів. Після чого, позивачу також було відмовлено здійснити перекази. Після надання довідки 10.03.2021 року, на наступний день 11.03.2021 року заявка SW24L225O74889 на суму 5500,00 USD була видалена відповідачем «у зв`язку з неактуальністю», про що позивачу не було повідомлено взагалі. Про даний факт позивач випадково дізнався 26.03.2021 року, і одразу створив нову заявку на переказ SW24L326O28237 на суму 5500,00 USD, яка була виконана в той же день без втмагання будь яких документів.

Аналогічно, 30.04.2021 року SW24L227O77429 від 27.02.2021 року на суму 3500,00 EUR була видалена відповідачем «у зв`язку з неактуальністю», про що позивачу стало відомо з кабінету «Приват24», при цьому на сторінці «Архів переказів» дата видалення переказу вказана 26.03.2021 року, що може свідчити про махінізації з фінансовими документами з боку відповідача. 01.05.2021 року створив нову заявку на переказ SW24L501O90564 на суму 3500,00 USD, яка станом на 4.05.2021 року не виконана.

Тому, позивач просить суд визнати протиправними дії посадових осіб Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в частині затримання виконання SWIFT переказів ID: SW24L225O74889 на суму 5500,00 USD та ID: SW24L227O77429 та SW24L501O90564 на суму 3500,00 EUR; визнати довідку № ДІ-В29/82-102 від 10.03.2021 р. такою, що відповідає вимогам законодавства України щодо джерела походження коштів станом на 24.05.2021 р.; зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» виконати SWIFT переказ SW24L501O90564 на суму 3500,00 EUR; стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 32809,95 грн в рахунок відшкодування збитків, 14456,86 грн пені за затримання виконання SWIFT переказів, 36000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Виришити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання протиправними дій (бездіяльності), зобов`язання вчинити дії та відшкодування збитків.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, і неправильне застосування судом норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вказує, що судом першої інстанції порушено строки розгляду даної справи. Вважає, що у рішенні суду першої інстанції відсутня мотивувальна частина, а також, що суд самоусунувся від вивчення доказів, не надав їм належної оцінки та проігнорував усі доводи позивача.

Позивач відзив на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надав.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, і відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову слід відмовити.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

Відповідно до п. 32.1. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Згідно пунктів 6-9 Положення про порядок здійснення уповноваженими установами аналізу та перевірки документів (інформації) про валютні операції затверджених Постановою правління Національного банку України №8 від 02.01.2019 уповноважена установа здійснює первинний аналіз документів (інформації) про валютні операції, на які розповсюджуються вимоги цього Положення, до моменту проведення валютної операції з метою виявлення сумнівної валютної операції. Виявлення сумнівної валютної операції може здійснюватися шляхом установлення наявності індикатора, зазначеного в додатку до цього Положення (уключаючи індикатор, установлений на власний розсуд уповноваженої установи). За однією валютною операцією може бути встановлено декілька індикаторів.

Уповноважена установа на постійній основі виявляє валютні операції, які можуть містити ознаки дроблення валютної операції та/або містять інший індикатор, зазначений у додатку до цього Положення (уключаючи індикатор, установлений на власний розсуд уповноваженої установи). Такі валютні операції можуть бути виявлені уповноваженою установою за допомогою відповідного програмного забезпечення та/або в порядку, передбаченому внутрішніми документами уповноваженої установи.

Уповноважена установа зобов`язана забезпечити ефективну мінімізацію ризиків уникнення та/або невиконання вимог та обмежень, передбачених законодавством України, пов`язаних із дробленням сум валютних операцій.

Уповноважена установа в разі установлення індикатора, зазначеного в додатку до цього Положення (уключаючи індикатор, установлений на власний розсуд уповноваженої установи), здійснює додатковий аналіз документів (інформації) про валютні операції (далі - додатковий аналіз) з метою підтвердження або спростування належності валютної операції до сумнівної.

Банк має право здійснювати додатковий аналіз за договором, контрактом, угодою, іншим документом, що застосовується в міжнародній практиці та може вважатися договором (з урахуванням змін у разі їх наявності), згідно з яким здійснюється валютна операція.

Уповноважена установа під час здійснення додаткового аналізу має право витребувати від суб`єкта валютної операції додаткові документи (інформацію), перелік яких зазначений у додатку до цього Положення (далі - додаткові документи), у визначених уповноваженою установою обсягах та строки. Перелік додаткових документів не є вичерпним. Уповноважена установа самостійно визначає обсяг та перелік додаткових документів за умови забезпечення виконання достатності та адекватності вжитих заходів на виконання вимог пункту 13 цього Положення.

Уповноважена установа має пересвідчитися в чинності (дійсності) додаткових документів та відповідності їх оформлення вимогам законодавства України. Копії додаткових документів, уключаючи перекладені українською мовою, мають бути засвідчені в установленому законодавством України порядку та можуть надаватися або в паперовому вигляді, або в електронному.

Згідно додатку 1 до Положення про порядок здійснення банками аналізу та перевірки документів (інформації) про фінансові операції та їх учасників для здійснення переказу коштів в іноземній валюті фізичною особою на суму, що перевищує еквівалент 150000,00 грн. за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком України на дату здійснення операції, додатково подаються до банка документи, що підтверджують власні фінансові можливості, джерела походження власних коштів та інших активів особи, наявність, розміщення та/або використання активів клієнта, що дають змогу проводити або ініціювати проведення фінансової операції на відповідну суму.

Встановлено, що позивачем не надано суду доказу укладання договору між банком-відповідачем та позивачем.

З довідки Дніпровського районного відділення АТ «Райффайзен Банк Аваль» № Ді-В29/62-102 від 10.03.2021 р., вбачається, що АТ «Райффайзеном Банком Аваль» виплачено ОСОБА_1 41423,38 USDдоходу у вигляді відсотків з 14.08.2006 року по 16.10.2015 року, з окремим висвітленням суми сплаченого ПДФО та військогового збору в сумі 147270 USD(а.с. 11).

Відповідно до скріну-повідомлень з особистого кабінету «Приват24» 30.04.2021 року SWIFT платіж 3500 EUR видалено та 0 1.05.2021 року SWIFT платіж 3500 EURв обробці (а.с. 12).

Відповідно до скріну-сторінки особистого кабінету, в період з 23.02.2021 року по 17.05.2021 року SWIFT платіж на суму 5500 USD11.03.2021 року видалено, SWIFT платіж на суму 3500 EUR 26.03.2021 року видалено, SWIFT платіж на суму 5500 USD 26.03.2021 року надіслано, SWIFT платіж на суму 285 EUR 31.03.2021 року зараховано отримуачу, SWIFT платіж на суму 1500 EUR 01.04.2021 року видалено, SWIFT платіж на суму 3500 EUR 03.05.2021 року в обробці (а.с. 13).

Відповідно до претензії від 16.03.2021 р. ОСОБА_1 просив АТ «Приват» надати законодавче обгрунтування, щодо підстав зпинення проведення SWIFT переказів (а.с. 14-15).

Відповідно до відповіді АТ КБ «ПриватБанку» № 20.1.0.0.0/7-210322/7259 від 19.04.2021 р. банк зазначив, що ОСОБА_1 необхідно надати додаткову інформацію та документи, а саме: довідку з ФСУ, або податок з декларації, або виписку з сайту IGOV за 2017-2020 рік (а.с. 16-17).

Відповідно до інформації щодо вартості 1 акції Vanguard500 Index FundETF(V00) станом на 26.02.2021 року - 349,59 USD, станом на 26.03.2021 року - 364,01 USD(а.с. 18).

Відповідно до інформації щодо вартості 1 акції Volkswagen AG(VOW3) станом на 01.03.2021 року - 175.82 EUR, станом на 24.05.2021 року - 215.95 USD(а.с. 19).

Встагновлено, що в матерілах справи відсутні докази направленя позивачем відповідчу документів зазначених у листах Банка.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки обставини на які посилається позивач не пітверджені належними та допустими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушено строки розгляду даної справи, апелційний суд відхиляє, оскільки зазанначена обставина неє підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що у рішенні суду першої інстанції відсутня мотивувальна частина, а також, що суд самоусунувся від вивчення доказів, не надав їм належної оцінки та проігнорував усі доводи позивача, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки судом першої інстанції були описані докази на які посилається позивач та надані висновки щодо обставин справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача не було порушено відповідачем.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення ЦК України.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишення без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «12» травня 2022 року.

Головуючий суддя СуддіЛ.П. Сушко О.І. Сліпченко В.І. Олійник