Справа №442/7304/22
Провадження №2/442/1479/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В..

з участю секретаря судового засідання Малик О.Я.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення частки в праві спільної сумісної власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення частки в праві спільної сумісної власності, -

в с т а н о в и в :

17.11.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в якому просить визначити, що частка ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0988га, розташовану на АДРЕСА_1 , призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:014:0028, становить 1/5 частки.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №873548, земельна ділянка площею 0,0988га, розташована на АДРЕСА_1 , призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:014:0028, належить позивачу і відповідачам на праві спільної сумісної власності. Позивач має намір відчужити належну йому частку у праві спільної власності на земельну ділянку, проте відповідачі відмовляються в нотаріальному порядку укласти договір про визначення часток.

07.12.2022 відповідачем ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву, в якій просить прийняти дану позовну до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднати в одне провадження. Крім того просить визначити, що частка ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0988га, розташовану на АДРЕСА_1 , призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:014:0028, становить 1/5 частки.

Ухвалою суду від 09.12.2022 зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення частки в праві спільної сумісної власності об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 .

Позивач за первісним позовом в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити. Не заперечує щодо задоволення зустрічного позову.

Позивачка за зустрічним позовом в судове засідання не з`явилася, подала заяву через канцелярію про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити. Не заперечує щодо задоволення первісного позову.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка серії ЯК №873548, площею 0,0988га, розташована на АДРЕСА_1 , призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:014:0028, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №873548.

Оскільки позивач за первісним позовом вирішив відчужити належну йому частку земельної ділянки на користь іншої особи, він звернувся до інших співвласників для оформлення відповідного договору у нотаріальному порядку. Для укладення договору замовив витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, довідку про вартість об`єкта нерухомості, але співвласники все зволікають з підписанням.

Позивачка за зустрічним позовом вважає, що визначення частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 відповідає також її інтересам та в майбутньому дозволить їй також розпорядитися своєю власністю на власний розсуд.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання первісного і зустрічного позовів сторонами судом не встановлено.

Статтею 15 ЦК України регламентовано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5).

Отже, у зв`язку з тим, що частки співвласників земельної ділянки не визначені, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 і позивачка за зустрічним ОСОБА_2 позбавлені можливості реалізувати своє право власника на вільне розпорядження своєю власністю, а тому їх порушене право підлягає судовому захисту відповідно до ст.15 ЦК України.

Разом з тим, ч. ч. 1, 2 ст. 372 Цивільного кодексу України, передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ч. 4 і 5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласників може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що первісний і зустрічний позови підставні та підлягає задоволенню, оскільки виходячи із законодавчо встановленої рівності часток кожного із співвласників спільної сумісної власності, відсутності іншої домовленості між ними, частка позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 і позивачки за зустрічним ОСОБА_2 становить по 1/5 кожному.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.ст.ст. 10, 12, 81, 158, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Первісний і зустрічний позови задоволити.

Визначити, що частка ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0988га, яка розташована на АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:014:0028, становить 1/5 ід.частки.

Визначити, що частка ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0988га, яка розташована на АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:014:0028, становить 1/5 ід.частки.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення складено та підписано 09.12.2022.

Суддя О.В. Крамар