Справа № 307/451/22
Провадження № 2/307/112/22
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 серпня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого - судді Ніточко В.В., за участю секретаря судового засідання Голубка Н.І., представника відповідача Пархоменка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

І. Виклад позиції сторін.

акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що 13 вересня 2018 року відповідач підписав заяву та підтвердив свою згоду з "Умовами на правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, тобто на укладення між ним та Банком договору про надання банківських послуг, у зв`язку з чим отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав і станом на 04 січня 2021 року його заборгованість перед банком становить 193 703 грн. 19 коп., з яких: 170 884 грн. 93 коп. заборгованість по тілу кредиту, 5 980 грн. 80 коп. заборгованість за нарахованими відсотками, 16 837 грн. 46 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 193 703 грн. 19 коп. та судові витрати.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2022 року дана справа прийнята до розгляду та у ній відкрито провадження.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що 13 вересня 2018 року ОСОБА_1 була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами банку, зобов`язався їх виконувати (а.с. 14).

Також відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредитування, який містить умови для декілька видів платіжних карток, декількох видів кредитування на різні суми, із встановленням різних розмірів процентної ставки, що залежать від розміру кредиту, який був підписаний ОСОБА_1 (а.с.15-18)

В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав і станом на станом на 04 січня 2022 року його заборгованість перед банком становить 193 703 грн. 19 коп., з яких: 170 884 грн. 93 коп. заборгованість по тілу кредиту, 5 980 грн. 80 коп. заборгованість за нарахованими відсотками, 16 837 грн. 46 коп. заборгованість за простроченими відсотками.

Довідками банку підтверджуються обставини видачі двох платіжних карт та зміни умов кредитного ліміту (а.с. 12, 13).

До позовної заяви позивачем долучена виписка по рахунку відкритого на ім`я відповідача, з якої вбачаються обставини використання відповідачем платіжних карт та надання кредитних коштів, погашення кредиту шляхом зарахування коштів на карту, списання процентів за користування кредитом, баланс по карті станом на січень 2022 року, та наявність заборгованості: 193 703 грн. 19 коп., з яких: 170 884 грн. 93 коп. заборгованість по тілу кредиту, 5 980 грн. 80 коп. заборгованість за нарахованими відсотками, 16 837 грн. 46 коп. заборгованість за простроченими відсотками. (а.с.7-11).

V. Оцінка Суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч. 3 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування" встановлено, що кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Згідно ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору. У договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін. Забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача, зазначених у договорі про споживчий кредит або в додатку до такого договору, у тому числі шляхом друкування його шрифтом меншого розміру, ніж основний текст, злиття кольору шрифту з кольором фону. У разі укладення договору про споживчий кредит на умовах кредитування рахунку в ньому має бути передбачено, що кредитодавець має право вимагати повністю повернути суму кредиту в будь-який час із визначенням строку попередження споживача про таку вимогу. Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною.

Статтею 13 цього ж Закону також передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Верховний Суд у Постанові від 15 червня 2022 року у справі №383/418/20 вказав на те, що тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом і в Постанові від 15 червня 2022 року у справі № 313/181/21 та у Постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №342/180/17 (провадження №14-131цс19) у постанові від 03 липня 2019 року з аналогічних правовідносин зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

В силу ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц.

Судом встановлено, що 13 вересня 2018 року відповідач підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій містяться відомості про його персональні дані, паспорт споживчого кредитування для декількох видів кредитування, також ним була надана фотокопія паспорту. З копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг вбачається, що вона не містить будь-яких даних про суму кредиту чи встановлення кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Тобто вказана анкета-заява не містить ніяких даних щодо обрання відповідачем певних банківських послуг, крім особистих даних та підпису відповідача.

Відповідно до даних, наведених позивачем у розрахунку, відповідач має заборгованість перед банком за кредитом в розмірі 193 703 грн. 19 коп., з яких: 170 884 грн. 93 коп. заборгованість по тілу кредиту, 5 980 грн. 80 коп. заборгованість за нарахованими відсотками, 16 837 грн. 46 коп. заборгованість за простроченими відсотками.

Матеріали справи містять виписку з рахунку особи, яка відповідає вимогам законодавства та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. У виписці зазначені карткові рахунки, вказано прізвище відповідача, що відповідає і довідці про надання кредитних карток. З виписки також вбачаються обставини надання позивачем кредитних коштів і здійснення відповідачем погашення заборгованості, що свідчить про наявність договірних зобов`язань.

Позивач вказує, що відповідач зазначив про знайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими у рекламному буклеті. Разом з тим, умов про строк кредитування, відповідальність, розмір процентної ставки та інших обов`язків анкета-заява не містить. До того ж позивач посилається на підписаний відповідачем паспорт споживача, в якому визначені суми і строки кредитування, проценти за користування кредитними коштами та штрафні санкції за невиконання зобов`язань.

Виходячи з наведених положень чинного законодавства договір про надання споживчого кредиту повинен укладатися у письмовій формі, в ньому мають бути визначені, зокрема, сума кредиту, детальний розпис сукупної вартості кредиту, річна відсоткова ставка за кредитом, дата видачі кредиту та інш. При цьому, забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем тексту умов кредитування.

Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Відповідно і обставини доведення до споживача всіх обов`язкових умов споживчого кредиту також покладається на кредитодавця.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з Тарифів та з Умов та Правил розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент їх підписання взагалі містили умови щодо отримання кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, інших нарахувань, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Посилання позивача на паспорт споживача також не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на те, що паспорт є формою інформації, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит для можливості ознайомлення з умовами кредитування. При цьому клієнту банку може бути запропоновано декілька паспортів споживчого кредиту, які він зобов`язаний підписати. А отже, підписання паспорту споживчого кредиту, де визначено декілька умов надання споживчого кредитування, не є підставою вважати його дані частиною умов кредитного договору.

Окрім того, розміри процентної ставки, що визначені у паспорті споживчого кредитування не узгоджується з розмірами процентної ставки, що зазначена у витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт та розрахунку заборгованості наданого позивачем.

Відтак відсутні підстави вважати, що при укладенні договору банк дотримався вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування щодо визначення процентної ставки за користування кредитними коштами та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які уважав узгодженими банк. Отже, "Умови і Правила обслуговування фізичних осіб в ПриватБанку" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, не можуть бути застосовані для цілей вирішення цього спору.

А отже в даній справі позивачем не надано доказів на підтвердження обставин узгодження з відповідачем у письмовому вигляді умов надання кредиту, відсутній, зокрема, розмір процентів за користування ним та сукупної вартості таких банківських послуг.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог про стягнення процентів за наданим кредитом.

Таким чином, розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 170 884 грн. 93 коп., тобто заборгованість по тілу кредиту, яка підлягає до стягнення.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 2 905 грн 55 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 133, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. 207, 626, 628, 633, 638, 651, 653, 1048, 1049 ЦК України, ст. 9, 12, 13 Закону України "Про споживче кредитування", ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором в сумі 170 884 (сто сімдесят тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні 93 копійки та 2 905 (дві тисячі дев`ятсот п`ять) гривень 55 копійок сплаченого судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 "д", .

Відповідач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлено 01 серпня 2022 року.

Суддя Ніточко В.В.