РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Литвиненко В.М.,

з участю представників позивача - Івашинюта І.О., ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_3 , ПАТ «Страхова компанія «ТАС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» про відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України звернувся в Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування позовних вимог вказують, що вироком Рівненського міського суду від 23.04.2021 року у справі 569/3384/19 встановлено, що 17.12.2018 р. відповідач ОСОБА_3 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, перебуваючи за кермом власного автомобіля Mercedes-Benz ML 430 д.н.з. НОМЕР_1 порушуючи Правила дорожнього руху, рухаючись по смузі зустрічного руху траси М-06, зі сторони м. Київ, не зупинився на вимогу працівника поліції. Під переслідування поліцейськими автомобіля ОСОБА_3 та в результаті його протиправних дій було пошкоджено службові автомобілі поліції Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_2 та Toyota Prius д.н.з. НОМЕР_3 .

В результаті зіткнення транспортних засобів: 1) Mercedes-Benz ML 430 д.н.з. НОМЕР_1 та Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_2 ; 2) Mercedes-Benz ML 430 д.н.з. НОМЕР_1 та Toyota Prius д.н.з. НОМЕР_3 представником потерпілого (Департаменту патрульної поліції) для ПАТ «Страхова компанія «ТАС», який застрахував відповідальність автомобіля Mercedes-Benz ML 430 д.н.з. НОМЕР_1 згідно полісу №АМ/9154643 було надіслано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Загальний розмір шкоди (збитку) завданий протиправними діями відповідача становить 84 617,06 гривень (вісімдесят чотири тисячі шістсот сімнадцять гривень шість копійок).

03.08.2022 року позивачем подана до суду заява про заміну позовних вимог до ОСОБА_3 , ПАТ «Страхова компанія «ТАС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» про відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням. У звязку з невиплатою завданої шкоди позивач просить суд стягнути солідарно із відповідача ОСОБА_3 та співвідповідача ПАТ «Страхова компанія «ТАС» на користь позивача (Департаменту патрульної поліції) суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 84 617,06 гривень (вісімдесят чотири тисячі шістсот сімнадцять гривень шість копійок).

Відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2022 року, залучено до участі у справі співвідповідача ПАТ «Страхова компанія «ТАС», в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПрАТ «Київський страховий дім».

Представники позивача в судовому засіданні підтримали обґрунтування викладені в позові та заяві про зміну позовних вимог, суду пояснили, що шкода завдана позивачу внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 підтверджується матеріалами справи, вироком суду, постановою про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, висновками щодо завдання матеріального збитку власнику транспортних засобів. Щодо позиції представника позивача про неналежність висновків якими встановлено матеріальний збиток пояснили, що стороною позивача не було заявлено клопотань про призначення експертизи. Враховуючи те, що страховик відмовив у виплаті страхового відшкодування просили суд стягнути солідарно з відповідачів завдано шкоду.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав обґрунтування викладені у відзиві. Додатково суду пояснив, що матеріали справи не містять відомостей про відшкодування шкоди позивачу страховою компанією ПрАТ «Київський страховий дім», яка є страховиком службових автомобілів позивача. Вказав, що висновки експертного дослідження автомобілів Mitsubishi Outlander д.н.з. та Toyota Prius д.н.з. НОМЕР_3 є неналежними доказами, оскільки проведені з порушенням вимог закону. Пошкодження транспортних засобів позивача не перебувають в причинному зв`язку з діями відповідача ОСОБА_3 , автомобіль Toyota Prius д.н.з. НОМЕР_3 взагалі не вказаний у вироку на який покликається позивач. Крім цього, ОСОБА_3 звертався до свого страховика ПАТ «Страхова компанія «ТАС» із заявою про настання ДТП, яка мала місце 17 грудня 2018 року.

Відповідач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» про розгляд справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. До матеріалів справи долучений відзив відповідача в якому він просить суд відмовити в задоволені позовних вимог обґрунтовуючи тим, що страховик відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування з підстав вчинення особою відповідальність якої була застрахована умисного злочину.

Третя особа ПрАТ «Київський страховий дім» будучи належним чином повідомлений про розгляд справи в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, щовласником автомобілів марки «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_3 та «Mitsubishi Outlender», д.н.з. НОМЕР_4 є позивач Департамент патрульної поліції.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 23.04.2021 встановлено, що 17.12.2018 р. відповідач ОСОБА_3 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, перебуваючи за кермом власного автомобіля Mercedes-Benz ML 430 д.н.з. НОМЕР_1 порушуючи Правила дорожнього руху, діючи з умислом на здійснення опору працівникам правоохоронного органу, підриву їхнього авторитету та уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи, що він протидіє працівникам поліції які здійснювали його переслідування, умисно, протиправно здійснив опір працівникам правоохоронного органу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме намагаючись зникнути з місця пригоди під час переслідування працівниками поліції завдав пошкоджень їх службовому автомобілю.

ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263, ч.2 ст.342 КК України, та призначено покарання: за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 342 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_3 наступні обов`язки на період іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Витрати на залучення експерта в сумі 1144 грн. 00 коп. стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави.

Цивільний позов Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 84 617 грн. 06 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 задоволено частково. Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 23 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_3 за ч.2 ст.342, ч.1 ст.263 КК України в частині вирішення цивільного позову Департаменту патрульної поліції Національної поліції України скасовано і повернуто зазначений позов на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. В решті вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 23 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_3 за ч.2 ст.342, ч.1 ст.263 КК України залишено без зміни.

Постановою Рівненського міського суду від 08.02.2019 року у справі № 569/1128/19 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік а також стягнуто із ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.). Постанова набрала законної сили.

Зі змісту постанови убачається, що о 22 год. 10 хв., 17.12.2018р., в м. Рівне по вул. Льонокомбінатівська,15 водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz ML430», д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився в медичному закладі, що підтверджується висновком на визначення стану наркотичного сп`яніння № 1043 від 18.12.2018 року.

ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані наркотичного сп`яніння

О 22 год. 10 хв., 17.12.2018р., в м. Рівне по вул. Льонокомбінатівська,15 водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz ML430», д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу завчасно за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору не зупинився. Був затриманий під час переслідування на патрульних автомобілях марки «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_3 та «Mitsubishi Outlender», д.н.з. НОМЕР_4 по вул. Басівкутська,2 в м. Рівне.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП - невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц (провадження № 61-31395сво18) зроблено висновок про те, що преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, досліджені в судовому засіданні вищезазначені судові рішення, які набрали законної сили підтверджують вину ОСОБА_3 , а саме що в 17.12.2018р. він керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz ML430», д.н.з. НОМЕР_1 і в результаті його переслідування було пошкоджено два поліцейських автомобілі марки «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_3 та «Mitsubishi Outlender», д.н.з. НОМЕР_4 .

Згідно з висновків експертних досліджень проведених експертом Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України встановлено:

1) у висновку від 06.02.2019 р. зазначається, що матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу Mitsubishi Outlander реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_5 , 2017 року випуску в результаті дорожньо-транспортної пригоди станом на момент проведення дослідження, складає 74 219,22 гривень (сімдесят чотири тисячі двісті дев`ятнадцять гривень двадцять дві копійки);

2) у висновку від 07.02.2019 р. зазначається, що матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу Тоуоtа Prius реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_6 , 2013 року випуску в результаті дорожньо-транспортної пригоди станом на момент проведення дослідження, складає 10 397,84 гривень (десять тисяч триста дев`яносто сім гривень вісімдесят чотири копійки).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

П. 3 ч.2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою для виникнення цивільних прав та обовязків є завдання майнової шкоди.

Згідно п. 8 ч.2 ст. 16 ЦК України, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частинами 1,2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) - шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ним і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

В пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у і тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що і відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Щодо відмови в задоволені вимог до ПАТ «Страхова компанія «ТАС» суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.1., ст. 2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачують інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону».

Згідно п. 37.1.1, ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної витати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій такт осіб встановлюється відповідно до закону».

Згідно п. 37.1.2, ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону)».

Відтак страховик ПАТ «Страхова компанія «ТАС» правомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Отже, зобов`язання про відшкодування шкоди, за загальним правилом виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача ОСОБА_3 на невідповідність закону висновків експертів про визначення матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, оскільки в судовому засіданні суд з`ясовував у сторін позицію (чи є заперечення) на рахунок наявних у справі експертних досліджень, жодних клопотань щодо призначення експертиз сторони не подавали.

Також суд зазначає, що сторона позивача заперечила обставини відшкодування шкоди позивачу страховою компанією ПрАТ «Київський страховий дім», яка є страховиком службових автомобілів Mitsubishi Outlander д.н.з. та Toyota Prius д.н.з. НОМЕР_3 , з підстав що вони є потерпілою стороною і у страховика не було підстав відшкодовувати їм шкоду.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263 та ч. 2 ст. 342 КК України, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 122-2 КУпАП, позивачу внаслідок таких дій було завдано матеріальну шкоду, позовні вимоги Департаменту патрульної поліції Національної поліції України підлягають до часткового задоволення, а саме про стягнення саме з ОСОБА_3 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 84 617,06 грн.

Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_3 , ПАТ «Страхова компанія «ТАС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» про відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 84 617,06 грн. (вісімдесят чотири тисячі шістсот сімнадцять) гривень 06 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати по оплаті судового збору в розмірі 768.40 грн.

В задоволені вимог до ПАТ «Страхова компанія «ТАС» відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду, або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач: Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, місце знаходження: 03048, м. Київ, вул.. Федора Ернста, буд.3, .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ПАТ «Страхова компанія «ТАС», місце знаходження, 03117, м.Київ, проспект перемоги, буд.65, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ПрАТ «Київський страховий дім», місце знаходження, 04053, місто Київ, вул. Артема, будинок 37-41, .

Повний текст рішення суду виготовлено 10.11.2022 року.

Суддя Харечко С.П.