Справа №463/5478/22
Провадження №2-н/463/1301/22
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

18 листопада 2022 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Нор Н.В., вивчивши матеріали заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в :

Стягувач звернувся із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом скеровувався запит до ГУ ДМС України у Львівській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання боржника. З отриманої відповіді вбачається, що зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Таким чином, з врахуванням визначених правил підсудності, даний позов не підсудний Личаківському районному суду м. Львова.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

У зв`язку з викладеним, вважаю, що слід відмовити ЛМКП «Львівтеплоенерго» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення.

В свою чергу, вважаю невірним твердження про можливість розгляду заяви про видачу судового наказу за місцем знаходження нерухомого майна, тобто за правилами виключної підсудності.

Так, згідно ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Правила загальної підсудності визначені у статті 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

При цьому, за змістом п. 7 ч. 1 ст. 162 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Отже, в порядку наказного провадження проводиться розгляд справ щодо яких презюмується відсутність спору.

Під час розгляду цивільної справи N 646/8916/17 (постанова від 27.03.2019) Верховний Суд вказав, що позови що виникають з приводу нерухомого майна це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Таким чином, правила виключної підсудності стосуються випадків, коли відносно нерухомого майна триває спір, вирішення якого можливе виключно за наслідками розгляду справи по суті, а відтак, ці правила не можуть застосовуватись до заяв наказного провадження, де розгляд справи по суті не відбувається та презюмується відсутність спору.

Вказане пояснюється особливим порядком розгляду справ наказного провадження, де боржник не повідомляється про розгляд справи, однак йому забезпечується право перегляду цього судового рішення. Власне, саме з метою спрощення реалізації цього права справи наказного провадження розглядаються лише за правилами загальної підсудності, тобто за місцем реєстрації боржника.

Керуючись ст.ст. 27, 162, 165 ЦПК України, -

постановив :

Відмовити Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя Нор Н. В.