Дата документу 07.12.2022 Справа № 335/4939/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/4939/20 Головуючий у 1 інстанції: Воробйов А.В.
Провадження № 22-ц/807/1876/22 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Гончар М.С., Подліянової Г.С.

за участі секретаря: Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик», Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Тетяна Юріївна, про визнання протиправними та скасування акту про передачу майна стягувачу у рахунок боргу від 05.06.2018, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик», Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Тетяна Юріївна, про визнання протиправними та скасування акту про передачу майна стягувачу у рахунок боргу від 05.06.2018, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що їй на праві спільної часткової власності належала 1/4 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 27.12.2006р., виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради на підставі розпорядження № 2918 від 27 грудня 2006 року. Співвласниками цього нерухомого майна є: ОСОБА_3 у 1/2 частці ( згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 27.12.2006р., виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради на підставі розпорядження № 2918 від 27.12.2006р. та згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.11.2011р., посвідченого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Тізенберг Д.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 3-1364); ОСОБА_2 у 1/4 частці ( згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 27.12.2006р., виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради на підставі розпорядження № 2918 від 27.12.2006р.).

02 травня 2017 року державним виконавцем Коломієць К.С. Вознесенівського ВДВС Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області було відкрите виконавче провадження № 53466145 щодо примусового виконання виконавчого листа № 335/12146/14-ц № 2/335/164/2015, виданого 27.08.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Баядера Логістик» суми боргу за договором № 1/14 від 29.07.2014 у розмірі 150 000,00 грн., штрафу у розмірі 15 000,00 грн., судового збору у розмірі 1650,00 грн., а всього 166 650,00 грн. В межах зазначеного виконавчого провадження 08.12.2017р. державним виконавцем була прийнята постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою було описано та накладено арешт на вищезазначене нерухоме майно, а саме, належну їй 1/4 частину квартири, що розташовані адресою: АДРЕСА_1 .

26.12.2017р. в межах виконавчого провадження № 53466145 державним виконавцем приймається постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме, ОСОБА_4 для складання звіту про оцінку майна з метою подальшої його реалізації з прилюдних торгів (аукціонів). 11 січня 2018 року цим призначеним суб`єктом оціночної діяльності було складено висновок про вартість майна, яким визначено, що величина ринкової вартості об`єкта оцінки в цілому станом на 02 січня 2018 року склала 418 465,00 грн., а ринкова вартість 1/4 частки квартири, що належить ОСОБА_1 , складає 104 616,25 грн.

05.06.2018р. державним виконавцем Петруніною С.О. було складено та підписано акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. В зазначеному акті встановлено, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було звернено стягнення на майно боржника, а саме: 1/4 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , майно передане на реалізацію шляхом проведення електронних торгів (Система електронних торгів арештованим майном). Також в зазначеному акті викладається інформація щодо проведених електронних торгів (тричі) із зазначенням номеру лоту, та даних протоколів про те, що торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущенних учасників торгів, та зазначено про надання пропозиції стягувачу залишити за собою нереалізоване майно. Стягувачем ТОВ «Баядера Логістик», як вбачається із зазначеного акту, подано заяву від 29.04.2018р. про залишення за собою нереалізованого майна, а саме, 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі зазначеного акту від 05.06.2018р. приватним нотаріусом ЗМНО Кукурудз Т.Ю. було посвідчено свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 25 червня 2018 року, яке зареєстроване в реєстрі за № 2194. На підставі зазначеного свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів в Державному реєстрі нерухомого майна внесено запис № 2194 від 25.06.2018р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме, на 1/4 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «БАЯДЕРА ЛОГІСТИК» .

Позивач вважає, що реєстрація права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ «БАЯДЕРА ЛОГІСТИК» є протиправною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що був порушений порядок здійснення виконавчих дій, що свідчить про протиправність акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 05.06.2018р., та порушує протягом здійснення виконавчого провадження права позивача як сторони виконавчого провадження. Неправомірні дії державного виконавця суттєво вплинули на конституційні права позивача та позбавили її можливості захистити свої права при реалізації майна, зокрема, ними створено перешкоди іншими співвласниками реалізувати переважне право на придбання майна, що знаходиться у спільній частковій власності. Крім того, реєстрація права власності була здійснена на підставі свідоцтва, посвідченого нотаріусом, що не відповідає ані за змістом, ані за формою вимогам законодавства.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції послався на аналіз норм матеріального права, що регулюють відносини по реалізації арештованого майна в межах виконавчого провадження «з публічних торгів», що не відповідає фактичним обставинам, а також припустився формального підходу до дослідження порядку проведення виконавчих дій. Однак із фактичних обставин справи вбачається, що предметом судового оскарження є оформлення права власності на майно боржника шляхом передачі стягувачу в рахунок боргу. Отже, першочергово судом невірно було визначено правову природу виникнення спірних відносин. Вказує, що реалізація майна в рахунок погашення боргу та продаж арештованого майна з публічних торгів є різними юридичними фактами за сукупністю дій суб`єктів та наслідків. Так, зокрема, реалізація нерухомого майна з публічних торгів регулюється спеціальним законодавством, встановлює чіткі вимоги щодо поетапного її виконання та передбачає набуття права власності на нерухоме майно боржника третьою особою. В свою чергу, право власності на нерухоме майно боржника виникає у стягувача виключно за наявності систематичної сукупності юридичних фактів (проходження публічних торгів, наявність письмової згоди тощо). Таким чином, набуття права власності стягувачем на майно боржника в рахунок погашення боргу не є способом його реалізації в порядку проведення публічних торгів, а є окремою виконавчою дією щодо погашення боргу перед стягувачем.

Зважаючи на вказані міркування, на думку апелянта, суд формально підійшов до розгляду справи, невірно визначив ані вид права власності сторін, ані способи реалізації майна, що свідчить про незаконність прийнятого рішення.

Також апелянт наголошує на тому, що ОСОБА_2 (третя особа на стороні позивача) як співвласнику квартири, який має переважне право перед іншими особами на купівлю 1/4 її частини за ціною, оголошеною для продажу продавцем, не було повідомлено, як того вимагає закон, про призначення і проведення її реалізації. Зокрема, у випадку обізнаності про це, вона могла виявити бажання переважного її викупу з метою збереження цілісності нерухомого майна для проживання своєї сім`ї. Крім того, лист від нотаріуса Колпаковій Л.М. був направлений 02.02.2020р. та не має ніякого відношення до предмету та суті спору з ТОВ «Баядера Логістик» і про його дійсні наміри, так як за даним повідомленням саме зі сторони останнього в подальшому здійснювались перепони щодо переоформлення та викупу отриманої частки в нерухомому майні.

Отже, на думку апелянта, судом першої інстанції при ухваленні рішення невірно було визначено сутність правовідносин та, як наслідок, невірно застосовані норми матеріального права, не надано оцінку грубому порушенню порядку проведення виконавчих дій. Також судом були допущені процесуальні порушення та допущений у справу неналежний представник відповідача, що суттєво впливає на розгляд справи по суті, так як відсутність повноважень свідчить про неналежність доказів, наданих ним, на яких й ґрунтується оскаржуване судове рішення.

До судового засідання апеляційного суду 07 грудня 2022р. з`явився представник Вознесенівського ВДВС у м. Запоріжжі державний виконавець Петруніна С.О., яка заперечувала проти апеляційної скарги, вказуючи, що передача майна стягувачу відбулась із повним дотриманням вимог чинного законодавства, тому підстав вважати порушеними права боржника ОСОБА_1 цими діями у виконавчому провадженні не мається.

Інші учасники справи до судового засідання 07 грудня 2022р. не з`явились.

ТОВ «Баядера Логістик» отримало судову повістку 18.11.2022, ОСОБА_2 16.11.2022, приватний нотаріус Кукурудз Т.Ю. 15.11.2022р., тобто завчасно.

Приватним нотаріус Кукурудз Т.Ю. подала заяву про розгляд справи в апеляційному суді за її відсутності. Інші вказані особи будь-яких клопотань, зокрема, про відкладення розгляду справи апеляційному суду не надали.

Судова повістка, направлена позивачу ОСОБА_1 на вказану нею адресу, повернулась без вручення із зазначенням працівником пошти 16.11.2022р. «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до приписів п. 3 ч. 8 статті 128 ЦПК України вважається врученням судової повістки у день проставляння дати працівником пошти про вказані причини невручення судової повістки.

Також про дату судового засідання 07.12.2022р. була повідомлена адвокат ОСОБА_1 ОСОБА_5 , що свідчить про належне повідомлення і самої позивачки.

Від адвоката Дерманської К.О. безпосередньо перед засіданням надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки нею отримано відзив на апеляційну скаргу тільки 06.12.2022р., яке колегія залишила без задоволення як таке, що не свідчить про поважність причин для відкладення. Відзив було отримано завчасно, а відповідь на відзив не є обов`язковою процесуальною дією, яка надає право на відкладення розгляду справи, зокрема, на стадії апеляційного провадження.

Таким чином, апеляційний розгляд відбувся у судовому засіданні 07.12.2022р. за відсутності нез`явившихся учасників справи, які належним чином повідомлені, відповідно до вимог ч. 2 статті 372 ЦПК України.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника Вознесенівського ВДВС Петруніну С.О., яка заперечувала проти апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належала 1/4 частина квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 27.12.2006р., виданим Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради на підставі розпорядження № 2918 від 27 грудня 2006 року.

Співвласниками цієї квартири є: ОСОБА_3 у 1/2 частці (згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 27.12.2006р., виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради на підставі розпорядження № 2918 від 27.12.2006р. тазгідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.11.2011р., посвідченого державних нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Тізенберг Д.Д.); ОСОБА_2 у 1/4 частці (згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 27.12.2006р., виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради на підставі розпорядження № 2918 від 27.12.2006р.

02 травня 2017 року державним виконавцем Коломієць К.С. Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області було відкрите виконавче провадження № 53466145 щодо примусового виконання виконавчого листа № 335/1214614-ц № 2/335/164/2015, виданого 27.08.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Баядера Логістик» суми боргу за договором № 1/14 від 29.07.2014 у розмірі 150 000,00 грн., штрафу у розмірі 15 000,00 грн., судового збору у розмірі 1 650,00 грн., а всього 166 650,00 грн.

В межах зазначеного виконавчого провадження 08.12.2017р. державним виконавцем Вознесенівського ВДВС Петруніною С.О. прийнята постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно з якою було описано та накладено арешт за вищезазначене нерухоме майно, а саме 1/4 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( т. 1 а.с. 14-16).

26.12.2017р. в межах виконавчого провадження № 53466145 цим же державним виконавцем прийнято постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою на ОСОБА_4 покладено зобов`язання надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з метою подальшої реалізації з прилюдних торгів (аукціонів). Визначено строк надання до 12.01.2018р. ( т. 1 а.с. 18-19).

11 січня 2018 року призначеним суб`єктом оціночної діяльності було складено висновок про вартість майна, яким визначено, що величина ринкової вартості об`єкта оцінки станом на 02 січня 2018 року, отримана в результаті незалежної оцінки, склала 418 465,00 грн. Ринкова вартість 1/4 частки квартири, що належить ОСОБА_1 , склала 104 616,25 грн.

05.06.2018р. державним виконавцем Петруніною С.О. було складено та підписано акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

В зазначеному акті встановлено, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було звернено стягнення на майно боржника, а саме: 1/4 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , майно передане на реалізацію шляхом проведення електронних торгів (система електронних торгів арештованим майном).

Також в зазначеному акті викладається інформація щодо проведених електронних торгів (тричі) із зазначенням номеру лоту та даних протоколів про те, що торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущенних учасників торгів, та зазначено про надання пропозиції стягувачу залишити за собою нереалізоване майно.

Із зазначеного акту вбачається, що стягувачем подано заяву від 29.04.2018р. про залишення за собою нереалізоване майно, а саме, 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі зазначеного акту від 05.06.2018р ТОВ «Баядера Логістик» приватним

нотаріусом ЗМНО Кукурудз Т.Ю. було посвідчено свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 25 червня 2018 року, яке зареєстроване в реєстрі за № 2194.

На підставі зазначеного свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів в Державному реєстрі нерухомого майна внесено запис № 2194 від 25.06.2018р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме, 1/4 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «БАЯДЕРА ЛОГІСТИК».

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказував, що позивач, посилаючись на порушення чч. 1, 2 ст. 358 ЦК України, якою визначається порядок здійснення між співвласниками права спільної власності, та ст. 362 ЦК України, яка регламентує переважне право співвласника перед іншими особами на купівлю частини майна за оголошеною ціною для продажу, безпідставно застосовує їх у спірних правовідносинах, які мають свою специфіку, а саме, відчуження частки співвласника відбувається в порядку виконавчого провадження. Для цього випадку у статті 362 ЦК України мається застереження щодо застосування переважного права, яке не враховується у випадку продажу частки у спільному майні з публічних торгів. З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку, що права позивача, про які вона зазначає у позові, передачею майна стягувачу порушено не було.

Досліджуючи правомірність дій виконавчої служби, суд першої інстанції виходив з положень Закону України «Про виконавче провадження», який покладає на виконавця обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Суд вказував, що державним виконавцем у цьому виконавчому провадженні було дотримано усіх приписів ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, суд вказував, що на момент передачі арештованого майна позивачки стягувачу ОСОБА_1 як боржником жодної дії державного виконавця або прийнятого ним рішення оскаржено не було.

Колегія повністю погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам та нормам матеріального права, правильно застосованим судом при вирішенні цієї справи.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно до ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення

на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Суд першої інстанції правильно врахував той факт, що на момент передачі майна боржника ОСОБА_1 на реалізацію, жодна дія або постанова державного виконавця боржником не були оскаржені.

Колегія зазначає, що оспорюване позивачем свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів видане на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, який також оспорювається ОСОБА_1 .

У зазначеному свідоцтві нотаріусом посвідчено, що 1/4 частка квартири АДРЕСА_2 належить на праві власності ТОВ "БАЯДЕРА ЛОГІСТИК", оскільки торги не відбулися і стягувач ТОВ "БАЯДЕРА ЛОГІСТИК" виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ОСОБА_1 . Таким чином, твердження позивачки про те, що спірне свідоцтво було видано на підставі глави 12, а не глави 13 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не відповідає дійсності, що вірно визначено судом першої інстанції, та з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до частини 6 статті 61 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувача і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна.

Главою 13 розділу ІІ Порядку узгоджено, якщо прилюдні торги (аукціон) оголошено такими, що не відбулись, нотаріус видає відповідне свідоцтво про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта із зазначенням того, що прилюдні торги (аукціон) не відбулись.

Відповідно до ч. 2 глави 13, зміст акта про те, що прилюдні торги (аукціон) не відбулись: ким, коли і де проводились прилюдні торги (аукціон); коротка характеристика майна; ПІБ покупців фізичних осіб або найменування покупців юридичних осіб; дані про документи, що посвідчують право власності на майна боржника; підстави, з яких прилюдні торги (аукціон) не відбулись.

Дослідженням акту від 05.06.2018р. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, встановлено, що він повністю відповідає вказаним приписам ч. 2 глави 13 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Отже підстав для визнання його неправомірним та/ або незаконним та скасування не мається.

Вирішуючи питання недотримання порядку проведення реалізації арештованого майна на торгах, суд першої інстанції перевіряв дотримання вимог Порядку проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, та інших норм законодавства, якими унормовано питання проведення електронних торгів, та правильно встановив відсутність порушень у складанні документації, а саме, трьох протоколів про проведені електронні торги, якими зафіксовано, що торги не відбулись через відсутність допущених учасників.

Судом першої інстанції також була надана оцінка доводам позивача щодо не повідомлення третьої особи ОСОБА_2 як співвласника квартири про призначення і проведення реалізації 1/4 частки квартири для реалізації її права на преважний викуп такої частки з метою збереження цілісності нерухомого майна. Такі доводи суд обґрунтовано визнав безпідставними, оскільки зміст прямої норми - ст. 362 ЦК України чітко свідчить про те, що на випадки продажу майна з публічних торгів переважне право співвласника у разі продажу частки у праві спільної часткової власності на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, не поширюється.

Крім того, суд першої інстанції, правильно звернув увагу на те, що дії

ОСОБА_2 щодо ухилення в отриманні пропозиції від ТОВ «Баядера Логістик» в використанні свого переважного права викупу частини майна за ціною, за якою ТОВ «Баядера Логістик» придбала дане майно в рахунок погашення боргу, свідчить про відсутність бажання останньої зберегти цілісність такого майна.

Судом встановлено, що така пропозиція направлялась кур`єром 04.02.2020р. від нотаріуса за адресою реєстрації та 24.02.2020р. дублювалась на електронну пошту вказаної третьої особи.

Відхиляючи доводи позивача щодо порушення порядку передачі частки у нерухомому майні на реалізацію, суд першої інстанції врахував положення ч. 4 ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження", за якии державний виконавець повинен звертатись до суду про вирішення питання про звернення стягнення на майно боржника "у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстроване в установленому порядку". Проте право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 було належним чином зареєстроване, про що у ОСОБА_1 мається свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видане Орджонікідзевською районною адміністрацією ЗМР 27.12.2006р. В такому разі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що посилання позивачки на необхідність державному виконавцю звертатися до суду з метою вирішення питання щодо звернення стягнення на її майно, є безпідставним.

Щодо доводів апелянта про необхідність виділу її частки в натурі перед її реалізацією, то ці відносини також регулюються поза межами виконавчого провадження приписами статті 366 ЦК України. Вказана норма, як і стаття 362 ЦК України щодо переважного права не поширюється на випадки звернення стягнення на майно шляхом його реалізації на прилюдних торгах, оскільки реалізація арештованого майна на прилюдних торгах здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р., та Порядком проведення електронних торгів. Жодний з цих нормативних актів не покладає на державного виконавця обов`язку пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення на це майно стягнення.

Так само в жодному нормативному акті не зазначено, що примусова реалізація арештованого майна (частки в спільній частковій власності) на прилюдних торгах (електронних) можлива лише за умови виділу такої частки в натурі та реєстрації права власності на видалену окрему частку.

Окрім того, слід врахувати позицію Верховного Суду, сформовану у постанові від 15.01.2020 у справі № 367/6231/16-ц: частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділення в натурі з об`єкта нерухомого майна.

З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам позовної заяви, які суд ретельно дослідив та надав належну оцінку, висновки суду є достатньої аргументованими, базуються на зібраних у справі доказах, колегія повністю погоджується з судом першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції в цій справі забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інста-

нції по суті вирішення спору та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, які є підставами для скасування оскаржуваного рішення.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст.ст. 89, 263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Тому відповідно до приписів статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу колегія відхиляє із залишенням без змін оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 19 грудня 2022 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.