Справа № 459/3659/21
Провадження № 2/459/1159/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судового засідання Давидович І.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника органа опіки та піклування Стояновського О.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю: органа опіки та піклування - Виконавчий комітет Червоноградської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2021 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому, посилаючись на ст. 164 СК України, просила: позбавити відповідача батьківських прав стосовно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити над малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначити її опікуном.На обґрунтування позову послалась на те, що вона є бабою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 дитини є її дочка ОСОБА_4 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач та її дочка не перебували у зареєстрованому шлюбі. З часу припинення шлюбних відносин між батьками (червень 2014 р.) онук перебував на повному матеріальному утриманні матері, баби та інших членів їх сім`ї. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються без участі та підтримки відповідача.Відповідач з моменту народження сина відмовився від виконання батьківських обов`язків, матеріально не підтримував сина, не забезпечував необхідного харчування, придбання одягу та взуття, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Також не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, не приймає жодної іншої участі у його вихованні. Дитина позбавлена батьківського піклування зі сторони батька.Крім того, відповідач неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Вказує, що вона створила необхідні житлові та інші умови для повного та всебічного розвитку онука, їй на праві спільної часткової власності належить квартира, дитина відвідує школу.

25.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження з повідомленням сторін.

21.12.2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що хоче спілкуватися та брати участь у вихованні сина, не відмовляється виконувати свої батьківські обов`язки. Позивач налаштувала дитину проти нього, перешкоджає у спілкуванні із сином. Був випадок, коли він сварив сина за те, що останній вживав нецензурні слова.

Допитаний у судовому засіданні син відповідача пояснив, що батько не приходить до нього, він не хоче жити з батьком, тому що він його сварив та ображав.

Представник органа опіки та піклування - Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області в судовому засіданні висновок комісії підтримала, пояснила, що дитина боїться батька, відповідач на засіданні комісії не був присутній.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є відповідач та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується скороченою копією свідоцтва поро смерть.

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 01.11.2016 року ОСОБА_2 засуджений за ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді 4 роки позбавлення волі, що підтверджується копією вказаного вироку.

Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 05.03.2012 року №13 квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності, зокрема, позивачу.

ОСОБА_3 навчається у Червоноградському навчально-виховному комплексі №10 у 2-Б класі, що підтверджується копією довідки №10-20/554 від 28.10.2021 року.

Згідно з характеристикою ОСОБА_5 , наданою директором та класним керівником Червоноградського навчально-виховного комплексу №10, учня охарактеризовано з позитивної сторони. Навчанням та виховання дитини займається бабуся, з 01.09.2020 року ОСОБА_2 освітнім процесом сина не цікавиться.

Позивач та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями довідок про реєстрацію місця проживання особи.

Згідно з копією свідоцтва про народження матір`ю ОСОБА_4 є позивач.

Відповідно до копії висновку про стан здоров`я, ОСОБА_3 соматично здоровий.

За станом здоров`я позивач може бути опікуном, що підтверджується копією висновку про стан здоров`я від 14.12.2021 року.

ОСОБА_1 станом на 04.12.2021 року до кримінальної відповідальності не притягувалася, що підтверджується копією довідки МВС України №2661220.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - постанова ПВСУ від 30.03.2007 року № 3), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 цієї постанови).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (абз. другий п. 16 постанови ПВСУ від 30.03.2007 року № 3).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач має бажання бачитись та спілкуватись зі своїм сином, останній пояснив, що позивач налаштувала дитину проти нього та перешкоджає у спілкуванні з сином.

Виходячи з того, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини (ст. 166 СК України), а також те, що позбавлення батьківський прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків суд, враховуючи встановлені обставини, характер поведінки відповідача, який має бажання бачитись та спілкуватись зі своїм сином, брати участь у вихованні дитини, вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

При цьому суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність зміни свого ставлення до виховання дитини. На думку суду, таке вирішення спору надасть можливість відповідачеві усунути його негативні наслідки у взаємовідносинах із сином та буде дійсно сприяти захисту інтересів дитини.

Суд критично оцінює та не бере до уваги поданий органом опіки та піклування витяг з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 22.02.2022 року № 27 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини», згідно з п. 5 якого позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним, оскільки у ньому зазначено лише те, що це рішення прийняте за результатами розгляду висновків комісії з питань захисту прав дитини, без належного обґрунтування прийнятого рішення. При цьому у судовому засіданні установлено, що відповідач не був присутній на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини та органа опіки і піклування, а доказів його виклику для участі у них суду не подано.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280-283, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

Повне рішення складено 12.05.2022 року.

Суддя: В. В. Грабовський