Провадження № 2-о/344/304/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.,

секретаря - Ласки І.О.

за участю сторін:

заявника - ОСОБА_1

заінтересованої особи 1 - ОСОБА_2

представника заінтересованої особи 1 - адвоката Созоник Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В :

17 листопада 2022 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заяви заявник зазначає, що 09 грудня 2011 року між ним та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). У шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 червня 2021 року шлюб між сторонами розірваний.11 травня 2022 року Івано-Франківський апеляційний суд у справі №344/11652/21 постановив зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні та участі у вихованні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до визначеного судом графіку зустрічей; встановлено ОСОБА_1 наступний порядок участі у спілкуванні та вихованні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : кожної першої та третьої суботи місяця, другої та четвертої неділі місяця з 11:00 год. до 19:00 год; при цьому ОСОБА_1 зобов`язаний забирати та повертати дітей за місцем їх проживання (перебування) у даний час; один раз в квартал з 10:00 год. суботи до 19:00 год. неділі за попередньою домовленістю між батьками дітей щодо дати та місця перебування з дітьми; спільний відпочинок та оздоровлення дітей влітку тривалістю вісім днів за попередньою домовленістю між батьками дітей щодо дати та місця перебування з дітьми. Після рішення Івано-Франківського апеляційного суду в справі № 344/11652/21 суду ОСОБА_2 припинила чинити йому з дітьми перешкоди у спілкуванні. Заявник бачиться з дітьми щотижня відповідно до графіку, встановленого Івано-Франківським апеляційним судом, щоквартально проводить з дітьми вихідні. Влітку заявник з дітьми провели разом тиждень, протягом якого діти проживали з батьком. ОСОБА_1 і діти з нетерпінням чекають кожної зустрічі. Між батьком та дітьми є тісний емоційний зв`язок. Заявник ретельно планує час, який він проводитиме з дітьми, намагається використати його з максимальною користю для фізичного, духовного та інтелектуального розвитку дітей, для чого знайомиться з відповідною літературою, бере платні консультації у психолога щодо правильного виховання дітей, проводить аналіз зустрічей з дітьми з метою самостійного виявлення та недопущення в майбутньому ймовірних помилок, здійснених ним в спілкуванні з дітьми. Під час спільного тижня літом діти жодного разу не сказали, що хочуть до матері чи, що скучають за матір`ю, неохоче повертаються в с. Перевозець, кажуть, що хочуть жити з батьком. У той же час ОСОБА_2 та її родичі дуже незадоволені такою ситуацією, їм не подобається, що діти бачаться з рідним батьком, їх вкрай дратує, що діти люблять свого тата, вони постійно намагаються налаштувати дітей проти батька, відзиваються вкрай негативно про нього в спілкуванні з дітьми, про що діти з обуренням та сумом йому розповідають. Зі сторони ОСОБА_2 це невдоволення виливається в постійні систематичні прояви агресії протягом проміжків часу, коли заявник забирає дітей від неї та приводить назад. У ці моменти ОСОБА_2 поводиться зухвало, агресивно, намагається спровокувати конфлікти, часто прямо ображає його, називає зневажливими словами при дітях, розмовляє підвищеним тоном, висуває ультимативні вимоги, безпідставні звинувачення, претензії тощо. Поведінка та вислови ОСОБА_2 завдають заявнику моральних страждань. Ще більших моральних страждань заявнику завдає усвідомлення неминучого негативного впливу поведінки ОСОБА_2 на дітей. Щодо даного питання заявник спеціально консультувався з психологом, який пояснив, що така ситуація неминуче спричинить важкі наслідки для дітей, які можуть не проявлятися зараз, але обов`язково проявляться в майбутньому, в тому числі у вигляді фізичних хвороб. Під час консультації з психологом заявник просив дати поради щодо того, як можна уникнути проявів агресії з боку ОСОБА_2 , на що отримав пояснення, що це неможливо, він не може змінити її, все, що може зробити для дітей це не проявляти агресію до неї у відповідь, що ОСОБА_1 намагається робити, незважаючи на всі її провокації. Кричущим випадком була прикра ситуація в серпні 2022 року, коли ОСОБА_2 вчинила скандал, ображала заявника в лікарні, у палаті, де лежала їхня на той момент хвора дитина, яка перебувала у важкому стані, лежали інші хворі діти. ОСОБА_2 спершу вчинила скандал у палаті, а коли ОСОБА_1 вийшов з палати, щоб діти, які там лежали не спостерігали за цим, ОСОБА_2 , залишивши доньку саму лежати на ліжку, побігла в коридор за ним й продовжила чинити психологічне насильство. У неділю, 13 листопада 2022 року, заявник приїхав за місцем проживання ОСОБА_2 та дітей у с. Перевозець Калуського району, щоб провести час з дітьми згідно графіку, встановленого Івано-Франківським апеляційним судом. Вийшовши з автомобіля, діти вже бігли до батька, він по черзі обійняв їх. ОСОБА_2 запропонувала йому пакет з взуттям для дітей, який він взяв, подякував, ні словом, ні ділом не провокуючи її. Відкрив двері в автомобіль, щоб діти зайшли та сіли. ОСОБА_2 з метою спровокувати конфлікт висунула вимогу надати їй можливість оглянути автомобіль, а після відмови вирішила самовільно, незаконно проникнути в автомобіль. Її спробу, користуючись своїм правом самозахисту своїх цивільних прав заявник припинив. Це не вперше, коли ОСОБА_2 самовільно проникає до його автомобіля, таку ж успішну спробу вона зробила кілька тижнів тому (04 липня 2021 року). Заявник поведінку ОСОБА_2 вважає неприйнятною, неадекватною, оскільки вона в черговий раз активно перешкоджає йому в проведенні часу з дітьми, вчиняє домашнє насильство відносно нього при дітях абсолютно безпідставно. Щоразу, коли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зустрічаються, остання ображає та переслідує заявника. Так, 30 червня 2021 року вони очікували на початок засідання комісії з розгляду питання визначення місця проживання дітей. Весь час очікування ОСОБА_2 привселюдно заявника ображала, називала нікчемою. Заявник переходив з місця на місце, щоб віддалитись від ОСОБА_2 , але вона постійно слідувала за ним, щоб продовжувати образи. Він звертався до спеціаліста служби у справах дітей ОСОБА_5 дозволити йому очікувати в залі засідань, оскільки сподівався, що хоч там ОСОБА_2 не буде ображати. У результаті ОСОБА_5 закликала ОСОБА_2 не переслідувати ОСОБА_1 , мовчки чекати поки їх викличуть, але це не вплинуло на поведінку ОСОБА_2 . Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_2 заявник вимушений звертатися за захистом своїх прав до суду та просить видати обмежувальний припис строком на шість місяців, яким заборонити ОСОБА_2 наближатися на 2 метри до автомобіля ОСОБА_1 кожної першої та третьої суботи місяця, другої та четвертої неділі місяця протягом часу, коли ОСОБА_1 забирає дітей для спільного проведення часу та повертає дітей за місцем постійного проживання (посадка в автомобіль, висадка з автомобіля, яка займає біля 1 хвилини); наближатися на 2 метри до ОСОБА_1 кожної першої та третьої суботи місяця, другої та четвертої неділі місяця протягом часу, коли ОСОБА_1 забирає дітей для спільного проведення часу та повертає дітей за місцем постійного проживання (посадка в автомобіль, висадка з автомобіля, яка займає біля 1 хвилини); усно звертатися до ОСОБА_1 , давати характеристики ОСОБА_1 , вимоги, зауваження, у тому числі у вигляді коментарів іншим особам чи звернень в сторону інших осіб, без заборони надсилання електронних листів, повідомлень в месенджери, смс-повідомлень кожної першої та третьої суботи місяця, другої та четвертої неділя місяця протягом часу, коли забирає дітей для спільного проведення часу та повертає дітей за місцем постійного проживання (посадка в автомобіль, висадка з автомобіля, яка займає біля 1 хвилини).

Ухвалою суду від 17 листопада 2022 року відкрито провадження у справі.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заяву у повному обсязі, просив задовольнити вимоги заяви.

Заінтересована особа 1 ОСОБА_2 та представник заінтересованої особи адвокат Созоник Т.Б. у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечили, вважаючи її безпідставною.

Представник заінтересованої особи 2 Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 30 січня 2021 року, виданого повторно, 09 грудня 2021 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 , про що складено актовий запис за № 2205 (а.с.13).

Згідно копій свідоцтв про народження, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2 (а.с.14-15).

ОСОБА_1 звертався з заявою до органів поліції з приводу неправомірних дій його дружини ОСОБА_2 , яка 04 липня 2021 року вчиняла фізичне насильство (а.с.16).

ОСОБА_2 зверталася з заявою до начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про перевірку умов перебування дітей у той час коли, вони знаходяться з татом ОСОБА_1 , та вплинути на нього, що можливо змусить його припинити ставити здоров`я та життя дітей в небезпеку (а.с. 28).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснюють листування електронною поштою щодо порядку спілкування з дітьми (а.с. 29-33).

Згідно частини третьої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 350-2 Цивільного процесуального кодексу України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Як наголошено у пунктах 3, 6, 7, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення та Кримінальному кодексі України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких колишнє подружжя (пункт 2).

Частиною другою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (частина 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина 4 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Судом досліджений відеозапис, наданий заявником, та оглянуто скріншот з доданого відео (а.с. 17-19, 20).

З відеозапису та скріншоту фотографій не вбачається те, що заінтересована особа вчиняє щодо заявника будь-яке насильство, а лише вбачається те, що заінтересована особа 1 намагається відкрити двері автомобіля, а заявник тягне за руку заінтересовану особу 1.

Судом встановлено, що також підтверджено у судовому засіданні учасниками справи, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли неприязні стосунки, внаслідок чого вони намагаються у судовому порядку вирішити усі сімейні спори.

Разом з цим Верховний Суд 30 січня 2020 року ухвалив постанову, в якій вказано, що факт сварок і непорозумінь між подружжям на побутовому ґрунті свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факту вчинення заінтересованою особою домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом спеціальних заходів.

Судом встановлено, що результати звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до правоохоронних органів відсутні, заінтересована особа 1 не притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заявником не доведено належними та допустимими доказами, що щодо нього вчиняються будь-які форми насильства заінтересованою стороною.

Усі інші пояснення сторін, їх докази та аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які були б підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на встановлені судом обставини, надавши оцінку ризиків, згідно частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», з урахуванням обраних заявником заходів обмежувального припису, дійшов висновку, що заява про видачу обмежувального припису задоволенню не підлягає.

В силу частини третьої статті 350-5 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 350-1-350-6, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про видачу обмежувального припису - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 18 листопада 2022 року.

Повний текст рішення складений та підписаний 21 листопада 2022 року.

Повне найменування учасників справи:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа 1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа 2 - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, , місцезнаходження: 76004 м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, буд. 21.

Суддя Мелещенко Л.В.