Справа № 159/3201/22/ Головуючий у 1 інстанції: Чалий А. В.
Провадження № 22-ц/802/970/22 Категорія: 101 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Трикош Н. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення належності особі правовстановлюючих документів за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Базярук Уляни Михайлівни на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з заявою, в якій просить встановити факт належності його матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 наступних документів: реєстраційного посвідчення на квартиру АДРЕСА_1 , виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 03.05.1994 року; технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 26.05.1994 року; будинкової книги - А №96415, виданої 27.08.2009 року для прописки (реєстрації) громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 ; ордера №38, виданого 13 квітня 1971 року Виконавчим комітетом Ковельської міської ради на право заняття квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог зазначив, що є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті матері відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Заявник стверджує, що являється єдиним її спадкоємцем. На момент смерті матері був зареєстрований та проживав з нею в вищезазначеній квартирі. З метою оформлення спадкових прав він звернувся до нотаріуса, який йому повідомив про розбіжність написання прізвища спадкодавця, його матері, в правовстановлюючих документах на квартиру, а саме: реєстраційному посвідченні, виданому ВОБТІ 03.05.1994 року; технічному паспорті, виданому ВОБТІ 26.05.1994 року; будинковій книзі, виданій 27.08.2009 році - прізвище матері зазначено як « ОСОБА_3 », з написанням прізвища в свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть - прізвище матері зазначено як « ОСОБА_4 ».

Вказує, що така розбіжність позбавляє його можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті матері, а встановлення факту належності документів потрібне йому для захисту його прав та інтересів при вирішенні питання щодо оформлення спадщини в нотаріальній конторі.

Ухвалою Ковельського місськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2022 року заяву ОСОБА_1 про встановлення належності особі правовстановлюючих документів залишено без розгляду.

Роз`яснено заявнику та заінтересованим особам їх право на звернення до суду у порядку позовного провадження.

Не погоджуючись з ухвалою, заявник подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним чином були повідомлені судом про час та місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за таких обставин не здійснювалось, відповідно до ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п.п. 3.4. ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Залишаючи заяву про встановлення належності особі правовстановлюючих документів без розгляду, суд виходив з того, що в даному випадку існує спір про право, оскільки має місцевстановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останньої.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, оскільки вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм цивільно-процесуального законодавства та матеріального права, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 29.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами по справі, що заявник ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 .

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що після смерті ОСОБА_2 була зареєстрована спадкова справа, № витягу 69726988.

Згідно цього ж витягу, встановлено, що заявник звернувся до нотаріальної контори для реалізації своїх спадкових прав 11.08.2022

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частин 1-2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18).

Як роз`яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення. 2) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. 3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У пункті 5 даної постанови Пленуму зазначено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Тобто, критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

З точки зору закону, під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Відповідно до частини 6 статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі №200/14136/17 викладено правовий висновок, відповідно до якого справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та або за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , звертаючись із цією заявою, фактично за відсутності спору має на меті підтвердити судовим рішенням факт належності правовстановлюючих документів. У заяві зазначає про відсутність інших спадкоємців після смерті його матері ОСОБА_2 , що підтверджується випискою із спадкового реєстру. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, не встановлено, отже реальний спір з даного приводу на момент звернення відсутній, а його дії спрямовані на отримання гарантій на майбутнє.

Таким чином, до виникнення реальних спірних питань, порядок якого чітко врегульовано чинним законодавством, спір про право відсутній, а тому підстави для залишення заяви без розгляду з даних підстав також відсутні.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими. Допущення зазначених порушень процесуальних норм призвело до необґрунтованого припинення розгляду заяви у спосіб передбачений законом та винесення законного і обґрунтованого рішення за його результатами.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2022 року та направлення справи до суду першої для продовження розгляду.

Керуючись ст. 374, ст. 379, ст. ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 адвоката Базярук Уляни Михайлівни задовольнити.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2022 року в даній справі скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2022 року.

Головуючий

Судді :