Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/299/22
02 листопада 2022 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Шишка О. А.,

з участю: секретаря Сіщук Г. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачки про зміну способу стягнення та розміру аліментів, визначених рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2018 року в справі № 338/1404/18, на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після розірвання шлюбу з відповідачкою їхні спільні сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишились проживати з матір`ю. Незважаючи на те, що він в добровільному порядку надавав кошти на утримання дітей, ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2018 року її позов задоволено, ухвалено стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробiтку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповiдного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення старшим сином повноліття.

Відповідачка звернула вказане рішення до примусового виконання, 07 лютого 2019 року державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58298016.

Заборгованості зі сплати аліментів на утримання синів у нього немає. Натомість він надає відповідачці додаткову матеріальну допомогу на утримання дітей, передає їй кошти для їх оздоровлення та відпочинку. Також час від часу переказує ОСОБА_5 та ОСОБА_7 певні суми коштів на кишенькові витрати, купує їм одяг, взуття, поповнює рахунки мобільних телефонів, дає гроші для придбання запчастин та ремонту велосипедів. Систематично вітає дітей з їхніми днями народження, іменинами та іншими святами та дарує їм не менше 100 доларів США в гривневому еквіваленті, а також інші подарунки (футбольні м`ячі, самокат, аксесуари до мобільних телефонів, сину ОСОБА_5 придбав в 2019 році смартфон, а сину ОСОБА_7 в жовтні 2021 року надав кошти для придбання нового ноутбука).

Водночас з часу ухвалення рішення суду від 27 грудня 2018 року змінився його сімейний стан та інші обставини, які мають істотне значення і впливають на розмір аліментів, зокрема, його матеріальний стан, свідченням чого є величина витрат на своє утримання та утримання членів його сім`ї.

Так, 23 серпня 2018 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 . В шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дочка ОСОБА_9 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 дочка ОСОБА_10 . На даний час і малолітні дочки, і дружина ОСОБА_11 , яка перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, знаходяться на його утриманні. Також він оплачує комунальні послуги за квартиру на АДРЕСА_1 , в якій вони проживають, що в середньому становить 3500 грн в місяць.

Позивач вказує, що він є пенсіонером МВС України за вислугою років та отримує пенсійне забезпечення. Сума його пенсії з врахуванням 1/3 утримань, передбачених на сплату аліментів, за шість місяців (за період з 01 жовтня 2021 року до 31 березня 2022 року) склала 51358,87 грн. Сплачені ним аліменти за цей період - 26679,49 грн, що середньомісячно на утримання двох дітей на користь відповідачки становить 4446,58 грн.

Також позивач зазначає, що з IV кварталу 2018 року здійснює незалежну професійну діяльність згідно зі Свідоцтвом на право заняття адвокатською діяльністю, є самозайнятою особою та перебуває на обліку в податкових органах як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, він сплачує: щоквартально ЄСВ на загальнообов`язкове соціальне страхування, внески на адвокатське самоврядування, за оренду офісу та комунальні послуги.

Вважає, що з огляду на вищевикладені обставини, стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) ставить його сім`ю у скрутне матеріальне становище.

Посилаючись на вимоги ст. 182, 183, 184, 192 Сімейного кодексу України, просить змiнити спосіб стягнення та розмір аліментів з 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) на стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення старшим сином повноліття. Вважає, що вказане жодним чином не погіршує матеріальне становище дітей та стягувачки аліментів, тому просить позов задовольнити.

Відповідачкою подано відзив, в якому вона просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. На обґрунтування своєї позиції зазначає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Зауважує, що зі змісту ст. 181, 192 Сімейного кодексу України можна зробити висновок, що з позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів може звернутись тільки одержувач аліментів, тобто в даному випадку вона ( ОСОБА_2 ). Вважає, що ОСОБА_1 як платнику аліментів законодавством не надано права на звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду. Водночас із позовною заявою про зміну розміру аліментів може звернутись як платник аліментів, так і їх отримувач.

Вказує, що позивач є пенсіонером МВС України за вислугою років та отримує пенсійне забезпечення. Розмір пенсії ОСОБА_1 за період з жовтня 2021 року до березня 2022 року склав 51358,98 грн. Крім того, позивач займається адвокатською діяльністю за що також отримує винагороду.

Крім того, позивач на даний час перебуває на службі в ЗСУ, що ним не заперечується, де також отримує значні кошти.

Вважає, що з часу присудження аліментів матеріальний стан ОСОБА_1 покращився, а тому відсутні підстави для зменшення розміру аліментів.

Позивач надав суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначив, що заперечення відповідачки, викладені у відзивi, є безпідставними. Так, враховуючи зміст ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального стану батька може бути підставою для заявлення ним вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментiв за наявності доведених в судовому порядку підстав. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17.
Стверджує, що про наявність пiдстав для задоволення його позовних вимог про зміну способу та зменшення розміру аліментів свідчать ряд доказiв та iнших обставин, які мають значення для вирiшення справи, в тому числi, змiна його сімейного стану та iншi обставини, які мають істотне значення і впливають на розмiр аліментів.
У зв`язку з вiйськовою агресією РФ проти України, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 Про загальну мобiлiзацiю, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25 лютого 2022 року №32 його призвано на військову службу по мобілізації під час воєнного стану та він проходить військову службу у Вiйськовій частині НОМЕР_2 на посаді заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи.
Вважає, що проходження ним вiйськової служби по загальній мобiлiзацiї, яка має тимчасовий характер, та отримання ним на даний час грошового забезпечення військовослужбовця, що не є отриманням ним цих доходів на постійній основі, жодним чином не свідчить про те, що його матеріальний стан покращився.
Наголошує, що стягнення з нього аліментів у розмiрi 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) ставить його сім`ю у скрутне матерiальне становище.
Звертає увагу на те, що в АСВП є відомості про винесення державним виконавцем постанови вiд 26 травня 2022 року у ВП №58298016 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та iншi доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід у військовій частині НОМЕР_1 , та здійснення відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувачки у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку боржника, починаючи з 01 червня 2022 року.
Зважаючи на вищевказані обставини, просить позов задовольнити.
В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що у зв`язку з виконанням службових завдань з об`єктивних причин не має можливості прибути в судове засідання. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник відповідачки в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, наведених у відзиві. Вважає, що з часу присудження аліментів доходи позивача не зменшилися, а збільшилися, тому підстави для зменшення розміру аліментів відсутні.

Заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14, 15).

З 28 квітня 2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2017 року, що набрало законної сили 17 листопада 2017 року, розірвано (а.с. 16).

Неповнолітні сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після розірвання шлюбу залишились проживати з матір`ю.

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2018 року, яке набрало законної сили 28 січня 2019 року, задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Стягнення аліментів ухвалено розпочати з 15 листопада 2018 року (а.с.17)

Постановою старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 07 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження №58298016 з примусового виконання зазначеного вище рішення суду про стягнення аліментів (а.с. 18).

11 лютого 2019 року старшим державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області у вказаному вище виконавчому провадженні винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 19 - 20).

23 серпня 2018 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 (а.с. 27).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_11 народилась дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - дочка ОСОБА_10 (а.с. 28, 29).

ОСОБА_1 разом із дружиною ОСОБА_11 , їхніми спільними малолітніми дітьми та сином дружини ОСОБА_12 проживають за адресою: АДРЕСА_1 (довідка № 7996 від 14 квітня 2022 року) (а.с. 31).

Згідно з наказом (розпорядженням) №11-к про надання відпустки, заступнику директора Департаменту з продажів по Івано-Франківській області ТДВСтрахова компанія Ю.Ес.Ай. ОСОБА_11 з 22 січня 2020 року до 21 січня 2023 року надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 30).

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, сформованого 26 вересня 2018 року, ОСОБА_1 12 серпня 2016 року видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №001090, він здійснює індивідуальну адвокатську діяльність (а. с. 40).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25 лютого 2022 року №32 ОСОБА_1 призвано на військову службу по мобілізації в особливий період, зараховано до списків особового складу В/Ч НОМЕР_1 та призначено на посаду заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи (а.с. 86).
Відповідно донаказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) від 10 серпня 2022 року №148, позивача призначено на посаду заступника начальника штабу ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 123).

26 травня 2022 року старшим державним виконавцем Відділу ДВС у м. Івано-Франківську винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою стягнення за виконавчим листом №338/1404/18 звернуто на доходи ОСОБА_1 , які він отримує у В/Ч НОМЕР_1 (а.с. 99).

Щодо матеріального стану позивача, то в ході розгляду справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років як пенсіонер МВС України, розмір якої згідно з довідкою про доходи №9513 5454 0521 1571 за період з 01 жовтня 2021 року до 31 березня 2022 року склав 51358,98 грн (а.с. 32).

Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати, за період з 01 січня 2021 року до 30 червня 2021 року ОСОБА_1 нараховувалась щомісячно пенсія в розмірі 10645,22 грн, з якої утримувалась сума 3548,41 грн аліментів (а.с. 36).

Судом отримано інформацію від ГУ ДПС в Івано-Франківській області про джерела та суми доходів щодо ОСОБА_1 , в якій вказано, що за період І квартал 2019 року - І квартал 2022 року сума нарахованого доходу становить 628265,31 грн, сума виплаченого доходу - 477423,64 грн. (а.с.111).

Згідно з довідкою від 31 серпня 2022 року №1472/16/43 ОСОБА_1 , місце роботи - В/Ч НОМЕР_1 , посада - заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи, за період з лютого 2022 року до серпня 2022 року отримав дохід в розмірі 305300,58 грн (а.с. 121).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів

(ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Таким чином при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і чи ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Щодо заперечення відповідачкою права ОСОБА_1 на звернення до суду із позовною вимогою про зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду, то таке є необґрунтованим з огляду на наступне.
У частині першій статті 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.
Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17 (провадження № 61-1261св17).
Однак, відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення та розміру аліментів, позивач вказує, що з часу ухвалення рішення від 27 грудня 2018 року в справі № 338/1404/18 змінився його сімейний стан (він вдруге одружився та в цьому шлюбі народилось двоє дітей), а також зазначає, що змінився його матеріальний стан.

Разом з тим, доказів, які б свідчили про погіршення свого майнового стану, ОСОБА_1 суду не надано. Навпаки, з наявних в матеріалах справи документів в ході розгляду справи судом встановлено значне збільшення доходів позивача в порівнянні з часом, коли було ухвалено рішення про стягнення аліментів.

Суд вважає, що зміна сімейного стану ОСОБА_1 - народження дітей в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Щодо посилань позивача на те, що він добровільно надавав і надає відповідачці додаткові кошти на утримання дітей, дарує їм дарунки, купляє одяг, взуття, ґаджети, поповнює рахунки мобільних телефонів, тощо, то це є правом, а не визначеним обов`язком позивача й вказані обставини також не є підставою для зменшення розміру аліментів чи зміни способу їх стягнення.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог про зміну способу стягнення та розміру аліментів відсутні.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, ст. 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів, визначених рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27.12.2018 року в справі № 338/1404/18, на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 11 листопада 2022 року.

Головуючий О. А. Шишко