Номер провадження: 22-ц/813/6521/22
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів та стягнення грошових коштів, на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Михайлюка О.А. 25 листопада 2021 року у м. Одеса, -

встановила:

У вересні 2021 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів та стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що 04 квітня 2020 року ОСОБА_4 отримав від неї грошові кошти у розмірі 8000 доларів США з терміном повернення до 31 грудня 2020 року, про що склав боргову розписку.

Разом з позовною заявою, ОСОБА_1 06 вересня 2021 року подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову по вказаній справі,

Ухвалою суду від 08 вересня 2021 року зазначену заяву було задоволено частково, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на автомобілі:

- Jaguar S-type, 2005 року випуску, НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу №5141/2019/1666560 від 13.09.2019 року;

- ВАЗ 21150, 2004 року випуску, 1499 см3, зареєстрований за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу №5142/2020/2338558 від 11.12.2020 року.

16 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої доповнила раніше заявлені позовні вимоги додатковою вимогою про визнання недійсним договору купівлі-продажу №6049/21/013204 від 15.04.2021 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 щодо автомобіля Mercedes-Benz S 350, 2006 р.в., 3498 см. куб.

У цей же день ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Mercedes-Benz S 350, 2006 р.в., 3498 см. куб., зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №6049/21/013204 від 15 квітня 2021 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля Mercedes-Benz S 350 №6049/21/013204 від 15 квітня 2021 року залишаються не забезпеченими попри те, що попередньо в ухвалі від 08 вересня 2021 року суд першої інстанції вже дійшов висновку про наявність ризиків, з якими пов`язана необхідність забезпечення позову.

Сторони про розгляд справи на 11 жовтня 2022 року були сповіщені належним чином.

Заяв, клопотань на адресу Одеського апеляційного суду від сторін по справі не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення судом норм процесуального права.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 року, міститься роз`яснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Саме лише звернення до суду із позовом не є безумовною підставою вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим його виконання.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову ОСОБА_1 є, зокрема, стягнення заборгованості, що відноситься до позовів майнового характеру.

Таким чином, оскільки пред`явлені позовні вимоги є вимогами майнового характеру, то забезпечення їх накладенням арешту на належне боржнику нерухоме майно є обґрунтованим.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Mercedes-Benz S 350, 2006 р.в., 3498 см. куб., зареєстрованого за ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що вимоги про застосування заходів забезпечення позову є неспівмірними з ціною позову, яка складає 219 680 гривень. Крім того, ухвалою суду від 08 вересня 2021 року вже накладено арешт на автомобіль марки Jaguar S-type, 2005 року випуску, НОМЕР_1 , та на автомобіль марки ВАЗ 21150, 2004 року випуску, НОМЕР_2 , зареєстровані за ОСОБА_5 , загальна середньоринкова вартість яких, відповідно до інтернет-ресурсу АВТОРІА, складає 10 280 доларів США.

Частково погоджуючись з вищевказаними висновками суду, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень, у провадженні районних судів м. Одеси перебуває декілька цивільних справ, предметом яких є визнання недійсними договорів купівлі-продажу одних і тих самих транспортних засобів та стягнення грошових коштів, відповідачами у яких є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Зокрема, у цивільній справі №523/9326/21 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів та стягнення грошових коштів, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 травня 2021 року заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову до подання позовної заяви було задоволено.

Накладено арешт на автомобіль марки: JAGUAR S-TYPE, 2005 року виготовлення, 2497 см.куб., що зареєстрований за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 13 вересня 2019 року № 5141/2019/1666560; автомобіль марки ВАЗ 21150, 2004 року виготовлення, 1499 см.куб., що зареєстрований за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 11 грудня 2020 року № 5142/2020/2338558.

Вказана ухвала залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року.

Крім того, у травні 2021 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними (справа №523/9891/21).

Одночасно, ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила, зокрема, накласти арешт на автомобіль MERCEDES-BENZ S 350, 2006 р.в., 3498 см. куб., зареєстрований за ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу №6049/21/013204 від 15 квітня 2021 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року, у задоволені заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову було відмовлено.

Таким чином, на момент постановлення ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2021 року у даній справі, згідно якої було накладено арешт та заборону відчуження на автомобілі Jaguar S-type, 2005 року випуску, та ВАЗ 21150, 2004 року випуску, зареєстровані за ОСОБА_5 , арешт на вказані автомобілі вже був накладений постановленою раніше ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 травня 2021 року, яка набрала законної сили.

Враховуючи наведені обставини колегія суддів доходить до висновку, що вимоги позову ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів та стягнення грошових коштів фактично є незабезпеченими, що, враховуючи також наявність інших цивільних справ, відповідачами у яких є ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , - може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позовних вимог апелянта.

Тому колегія суддів вважає, що доводи заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль MERCEDES-BENZ S 350, 2006 р.в., 3498 см. куб., зареєстрований за ОСОБА_7 , є обґрунтованими, і такі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Крім того колегія суддів враховує, що забезпечення позову є передбаченим законом тимчасовим обмеженням, яке полягає у захисті законних інтересів позивача у разі коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання рішення суду, а тому у суду відсутні підстави вважати, що вжиття судом відповідних заходів забезпечення позову є порушенням прав відповідача.

Застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу рухоме майно направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення їх прав та законних інтересів. Застосування такого заходу забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Mercedes-Benz S 350, 2006 р.в., 3498 см. куб., зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №6049/21/013204 від 15 квітня 2021 року.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову, що є підставою для скасування ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2021 року та постановлення нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2021 року скасувати, та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт та заборонити відчуження автомобіля Mercedes-Benz S 350, 2006 р.в., 3498 см. куб., зареєстрованого за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №6049/21/013204 від 15 квітня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 03 листопада 2022 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе