Справа №443/1854/21
Провадження №2/443/191/22
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

12 травня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

провів у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Жидачеві розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна про захист прав споживача банківських послуг та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Чорненький Я.Б., звернувся до суду з позовною заявою до ТзОВ «Інстафінанс», треті особи які не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Ю.А., в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 17826, вчинений 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Інстафінанс» заборгованості за кредитним договором №IU1749240 від 22.08.2020 в сумі 48 090,00 грн. та стягнути судові витрати.

Обгрунтування позиції сторін.

В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 16.07.2021 приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №17826. Згідно із даним виконавчим написом на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інстафінанс", з позивачки ОСОБА_1 , стягнуто 48 090,00 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 13 000,00 грн.; прострочена заборгованість за несплаченими відсоткам за користування кредитом; становить 35 090,00 грн. 21.08.2021, відповідач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. із заявою про відкриття виконавчого провадження та на підставі цього 24.09.2021 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №66933963. Вважає, що даний виконавчий напис є незаконним та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з огляду на таке. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., не мав повноважень вчиняти напис на кредитному договору. Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та розділу 2, глави 16, п.1, п.п.1.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, - для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. При вчиненні оспорюваної нотаріальної дії, приватний нотаріус посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. Проте, 22.02.2017 постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", яка уповноважувала нотаріусів робити виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Нотаріус не перевірив безспірність розміру боргу за Кредитним договором. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Так, у Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 23.01.2018 у справі №310/9293/15ц міститься такий правовий висновок: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Розрахунку заборгованості за Кредитним договором нотаріусу подано не було, тому нотаріус порушив ст. 88 Закону України "Про нотаріат", а саме не перевірив безспірність наявності боргу та його розміру. У звязку із чим позивачка звернулась до суду із даним позовом.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву.

Процесуальні рішення, постановлені по справі

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 24.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17.12.2021 /а.с. 22-23/.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 25.11.2021 заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Чорненького Я.Б. про забезпечення позову було задоволено. Зупинено стягнення, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А., в межах виконавчого провадження №66933963, за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. від 16 липня 2021 року № 17826 /а.с.24-26/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 17.12.2021 було постановлено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження у даній цивільній справі. Підготовче засідання по справі призначити на 03.02.2022 /а.с.39-41/

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 03.02.2022 підготовче провадження було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 25.02.2022 /а.с.54-55/

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 25.02.2022 у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи було відкладено на 01.04.2022 /а.с.65/

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.04.2022 у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи було відкладено на 12.05.2022 /а.с.73/

Розгляд справи по суті відбувся 12.05.2022 за відсутності сторін.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Позивачка ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася. Від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Чорненького Я.Б. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позові та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач, ТзОВ «Інстафінанс», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався, а тому суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України.

Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій розгляд справи просить проводити за його відсутності та просить винести рішення згідно чинного законодавства.

Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Ю.А., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити ухваливши заочне рішення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно виконавчого напису вчиненого № 17826 від 16.07.2021 з ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором IU1749240 від 22.08.2020, укладеним з ТзОВ «Інстафінанс». Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 05.11.2020 по 18.05.2021. Сума заборгованості складає 48 090, 00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 13 000,00 грн. та заборгованість за несплаченими відсоткам за користування кредитом становить 35 090,00 грн. таким,. /а.с.9/.

Згідно заяви про примусове виконання рішення №210819/2021 представник стягувача ТзОВ «Інстафінанс» Кирик А.В. звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Шелінської Ю.А. просить розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу, а саме: виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. № 17826 від 16.07.2021 про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 48 090,00 грн. /а.с.8/.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 66933963 від 29.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А., було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» заборгованості за виконавчим написом №17826 виданого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Інстафінанс» заборгованості за кредитним договором №IU1749240 від 22.08.2020 в сумі 48 090, 00 грн. /а.с.10/

Згідно постанови про арешт майна боржника ВП № 6693396 від 24.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А. накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 48 740,00 грн./а.с.11/

Норми права та мотиви їх застосування.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Тобто, зобов`язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов`язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»)глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 5 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус зобов`язаний: відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні за змістом положення містяться у пункті 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22.02.2012 (далі Порядок).

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Згідно п.п.2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти, тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п.2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Пунктом 7 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, нотаріусу додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необгрунтованість вимог до боржника.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16 та постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Позивачка у позовній заяві в обгрунтування позовних вимог зазначала, що заборгованість, яка стягується з неї на підставі оскаржуваного виконавчого напису не є безспірною, оскільки під час вчинення виконавчого напису нотаріусу подається засвідчена стягувачем виписка з рахунка, боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашений заборгованості. Проте відповідної виписки про вчиненні оспорюваної нотаріальної дії нотаріусу подано не було, що підтверджується заявою відповідача від 11.01.2021 про примусове виконання рішення. Однак із долученої заяви не можливо встановити чи подавалась нотаріусу під час вчинення виконавчого напису виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. Окрім того, на підтвердження безмірності заборгованості ОСОБА_1 не надано жодного доказу на спростування заборгованості у розмірі 48 090,00 грн. (розрахунок заборгованості за кредитним договором №UI1749240 від 22.08.2020).

Відтак, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з вищенаведених підстав до задоволення не підлягає.

Окрім того, суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визначено, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача стягувача про непогашення заборгованості.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 (яка набула чинності та є чинною донині) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями».

Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №158/2157/17.

Згідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 16.07.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14.

Отже, приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховувала обставини, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладеним у простій письмовій формі, вже нечинні.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до переконання, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., з порушенням вимог діючого законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись вимогами ст.ст. 6,81,141,259,263-265,267 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна про захист прав споживача банківських послуг та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис вчинений 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за номером 17826, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», заборгованості за кредитним договором №UI1749240 від 22.08.2020, за період з 05.11.2020 по 18.05.2021 у розмірі грошових коштів у сумі 48 090, 00 грн., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 13 000,00 грн. та заборгованість за несплаченими відсоткам за користування кредитом становить 35 090,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р.Г. Равлінко