Справа № 308/9196/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючої судді - Бенца К.К.

при секретарі Майор Ю.В.

за участю:

представника позивача приватного комерційного підприємства «Ресурс-Захід» - Лемак В.Й.

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного комерційного підприємства «Ресурс-Захід» до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки і піклування Ужгородської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію у Державному реєстрі прав (державну реєстрацію) права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне комерційне підприємство «Ресурс-Захід» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки і піклування Ужгородської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію у Державному реєстрі прав (державну реєстрацію) права власності.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що приватне комерційне підприємство «Ресурс-Захід» у 2009 році збудувало та ввело в експлуатацію багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №48 від 24 лютого 2010 року «Про реєстрацію права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна» за результатами розгляду клопотання ПКП «Ресурс-Захід» вирішено Комунальному підприємству «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» провести реєстрацію права власності та оформити свідоцтво про право власності Приватному комерційному підприємству «Ресурс-Захід» на 68-квартирний житловий будинок (літ. А№) по АДРЕСА_1 .

У звязку із введенням в експлуатацію новозбудованого будинку ПКП «Ресурс-Захід» набуло право власності як на 68-квратирний житловий будинок по АДРЕСА_1 в цілому, так і на квартиру АДРЕСА_2 в даному житловому будинку.

Позивач вказує на те, що 17.03.2010 року виконавчий комітет Ужгородської міської ради прийняв рішення № 64 Про внесення доповнення до рішення виконкому , згідно якого Комунальному підприємству «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» провести реєстрацію права власності та оформити свідоцтво про право власності Приватному комерційному підприємству «Ресурс-Захід» в 68 квартирному житловому будинку по АДРЕСА_1 , на такі квартири та вбудовані приміщення: п.1.38 даного рішення: Квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 97,1 м.кв. в тому числі житловою 54,1 м.кв.

У зв`язку з тим, що ПКП «Ресурс-Захід» не зверталось за оформленням та реєстрацією свого права власності на квартиру АДРЕСА_2 , КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород» не проводило реєстрацію права власності тане оформлювало свідоцтво на право власності ПКП «Ресурс-Захід» на квартиру АДРЕСА_3 .

Позивач вказує на те, що 31.03.2009 р. між ПКП «Ресурс-Захід», з однієї сторони, та гр. ОСОБА_1 , з іншої сторони, був укладений Попередній договір № 55/32, відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 5.1 якого сторони договору зобов`язались в майбутньому, а саме 31 липня 2010 року, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу продавцем ПКП «Ресурс-Захід» покупцю ОСОБА_1 нерухомого майна - квартири АДРЕСА_4 .

Як зазначає позивач , основний договір, тобто договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 між продавцем ПКП «Ресурс- Захід» та покупцем ОСОБА_1 не був укладений, а також сторонами попереднього договору у строк до 31 липня 2010 р. не направлялись пропозиції про укладення основного договору. За таких обставин зобов`язання ПКП «Ресурс-Захід» і ОСОБА_1 , які випливають із Попереднього договору № 55/32 від 31.03.2010 р., припинились.

Факт припинення зобов`язань ПКП «Ресурс-Захід» і ОСОБА_1 , встановлених Попереднім договором № 55/32 від 31.03.2010 року, підтверджено рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2011 року.

Як зазначає позивач , 28.04.2010 р. виконавчий комітет Ужгородської міської ради на підставі клопотання приватного комерційного підприємства «Ресурс-Захід» прийняв рішення № 105 «Про внесення доповнення до рішення виконкому», пунктом 1.33 якого вирішив : комунальному підприємству «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» провести реєстрацію права власності та оформити свідоцтво про право власності в 68-квартирному житловому будинку по АДРЕСА_1 - гр. ОСОБА_1 - на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 97,1 м. кв., в тому числі житловою - 54,1 м. кв.

14 травня 2010 року виконавчий комітет Ужгородської міської ради на підставі п. 1.33 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 105 від 28.04.2010 р. видав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно якого ОСОБА_1 належить на праві власності квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_6 .

Позивач вказує на те, що 19 червня 2013 року постановою Вищого адміністративного суду України визнано протиправним та скасовано пункт 1.33 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 28 квітня 2010 року , № 105.

Як зазначає позивач , рішенням від 03 жовтня 2013 року, яке набуло законної сили 13.10.2013 року, Ужгородський міськрайонний суд : визнав недійсним та скасував свідоцтво про право власності на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_5 , на ім`я ОСОБА_1 , видане виконавчим комітетом Ужгородської міської ради 14 травня 2010 року ; скасував державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_5 , проведену на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Ужгородської міської ради 14 травня 2010 року.

У зв`язку з тим, що 14.12.2012 року втратив чинність наказ Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/2 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», згідно якого до компетенції органів місцевого самоврядування належало право видачі свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна, ПКП «Ресурс-Захід» не може звернутись до органу місцевого самоврядування із заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_5 .

Підпунктом 10 пункту 37 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868, встановлено, що документом, що підтверджує виникнення права на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Позивач зазначає, що перехід права власності на квартиру АДРЕСА_5 від ПКП «Ресурс-Захід» до ОСОБА_1 не відбувся, оскільки Попередній договір № 55/32 від 31.03.2010 р., який на даний час є припиненим, не створював виникнення у ОСОБА_1 права власності на цю квартиру, а лише передбачав обов`язок сторін 31 липня 2010 року укласти та належним чином оформити договір купівлі-продажу даної квартири. Оскільки договір купівлі-продажу квартири (основний договір) між ПКП «Ресурс-Захід» і ОСОБА_1 укладений не був, і акт прийому передачі квартири від ПКП «Ресурс-Захід» ОСОБА_1 не оформлювався, право власності на цю квартиру у ОСОБА_1 не виникло.

Оскільки рішеннями Вищого адміністративного суду України від 19.06.2013 р. та Ужгородського міськрайонного суду від 03.10.2013 р. визнано протиправним та скасовано рішення органу місцевого самоврядування про проведення реєстрації права власності та про оформлення свідоцтва про право власності ОСОБА_1 на дану квартиру; визнано недійсним і скасоване свідоцтво про право власності ОСОБА_1 на дану квартиру, та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на дану квартиру, проте ОСОБА_1 вважає себе власником квартири АДРЕСА_5 , та не визнає і оспорює право власності КПК «Ресурс-Захід» на цю квартиру, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_5 , володіє і користується квартирою як своєю власністю, і виробила на своє ім`я, як на власника, Технічний паспорт на цю квартиру, тому за твердженням позивача, наявні підстави для задоволення позову в цій справі.

Оскільки відповідач перешкоджає підприємству «Ресурс-Захід» у здійсненні його прав власності на дану квартиру, та не допускає позивача до даної квартири, ПКП «Ресура-Захід» змушено звертатись з даним позовом до суду.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд: визнати за приватним комерційний підприємством «Ресурс-Захід» , право власності на квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 97,1 м.кв., в тому числі житловою 54,1 м.кв.

В ході розгляду справи, 05.07.2018 р. позивач, скориставшись наданими йому правами передбаченими ст. 49 ЦПК України, подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої просить суд : Визнати за приватним комерційний підприємством «Ресурс-Захід» , право власності на квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 97,1 м.кв., в тому числі житловою 54,1 м.кв.; Визнати незаконним (недійсним) та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 на квартиру за адресою АДРЕСА_6 ,на імя ОСОБА_1 , видане виконавчим комітетом Ужгородської міської ради 14 травня 2010 року.; Визнати незаконним (недійсним) та скасувати запис про державну реєстрацію у Державному реєстрі прав (державну реєстрацію) права власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою АДРЕСА_6 , здійснену 18 травня 2010 р. Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород» на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 14.05.2010 року та стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. Вимоги заяви обгрунтовані тим, що ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 12.11.2015 року рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03.10.2013 року у справі № 308/13101/13-ц було скасовано, провадження у справі було закрито. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Семерака І.О. від 15.02.2016 року провадження у справі № 308/9196/14-ц було зупинено до вирішення господарським судом справи № 907/1215/15 за позовом КПК «Ресурс-Захід» до виконкому Ужгородської міської ради, КП «БТІ м. Ужгорода», Реєстраційної служби Ужгородського МУЮ, третя особа ОСОБА_1 , про визнання незаконним (недійсним) та скасування свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_5 , виданого 14.05.2010 р. на імя ОСОБА_1 виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, та визнання незаконним (недійсним) та скасування запису про державну реєстрацію прав власності ОСОБА_1 на дане нерухоме майно. Постановою ВСУ від 30.05.2018 року провадження у справі № 907/1215/15 було закрито з тих підстав, що даний приватноправовий спір за суб`єктним складом сторін, підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідачем ОСОБА_1 13.12.2018 року подано до суду відзив на позовну заяву КПК «Ресурс-Захід» та 18.09.2019 відзив на заяву про збільшення позовних вимоги відповідно до яких проти задоволення позову заперечує, просить у його задоволенні відмовити. Зокрема вказує на те, що 31 березня 2010 року між нею - ОСОБА_1 та Приватним комерційним підприємством Ресурс-Захід було укладено попередній договір № 55/32, за умовами якого 31 липня 2010 року сторони зобов`язалися укласти договір купівлі - продажу (Основний договір) нерухомого майна. Як вказано в договорі, нерухомим майном за договором є трьохкімнатна квартира, яку буде створено у майбутньому в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 , загальна площа 97,1 кв.м , проектний номер - 32. Попередня вартість майна - 250 000, 00 грн. Остаточна вартість - 485 500, 00 грн. Згідно п.1.7 попереднього Договору оплата проводиться шляхом перерахування коштів на р/р вказаний у цьому Договорі. Залишкову суму вартості в розмірі 235 500, 00 грн. покупець зобов`язується перерахувати на рахунок продавця наступним чином: до 31.05.2010 року - 100 000, 00 грн.; до 31.07.2010 року - 135 500, 00 грн. Про те, що позивач надає послуги по продажу житла, що буде збудовано в майбутньому, ОСОБА_1 дізналася з газети «Закарпатські оголошення». Оголошення містило наступний зміст «ПКП «Ресур-Захід» продає квартири в зданому в експлуатацію 8-ми поверховому житловому будинку по АДРЕСА_1 за фіксованою ціною в гривнях, не залежно від зміни курсу валют. Фольксбанк кредитує до 15 років під 8, 5% у гривнях».

При зверненні до підприємства за інформацією про купівлю квартири за даним оголошенням, ОСОБА_1 повідомила, що бажає придбати квартиру, однак у неї відсутня достатня сума щоб здійснити оплату її повної вартості. Тоді їй підприємством було роз`яснено, що ПКП Ресурс-Захід співпрацює з Закарпатським регіональним відділенням «Фольксбанк» та угодою між ними передбачено надання кредиту покупцеві для оплати частини або повної вартості такої квартири.

Оскільки умови часткового кредитування ОСОБА_1 влаштовували вона погодилася на укладення попереднього договору. На момент укладення Попереднього договору вона внесла готівкою, в якості попередньої оплати квартири, на рахунок підприємства 250 000, 00 грн., що підтверджується п.4.1. попереднього договору.

На виконання вимог підприємства, після підписання попереднього договору, вона звернулася до Закарпатського регіонального відділення «Фольксбанк» в Ужгороді, де отримала категоричну відмову від кредитування та роз`яснення про те, що між підприємством та банком немає жодних договірних відносин, такого роду кредитування банк не здійснює та очевидним є факт введення її, як покупця в оману.

Таким чином, вважає, що працівники підприємства обманним шляхом спонукали її укласти попередній договір, маніпулюючи її становищем, тим фактом, що вона перебуває у пошуку житла, а повної суми для купівлі квартири не має.

Втдповідач зазначає, що нею загалом сплачено: 250 000грн. та 80 000грн., залишок складає (485500- 250000- 80000) 155 500грн.

У передбачений п. 5.1. попереднього договору термін (31.07.2010 року) її, як покупця жодним чином не було повідомлено про те, як саме буде укладено основний договір купівлі-продажу.

Окрім цього, ОСОБА_1 вважає, що позивач пропустив строки звернення до суду з даним позовом. 17 березня 2010 року виконавчим комітетом Ужгородської міської ради прийнято рішення №64 «Про внесення доповнення до рішення виконкому», яким було індивідуально визначено квартири та вбудовані приміщення у 68-квартирному житловому будинку по АДРЕСА_1 . 28 квітня 2010 року виконавчим комітетом Ужгородської міської ради на підставі клопотання приватного комерційного підприємства «Ресурс-Захід» від 31 березня 2010 року та рішення від 24 лютого 2010 року №48 прийнято рішення №105 «Про внесення доповнення до рішення виконкому» про проведення КП «Бюро технічної інвентаризації м.Ужгорода» реєстрації права власності та оформлення свідоцтв про право власності в 68-квартирному житловому будинку (літ А-1) по АДРЕСА_1 Приватного комерційного підприємства «Ресурс-Захід» на квартири за фізичними особами.

Відповідно до вказаного рішення 14.05.10 виконавчий комітет Ужгородської міської ради видав ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_5 .

18.05.2010 року на підставі вказаного Свідоцтва Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода" здійснило державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_5 , про що внесено запис у Державний реєстр прав (реєстраційний номер майна 30026842).

Зазначає, що попередній договір між нею та позивачем укладено 31.03.2009 року; свідоцтво про право власності, яке просить скасувати позивач від 14.05.2010 року, реєстрація права власності проведена 18.05.2010 року. Даний позов подано позивачем до суду 07.07.2014 року, тобто з пропущенням строку.

Вважає, що для юридичної особи днем початку перебігу строку позовної давності слід уважати день учинення правочину, оскільки він збігається з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Просить відмовити у задоволенні позову.

05.11.2019 року директором ПКП «Ресурс-Захід» Яковина Р.П. подано до суду відповідь на відзив відповідача по справі відповідно до якого зазначає, що ОСОБА_1 не набувала права власності на квартиру ні на яких законних підставах. 17.03.2010 року виконавчий комітет Ужгородської міської ради прийняв рішення № 64 «Про внесення доповнення до рішення виконкому», яким вирішив: комунальному підприємству «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» провести реєстрацію права власності та оформити свідоцтва про право власності ПКП «Ресурс-Захід» в 68-квартирному житловому будинку по АДРЕСА_1 на такі квартири та вбудовані приміщення - п. 1.38 - квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 97,1 м. кв., в тому числі житловою - 54,1 м. кв.

Зазначене рішення було змінено рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 105 від 28.04.2010 р. (пункт 1.33), яким вирішив зареєструвати право власності ОСОБА_1 на дану квартиру. Пункт 1.33 Рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 105 від 28.04.2010 р. був єдиною підставою видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 14.05.2010 р. та реєстрації Ужгородським БТІ її права власності на дану квартиру, так як ОСОБА_3 не укладала договору купівлі-продажу квартири.

Проте дана підстава набуття права власності та видачі свідоцтва пре право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно скасована постановою Вищого адміністративного суду України від 19.06.2013 р. № К/800/2692/13, якою дане рішення визнано протиправним та скасовано. Таким чином, незаконність набуття права власності на нерухоме майно (квартиру АДРЕСА_5 ) ОСОБА_1 встановлено судом.

Відповідно, чинним є пункт 1.38 рішення виконавчого комітету № 64 від 17.03.2010 р. про видачу свідоцтва про право власності та реєстрацію права власності ПКП «Ресурс-Захід» на дану квартиру.

Видане ОСОБА_1 . Виконавчим комітетом свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 14.05.2010 р. на квартиру АДРЕСА_5 на підставі протиправного та скасованого надалі судом рішення виконавчого комітету, та здійснена 18.05.2010 р. державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на цю квартиру на підставі даного свідоцтва, суперечать актам цивільного законодавства України і порушують цивільні права та інтереси ПКП «Ресурс-Захід», яке створило (збудувало) цю квартиру, та якому зазначена квартира належить на праві власності на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 64 від 17.03.2010 р.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вважає себе власником квартири АДРЕСА_5 , та не визнає і оспорює право власності КПК «Ресурс-Захід» на цю квартиру, позивач пред`явив в суд даний позов про визнання права власності ПКП «Ресурс- Захід» на квартиру на підставі ст. 392 ЦК України.

Вважає, що при винесенні рішення про визнання права власності ПКП «Ресурс-Захід» на квартиру суд одночасно повинен визнати незаконним (недійсним) та скасувати Свідоцтво про право власності, видане ОСОБА_1 на квартиру, яка їй не належить, та скасувати запис про державну реєстрацію її права власності на квартиру, яка їй не належить.

Що стосується посилання відповідача ОСОБА_1 на пропуск строків позовної давності позивачем у справі вважає таке повністю безпідставним з таких причин .

У пункті 37 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що оскільки позови про визнання права власності, що пред`явлені на підставі статті 392 ЦК, пов`язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна, то на ці позови не поширюються правила про позовну давність.

Про видачу виконавчим комітетом ОСОБА_1 . Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 14.05.2010 р. (яке не є правочином), та про реєстрацію КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» права власності ОСОБА_1 на квартиру позивачу протягом 2010 - 2012 років нічого не було відомо, оскільки дане свідоцтво видавалось не позивачу, а ОСОБА_1 . Ні виконавчий комітет, ні ОСОБА_1 не повідомляли ПКП «Ресурс-Захід» про факт видачі виконавчим комітетом ОСОБА_1 даного свідоцтва.

Акт виконаних робіт, складений КП «БТІ м. Ужгорода» 13.05.2010 р., на який посилається ОСОБА_1 , є обезліченим, і не містить ніякої інформації про виготовлення та видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_5 .

Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» листом від 19.10.2010 р. № 1442 неправдиво повідомило ПКП Ресурс-Захід» про те, що Свідоцтво про право власності ОСОБА_1 ніби то не видавалось.

Відповідач вказує , що про видачу ОСОБА_1 14.05.2010 р. Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_7 та про здійснення 18.05.2010 р. державної реєстрації її права власності на квартиру ПКП «Ресурс-Захід» стало відомо лише у 2013 році в процесі розгляду судами адміністративного позову ПКП «Ресурс-Захід» до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування п. 1.33 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 28.04.2010 р. № 105.

У зв`язку із тим, що постановою Вищого адміністративного суду України від 19 червня 2013 року визнано протиправним та скасовано пункт 1.33 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 28.04.2010р. № 105, 19 червня 2013 р. у позивача виникли правові підстави для звернення до суду з позовом про визнання недійсними свідоцтва про право власності ОСОБА_1 та реєстрації права власності ОСОБА_1 , які були здійснені виконавчим комітетом та КП БТІ на підставі пункту 1.33 рішення виконавчого комітету № 105 від 28.04.2010 р.

Відповідач зазначає, що після видачі ОСОБА_1 . Виконавчим комітетом свідоцтва про право власності від 14.05.2010 р. на квартиру та здійснення 18.05.2010 р. державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на належну позивачу квартиру ПКП «Ресурс-Захід» подавав до ОСОБА_1 наступні позови, які переривали строк позовної давності : 14.02.2011 р. ПКП «Ресурс-Захід» пред`явило до Ужгородського міськрайонного суду позов до ОСОБА_1 про визнання недійсним попереднього договору № 55/32 від 31.03.2010 р. та про скасування свідоцтва про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 (копія судових рішень у справі № 2-741/112 за даним позовом залучена до матеріалів справи № 308/9196/14-ц листом № 1 від 25.03.2015 р.) ;

-у 2013 році ПКП «Ресурс-Захід» пред`явило до Ужгородського міськрайонного суду позов до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Реєстраційної служби Ужгородського МУЮ, третя особа ОСОБА_1 , про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_5 (копія судових рішень у справі № 308/13101/13-ц залучена до матеріалів справи № 308/9196/14-ц разом з позовною заявою та наступними заявами).

-14.07.2014 р. ПКП «Ресурс-Захід» пред`явило до Ужгородського міськрайонного суду позов до ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру на підставі ст. 392 ЦК України у справі № 308/9196/14-ц.

-25.11.2015 р. ПКП «Ресурс-Захід» пред`явило в Господарський суд Закарпатської області позов до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, КП Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода, Реєстраційної служби Ужгородського МУЮ, третя особа ОСОБА_1 , про визнання незаконним (недійсним) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, та визнання незаконним (недійсним) та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (копія судових рішень у справі № 907/1215/15 залучена до матеріалів справи № 308/9196/14-ц).

Відповідач вказує , що жодний з цих позовів не був залишений судом без розгляду, і кожний з цих позовів переривав перебіг строку позовної давності за позовними вимогами ПКП «Ресурс-Захід» до ОСОБА_1 щодо права власності на належну позивачу квартиру.

Позиція сторін справи :

В судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимог підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові та заяві про збільшення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позову та збільшених позовних вимог заперечила, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Просила суд відмовити у задоволенні позову. Окрім того, просила застосувати строк позовної давності, оскільки позивач пропустив строки звернення до суду з даним позовом. Вважає, що для юридичної особи днем початку перебігу строку позовної давності слід уважати день учинення правочину, оскільки він збігається з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи. Представник виконавчого комітету Ужгородської міської ради подала до суду 13.05.2022 року клопотання про розгляд справи без її участі на підставі наявних матеріалів у справі.

Представник відповідача Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород» в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки і піклування Ужгородської міської ради в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи. Від представника до суду надійшла 25.02.2020 року заява, згідно якої заперечують щодо задоволення позовних вимог.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

12.09.2014 року представником позивача подано до суду заяву про розгляду справи без його участі.

25.09.2014 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

20.01.2015 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

10.02.2015 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

10.03.2015 року представником відповідача ОСОБА_4 подано до суду заяву про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи.

06.05.2015 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

14.05.2015 року представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі.

06.10.2015 року директором ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про забезпечення позову.

30.11.2015 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

04.12.2015 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про відновлення провадження у справі.

21.12.2015 року директором ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про зупинення провадження у справі.

11.02.2016 року представником позивача подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

25.08.2016 року директором ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про поновлення провадження у справі.

29.11.2016 року директором ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про розгляд справи без його участі.

05.12.2016 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі.

15.02.2017 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі.

17.02.2017 року директором ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про розгляд справи без його участі.

05.07.2018 року директором ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про призначення підготовчого засідання у справі.

05.07.2018 року директором ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про поновлення провадження у справі.

05.07.2018 року директором ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог.

22.08.2018 року директором ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про призначення підготовчого засідання у справі.

19.11.2018 року представником відповідача ОСОБА_4 подано до суду заяву про відкладення розгляду справи.

26.11.2018 року директором ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про перенесення підготовчого засідання у справі.

29.11.2018 року представником відповідача Андрейкович О.В. подано до суду клопотання про надання строку для підготовки відзиву на позовну заяву.

13.12.2018 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду відзив на позовну заяву.

13.12.2018 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про застосування строків позовної давності.

11.02.2019 року директором ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про розгляд заяви про збільшення розміру позовних вимог без його участі.

13.05.2019 року представником відповідача ОСОБА_4 подано до суду заяву про відкладення розгляду справи.

18.09.2019 року відповідачем ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 подано до суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог.

18.09.2019 року відповідачем ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 подано до суду заяву про застосування строків позовної давності.

10.10.2019 року представником ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

05.11.2019 року директором КПК «Ресурс-Захід» подано до суду відповідь на відзив.

05.11.2019 року директором ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про зміну поштової адреси майна.

10.12.2019 року директором ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про розгляд справи у підготовчому засіданні за відсутності позивача.

18.12.2019 року відповідачем ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 подано до суду заяву про залучення у справу органу опіки та піклування.

18.12.2019 року відповідачем ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 подано до суду заяву про витребування доказів.

18.12.2019 року відповідачем ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 подано до суду заяву про приєднання письмового пояснення у справі..

25.02.2020 року від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки і піклування Ужгородської міської ради надійшла заява.

20.03.2020 року представником ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про перенесення дати судового засідання .

27.03.2020 року представником відповідача ОСОБА_2 подано до суду заяву про відкладення судового засідання.

25.05.2020 року директором ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про перенесення дати судового засідання .

27.05.2020 року відповідачем ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подано до суду заяву про відкладення судового засідання.

24.07.2020 року директором ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі. .

19.02.2021 року представником ПКП «Ресурс-Захід» подано до суду заяву про розгляд справи без його участі.

13.05.2021 року представником відповідача Ужгородської міської ради подано до суду клопотання про проведення розгляд справи без її участі.

29.06.2021 року представником відповідача ОСОБА_2 подано до суду заяву про відкладення судового засідання.

19.10.2021 року представником відповідача ОСОБА_2 подано до суду заяву про відкладення судового засідання.

20.12.2021 року представником відповідача ОСОБА_2 подано до суду заяву про відкладення судового засідання.

21.02.2022 року представником відповідача ОСОБА_2 подано до суду заяву про відкладення судового засідання.

25.05.2022 року представником відповідача ОСОБА_2 подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

08.08.2014 року суддею Ужгородського міськрайонного суду Семерак І.О. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

14.05.2015 року суддею Ужгородського міськрайонного суду Семерак І.О. провадження по справі № 308/9196/14-ц зупинено.

15.12.2015 року суддею Ужгородського міськрайонного суду Семерак І.О. провадження по справі № 308/9196/14-ц відновлено.

15.01.2016 року суддею Ужгородського міськрайонного суду Семерак І.О. в задоволенні заяви представника ПКП «Ресурс-Захід» Яковича Р.П. про забезпечення позову відмовлено.

15.02.2016 року суддею Ужгородського міськрайонного суду Семерак І.О. провадження по справі № 308/9196/14-ц зупинено.

09.07.2018 року суддею Ужгородського міськрайонного суду Монич О.В. поновлено провадження по справі .

02.11.2018 року суддею Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К. прийнято справу № 308/9196/14-ц до провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

21.08.2019 року суддею Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К. вирішено залучити до участі у справі у якості співвідповідачів : Виконавчий комітет Ужгородської міської ради та Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород».

18.12.2019 року суддею Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К. у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про витребування доказів відмовлено.

18.12.2019 року суддею Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К. вирішено залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Ужгородської міської ради.

31.08.2020 року суддею Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К. закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті.

Заслухавши вступне слово представника позивача, представника відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власноїініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Фактичні обставини справи:

Як встановлено судом Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №48 від 24 лютого 2010 року «Про реєстрацію права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна» за результатами розгляду клопотання ПКП «Ресурс-Захід» вирішено Комунальному підприємству «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» провести реєстрацію права власності та оформити свідоцтва про право власності Приватному комерційному підприємству «Ресурс-Захід» на 68-квартирний житловий будинок (літ. А№) по АДРЕСА_1 , загальною площею 6482,5 кв. м, в тому числі житловою 2755,1 кв. м, цокольних приміщень 636,8 кв. м. ( а.с. 9, Т.1)

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №64 від 17 березня 2010 року «Про внесення доповнення до рішення виконкому» визначено перелік квартир та офісних приміщень у 68-квартирному житловому будинку по АДРЕСА_1 , право власності на які, слід зареєструвати за ПКП «Ресурс-Захід». ( а.с.7-8 ,Т.1)

Судом встановлено, що 31 березня 2010 року між ПКП «Ресурс-Захід» та ОСОБА_1 укладено попередній договір №55/32, відповідно до умов якого, сторони зобовязались у майбутньому, в строк, передбачений п.5.1 договору (а саме: 31 липня 2010 року), укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартири АДРЕСА_5 . ( а.с. 10-11. Т.1)

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №105 від 28 квітня 2010 року «Про внесення доповнення до рішення виконкому» вирішено провести реєстрацію права власності та оформити свідоцтво про право власності, зокрема (п.1.33), громадянці ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_8 . ( а.с. 14-17, Т.1)

Судом встановлено, що 14 травня 2010 року виконавчим комітетом Ужгородської міської ради на підставі вищенаведеного рішення (№105 від 28.04.2010 року) видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (серія НОМЕР_1 ), відповідно до якого ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, загальною площею 97,1 кв. м у АДРЕСА_6 . ( а.с. 18, Т.1)

На підставі зазначеного свідоцтва Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» здійснило державну реєстрацію права власності гр. ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , про що 18 травня 2010 року внесено запис до Державного реєстру прав (реєстраційний номер майна 30026842). ( а.с. 192-193, Т.2)

Поряд з тим, судом встановлено, що 14 лютого 2011 року ПКП «Ресурс-Захід» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним попереднього договору №55/32 від 31.03.2010 року та скасування свідоцтва про реєстрацію права власності на квартиру, у звязку з порушенням умов попереднього договору щодо проведення розрахунку (п.1.7 договору) з боку ОСОБА_1 ( а.с. 12-13, Т.1)

Окрім цього, судом встановлено, що, 18 січня 2012 року ПКП «Ресурс-Захід» звернулось до Івано-Франківського міського суду з позовом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа ОСОБА_1 зокрема, про скасування п.1.33 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №105 від 28 квітня 2010 року.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 09 квітня 2012 року позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2012 року вказану постанову скасовано, в позові відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 19 червня 2013 року у справі №К/800/2692/13 наведені вище постанови скасовано та ухвалено нове рішення: позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував п.1.33 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №105 від 28 квітня 2010 року, яким вирішено провести реєстрацію права власності та оформити свідоцтво про право власності громадянці ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_4 . ( а.с. 19-20, Т.1)

Нормативно-правове обґрунтування :

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Відповідно до положень статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.

Крім того, однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України), тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Сутність добросовісності передбачає вірність зобов`язанням, повагу до прав інших суб`єктів, обов`язок до співставлення власних та чужих інтересів, унеможливлення заподіяння шкоди третім особам.

Разом з тим у статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Предметом позову є визнання недійсними і скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та запису про державну реєстрацію цього права, якими посвідчено відповідне право власності на нерухоме майно відповідача ОСОБА_1 .

За змістом статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (абзац третій частини другої статті 331 Цивільного кодексу України).

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначені Законом України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна (преамбула цього Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1952-IV).

Водночас пунктами 1, 2 наказу Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), установлено, що до створення єдиної системи органів державної реєстрації прав та формування Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» бюро технічної інвентаризації здійснюють державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, а також затверджено відповідне Тимчасове положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності, зокрема, органами місцевого самоврядування. Підготовку документів для видачі свідоцтв про право власності можуть за дорученням органів місцевого самоврядування та інших органів відповідно до законодавства проводити бюро технічної інвентаризації (за змістом пунктів 6.1, 6.2 зазначеного Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно).

Згідно з ч.1 ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент видачі спірного свідоцтва) свідоцтво про право власності є правовстановлюючим документом, на підставі якого здійснюється державна реєстрація права власності, відтак, визнання недійсним свідоцтва про право власності як окремий спосіб захисту поновлення порушених прав у судовому порядку, може бути предметом розгляду в судах, а наслідком задоволення такого позову відновлення становища, яке існувало до порушення.

З урахуванням того, що п.1.33 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №105 від 28 квітня 2010 року, яким вирішено провести реєстрацію права власності та оформити свідоцтво про право власності громадянці ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_4 , визнано протиправним та скасовано постановою Вищого адміністративного суду України від 19 червня 2013 року у справі №К/800/2692/13, зважаючи на припинення попереднього договору №55/32 від 31.03.2010 року, укладеного між ПКП «Ресурс-Захід» та ОСОБА_1 , а також неукладення в подальшому договору купівлі продажу нерухомого майна, на переконання суду свідоцтво про право власності на нерухоме майно (серія НОМЕР_1 ), видане на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №105 від 28 квітня 2010 року, (яке як зазначено вище, зокрема в частині п.1.33 визнано протиправним і скасовано), підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Щодо вимоги позивача про визнання незаконним (недійсним) і скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, суд зазначає наступне:

Відповідно до п.1.4 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за №157/6445 (яке діяло на момент внесення запису) державна реєстрація прав власності на нерухоме майно це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв`язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється бюро технічної інвентаризації за місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ.

18 травня 2010 року Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» здійснило державну реєстрацію права власності гр. ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , про що внесено запис до Державного реєстру прав (реєстраційний номер майна 30026842). Підставою виникнення права власності зазначено: свідоцтво про право власності серія НОМЕР_1 від 14.05.2010 року виконкому Ужгородської міської ради (а.с. 100-103,Т.1)

До 01.01.2013 державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення права власності та обтяжень нерухомого майна здійснювалась органами БТІ .

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульованіЗаконом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент внесення відповідного запису) записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Разом з тим, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ( в редакції на час ухвалення рішення) у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Як встановлено судом та зазначено вище, постановою Вищого адміністративного суду України від 19 червня 2013 року у справі №К/800/2692/13 визнано протиправним та скасовано п.1.33 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №105 від 28 квітня 2010 року, яким вирішено провести реєстрацію права власності та оформити свідоцтво про право власності громадянці ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_4 . Отже, скасовано на підставі судового рішення, яке набуло законної сили державну реєстрацію прав.

Окрім того, суд прийшов до переконання , що свідоцтво про право власності на нерухоме майно (серія НОМЕР_1 ), видане на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №105 від 28 квітня 2010 року, (яке як зазначено вище, зокрема в частині п.1.33 визнано протиправним і скасовано), підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Оскільки, вимога про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно є похідною та повязаною з вимогою про скасування свідоцтва про право власності, зважаючи на те що підстава, на якій було видано спірне свідоцтво та в подальшому внесено відповідний запис про державну реєстрацію, відпала (скасування п.1.33 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №105 від 28 квітня 2010 року), суд приходить до переконання про задоволення вимоги в цій частині та припинення речового права ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_4 і як наслідок слід визнати за приватним комерційний підприємством «Ресурс-Захід» , право власності на квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 97,1 м.кв., в тому числі житловою 54,1 м.кв.

Що стосується заяви відповідача ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності до правовідносин , суд констатує наступне.

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України).

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст.260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Положеннями статей 253-255 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Разом із цим, згідно роз`яснень, даних в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», якщо строк для звернення з позовом пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

При цьому, в судовому засіданні не виявлено підстав для застосування строків позовної давності за заявою відповідача, з огляду на наступне.

У матеріалах справи міститься лист генерального директора КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» (вих.№1442 від 19 жовтня 2010 року), яким останній повідомив директора ПКП «Ресурс-Захід» про те, що свідоцтво про право власності гр. ОСОБА_1 не видавалось, у звязку з тим, що остання не зверталась до КП «БТІ м. Ужгорода» та не проводила оплати послуг підприємства. ( а.с. 185 Т.2)

Поряд з тим, як було зазначено вище, у рішенні колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2011 року, яким суд відмовив позивачу у скасуванні свідоцтва про право власності, виданого ОСОБА_1 , суд зазначив як підставу для відмови в позові, що на день ухвалення рішення судом першої інстанції (27 липня 2011 року) такого свідоцтва не існувало в природі. ( а.с. 13, Т.1)

Суд вважає , що позивач дізнався про порушення свого права з моменту прийняття Вищим адміністративним судом України постанови від 19 червня 2013 року у справі №К/800/2692/13, якою суд визнав протиправним та скасував п.1.33 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №105 від 28 квітня 2010 року, яким вирішено провести реєстрацію права власності та оформити свідоцтво про право власності громадянці ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_4 .

Окрім того, позивач, починаючи з 2011 року намагається захистити своє порушене право, шляхом подання позовів, спрямованих на відновлення становища, яке існувало до порушення, з огляду на що, навіть якщо вважати, що позивач дізнався про порушене право з моменту видачі спірного свідоцтва, то перебіг позовної давності переривався, у відповідності до ч.2 ст.264 ЦК України, у звязку з поданням позивачем наведених вище позовів, а у відповідності до ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Зважаючи на наведене, з огляду на ст.257 та ч.1 ст.261 ЦК України, суд приходить до висновку, що позивач, звертаючись 17 липня 2014 року до суду про визнання за позивачем право власності на квартиру, не пропустив трирічний строк позовної давності. Окрім цього, як встановлено судом позивач, починаючи з 2011 року намагається захистити своє порушене право, шляхом подання позовів, спрямованих на відновлення становища, яке існувало до порушення, з огляду на що, навіть якщо вважати, що позивач дізнався про порушене право з моменту видачі спірного свідоцтва, то перебіг позовної давності переривався, у відповідності до ч.2 ст.264 ЦК України, у звязку з поданням позивачем наведених позовів у різні судові інстанції, а у відповідності до ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново, а відтак на переконання суду позивач збільшуючи позовні вимоги не пропустив трирічний строк позовної давності.

Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.81ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що збільшені позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення, оскільки позивач належними і допустимими доказами довів ті обставини на які посилався, як на підставу своїх вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України,№ 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Разом з тим солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено.

Керуючись ст.ст. 15,16 ЦК України , ст.ст.12, 76, 81, 89, 141, 259 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України , суд,

УХВАЛИВ:

Збільшенні позовні вимоги Приватного комерційного підприємства «Ресурс-Захід» до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки і піклування Ужгородської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, визнання незаконним та скасування свідоцтва про прав власності на нерухоме майно, визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію у Державному реєстрі прав (державну реєстрацію) права власності задовольнити.

Визнати за приватним комерційний підприємством «Ресурс-Захід» , право власності на квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 97,1 м.кв., в тому числі житловою 54,1 м.кв.

Визнати незаконним (недійсним) та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 на квартиру за адресою АДРЕСА_6 ,на імя ОСОБА_1 , видане виконавчим комітетом Ужгородської міської ради 14 травня 2010 року.

Визнати незаконним (недійсним) та скасувати запис про державну реєстрацію у Державному реєстрі прав (державну реєстрацію) права власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою АДРЕСА_6 , здійснену 18 травня 2010 р. Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород» на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 14.05.2010 року.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Приватного комерційного підприємства «Ресурс-Захід» (76018 м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, 35 оф. 103, код ЄДРПОУ 32605938) суму сплаченого судового збору в розмірі 2622,33 (дві тисячі шістсот двадцять дві гривні 33 коп.).

Стягнути з Виконавчого комітету Ужгородської міської ради ( 88000 м. Ужгород, пл.. Поштова, 3 ); на користь Приватного комерційного підприємства «Ресурс-Захід» (76018 м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, 35 оф. 103, код ЄДРПОУ 32605938) суму сплаченого судового збору в розмірі 2622,33 (дві тисячі шістсот двадцять дві гривні 33 коп.).

Стягнути з Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород» (88000,м м.Ужгород, вул. Гленца, 10/32 РНОКПП ) на користь Приватного комерційного підприємства «Ресурс-Захід» (76018 м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, 35 оф. 103, код ЄДРПОУ 32605938) суму сплаченого судового збору в розмірі 2622,33 (дві тисячі шістсот двадцять дві гривні 33 коп.).

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Учасники справи:

Позивач Приватне комерційне підприємство «Ресурс-Захід» (76018 м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, 35 оф. 103, код ЄДРПОУ 32605938);

Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач - Виконавчий комітет Ужгородської міської ради (місце знаходження 88000 м. Ужгород, пл.. Поштова, 3 );

Відповідач Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород» (місце знаходження 88000 м. Ужгород, пл.. Поштова, 3 );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки і піклування Ужгородської міської ради ( місце знаходження м. Ужгород, пл. Поштова, 3, ).

Дата складання повного тексту судового рішення - 21.11.2022.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца