Справа № 369/4223/21
Провадження № 2/369/1085/22
РІШЕННЯ

Іменем України

18.10.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Волчка А.Я.,

при секретарі : Миголь А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 травня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, про що було видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві свідоцтво, актовий запис № 595.

Від шлюбу з Відповідачем мають двох дітей, син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.08.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

Позивач зазначав, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.09.2020 року, було стягнуто з нього на користь Відповідача аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 9000 грн. (дев`ять тисячі грн.) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23 березня 2020 року, яке постановою Київського апеляційного суду від 16 березня 2021 року було залишено в силі.

Позивач вказує, що він є фізичною особою-підприємцем, видом діяльності є електромонтажні роботи, монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування. Однак, доходу від підприємницької діяльності не має, а отже за позицією позивача, він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 9 000,00 грн. (дев`ять тисяч грн.) щомісячно.

Позивач зазначає, що даний розмір аліментів для нього є дуже великим, адже його матеріальне становище суттєво погіршилось. Однак Позивач не відмовляється від утримання своїх дітей та на підставі наведеного, просив суд, зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання двох дітей, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 коп. до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.06.2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

15 липня 2021 року до суду через систему Електронний суд від представника відповідача надійшла заява про вступ у справу як представника.

26 липня 2021 року до суду через систему Електронний суд надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача, у якому відповідач з позовними вимогами не погоджується.

Так, заперечення проти позову мотивовані тим, що позивач є фізичною-особою підприємцем, тобто є працездатною особою. За позивачем зареєстровано право власності на подружню квартиру, в якій він зареєстрований та проживає, відповідно за позицією відповідача, позивач несе витрати по її утриманню, що підтверджує наявність доходу в позивача.

Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач зазначає, що позивач користується автомобілем, який потребує постійної заправки та технічного огляду (ремонту). В соціальній мережі інтернет позивач публікує фото з закордонних курортів. За позицією відповідача, позивач відвідав концерт в 2021 році, а також 01.07.2021 року перевів на рахунок відповідача 20 000 грн. на оздоровлення спільних дітей, що спростовує твердження позивача про його скрутне матеріальне становище.

Відповідач зазначає, що позивач має задовільний стан здоров`я, на утриманні інших осіб, крім дітей не має, а тому позивач може сплачувати аліменти на дітей у розмірі 9 000,00 грн. (дев`ять тисяч грн.) щомісячно.

14 лютого 2022 року позивачем була подана заява про поновлення строку для долучення доказів та просив приєднати до матеріалів справи письмові докази.

Обґрунтовуючи дану заяву, позивач зазначив, що він є фізичною особою-підприємцем, проте згідно податкової декларації платника єдиного податку за 2021 рік у нього відсутній дохід від здійснення підприємницької діяльності за 2021 рік. Будь-які інші доходи від здійснення підприємницької діяльності та заробітна плата також відсутні, що підтверджується відомістю з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2021 рік.

Позивач зазначав, що не маючи доходу від підприємницької діяльності, він змушений підробляти на різних разових роботах, в таксі. При цьому, батьки позивача також надають щомісяця частину коштів на сплату аліментів на дітей, адже розмір аліментів в 9000 грн. для нього є не посильним, оскільки його матеріальне становище суттєво погіршилось, що підтверджується податковою декларацією за 2021 рік та відомістю з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2021 рік.

Свою позицію позивач обґрунтовував ще тим, що на разі не має у власності рухоме майно, яке б можливо було використовувати з метою отримання хоч якогось доходу. Адже, в період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_2 , позивач придбав автомобілі, які зареєстрував на відповідача (на колишню дружину). Однак, відповідачка без дозволу та відома позивача в 2021 році перереєструвала (відчужила) два автомобіля на нового власника.

За позицією позивача, відповідачка власними діями також посприяла, що позивач наразі не має фінансової можливості сплачувати аліменти на двох дітей в розмірі 9000 грн. щомісячно, адже автомобіль який був в користуванні позивача, відповідач без дозволу та відома позивача перереєструвала (відчужила) на нового власника.

Позивач зазначає, що доходу від здійснення підприємницької діяльності за 2021 рік не отримав, позивачем не придбано жодне нерухоме та рухоме майно (окрім того майна, що було придбано ще задовго до розірвання шлюбу з Відповідачем), Позивач не отримує заробітну плату, то відповідно Позивач не має фінансової можливості сплачувати аліменти на двох дітей в розмірі 9 000 грн. щомісячно.

Позивач просив поновити строк для долучення доказів, що підтверджують його позицію, оскільки такі докази отримані позивачем вже після подачі позов.

Заява про поновлення строку для долучення доказів задоволена та приєднано до матеріалів справи письмові докази.

Представник відповідача направила до суду 30.08.2022 року заяву про участь у судовому засіданні, яке відбудеться 13 вересня 2022 року о 11 годині 00 хвилин, в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.09.2022 року у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Богдашкіної Д.О., про її участь у судовому засіданні з розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, в режимі відеоконференції відмовлено.

30 серпня 2022 року до суду через Електронний суд від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів. Клопотання про долучення доказів було залишено без розгляду на підставі ч. 2 ст. 222 ЦПК України.

Представник позивача до судового засідання надала клопотання про проведення судового засідання 18 жовтня 2022 року без її участі та без участі позивача, оскільки позов підтримує та просить його задовольнити.

12 жовтня 2022 року до суду через систему Електронний суд від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи, що призначена до розгляду на 18 жовтня 2022 рік проводити у відсутність особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку сторін фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.08.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.09.2020 року, було стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 9000 грн. (дев`ять тисячі грн.) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23 березня 2020 року, яке постановою Київського апеляційного суду від 16 березня 2021 року було залишено в силі.

Надалі старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)) було відкрито виконавче провадження № 65433165, щодо стягнення аліментів з позивача.

Сплата аліментів позивачем у розмірі 9000 грн. щомісячно є неможливим, виходячи з наступного.

Позивач є фізичною особою-підприємцем, згідно податкової декларації платника єдиного податку за 2021 рік у позивача відсутній дохід від здійснення підприємницької діяльності за 2021 рік. Будь-які інші доходи від здійснення підприємницької діяльності та заробітна плата у позивача відсутні, що підтверджується відомістю з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2021 рік та відомістю про доходи станом на 09.02.2022 рік за період з 1 кварталу 2021 року по 3 квартал 2021 року.

Відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу України , аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, позивач усвідомлює, що згідно ст. 180 Сімейного кодексу України він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, але через погіршення матеріального становища платника аліментів - позивача, що підтверджується письмовими доказами він не має можливості сплачувати аліменти у вищевказаному розмірі.

Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів.

Як вбачається з наданих платником аліментів доказів, в даний час змінилось його матеріальне становище, в порівнянні з положенням, яке існувало на час ухвалення рішення про стягнення аліментів.

В ході судового розгляду відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами того факту, що позивач має високий заробіток, не доведено факту приховування доходу позивачем та факту витрат платника аліментів на придбання нерухомого або рухомого майна в зазначений період.

Суд вважає, що обставини на які посилається позивач для зменшення розміру аліментів знайшли своє підтвердження.

Беручи до уваги встановлені обставини, суд вбачає підстави для зменшення розміру аліментів ОСОБА_1 до 4000,00 гривень в твердій грошовій сумі щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З урахуванням статті 141 ЦПК України, суд не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 700 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 209, 212 - 218 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, ч. 1 ст. 192 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначених рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.09.2020 року.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 4 000 грн. (чотири тисячі грн.) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів проводити з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Інформація про сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: А.Я. Волчко