ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
28 листопада 2022 року м. Чернігів
Унікальний номер справи № 751/765/22
Головуючий у першій інстанції Павлов В.Г.
Апеляційне провадження № 22-з/4823/51/22
Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.
секретар: Поклад Д.В.
учасники справи:
третя особа: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради
розглянувши заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова у складі судді Павлова В.Г. від 12 липня 2022 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, та на додаткове рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова у складі судді Павлова В.Г. від 25 липня 2022 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на проживання в квартирі та виселення, третя особа: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради,

В С Т А Н О В И В:
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на проживання в квартирі, та виселення, в якому, уточнивши позовні вимоги (а.с.65-66), остаточно просила: усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 ; виселити ОСОБА_2 із квартири за адресою: АДРЕСА_1 , через 30 днів після припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в Чернігівській області.
Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12.07.2022 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на проживання в квартирі, та виселення.

Додатковим рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 25.07.2022 року доповнено резолютивну частину рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12.07.2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на проживання в квартирі, та виселення наступним абзацом: Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6 000 (шість тисяч) грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду першої інстанції від 12.07.2022 року і додаткове рішення суду першої інстанції від 25.07.2022 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 12.10.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12.07.2022 року та додаткове рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 25.07.2022 року - залишено без змін.

В ході апеляційного розгляду даної справи, до закінчення судових дебатів у справі, стороною відповідача, в порядку приписів ч.8 статті 141 ЦПК України було зроблено заяву про надання відповідних доказів щодо понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, протягом п`яти днів після прийняття постанови апеляційним судом.

12.10.2022 року на адресу Чернігівського апеляційного суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла подана нею у строки, визначені ч.8 статті 141 ЦПК України (а.с.175), заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених нею в суді апеляційної інстанції у розмірі 4 000 грн. В якості додатків до даної заяви ОСОБА_2 надано: розрахунок суми витрат за надану адвокатом Даничем О.С. правову допомогу та квитанцію до прибуткового касового ордера №2 від 12.10.2022 року (а.с.176,177).

13.10.2022 року відповідачем ОСОБА_2 було надано апеляційному суду докази направлення іншим учасникам справи поданих документів (а.с.179-183).

Приписами п.3 ч.1 статті 270 ЦПК України регламентовано, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.3, ч.4 статті 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.193,194,195), не з`явились. Від представників сторін по справі, третьої особи - Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради надійшли заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.187, 190, 196).

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно положень ч.5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

За даних обставин, датою прийняття даної додаткової постанови апеляційним судом є 28.11.2022 року.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, доводи відзиву сторони позивача на заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до приписів ч.1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України регламентовано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.5, ч.6 статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підставі наведеного, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1)їх дійсність; 2)необхідність; 3)розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі, і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін, без відповідних дій з боку такої сторони.

Вказаний висновок щодо застосування норм права наведено у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 року у справі №750/2055/20, провадження №14-16723св20.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що при визначенні суми відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява №19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

Як вбачається із матеріалів справи, інтереси відповідача ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Данич О.С. на підставі: договору про надання юридичних послуг від 30.09.2022 року (а.с.162), ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії СВ №1031445 від 12.10.2022 року (а.с.161).

Відповідно до умов вказаного договору про надання юридичних послуг від 30.09.2022 року, а саме, п.4.2. договору, розмір гонорару за домовленістю сторін складає 4 000 грн.

Як вбачається із розрахунку суми витрат за надану правову допомогу від 12.10.2022 року, адвокат Данич О.С. надав ОСОБА_2 правову допомогу наступного характеру: вивчення та правовий аналіз апеляційної скарги - 1 год., вартість становить 1 000 грн.; участь в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції - не менше 1 год., вартість становить 3 000 грн.; всього: 4 000 грн.; фактично оплачено, погоджено остаточний розмір - 4 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №2 від 12.10.2022 року (а.с.176,177).

14.11.2022 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вольфовського С.О. на електронну адресу Чернігівського апеляційного суду надійшов відзив на заяву ОСОБА_2 про стягнення із позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, в якому зазначено, що заявлена стороною відповідача вимога щодо стягнення із позивача на користь відповідача 4 000 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, є завищеною та необґрунтованою. У даній заяві вказано, що предмет спору в цій справі є нескладним, апеляційна скарга не потребувала вивчення великого обсягу фактичних даних, адвокатом не готувався та не подавався відзив на апеляційну скаргу. Представник позивача вважає обґрунтованим та об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню із позивача на користь відповідача, у сумі 1 000 грн. (а.с.189-190).

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вольфовського С.О. є підставою для зменшення розміру відшкодування вказаних судових витрат, в контексті приписів ч.4, ч.5, ч.6 статті 137 ЦПК України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, приписи ч.4, ч.5 статті 137 ЦПК України, законодавчо встановлені критерії відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, виходячи із засад виваженості, розумності, справедливості та співмірності, частково враховуючи доводи заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вольфовського С.О. щодо неспівмірності витрат відповідача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що стягненню із позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 підлягає 3 000 грн. в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. При цьому, апеляційний суд приймає до уваги критерій співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, регламентований положеннями ч.4 статті 137 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12.07.2022 року та на додаткове рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 25.07.2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на проживання в квартирі та виселення, третя особа: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, необхідно задовольнити частково. При цьому, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 000 (три тисячі) грн. в рахунок часткового відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. У задоволенні іншої частини вимог даної заяви ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає за необхідне - відмовити.

Керуючись статтями: 137, 141, 270, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 липня 2022 року та на додаткове рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 25 липня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на проживання в квартирі та виселення, третя особа: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 000 (три тисячі) грн. в рахунок часткового відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

У задоволенні іншої частини вимог даної заяви ОСОБА_2 , відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної додаткової постанови.

Дата складення повної додаткової постанови, згідно приписів ч.5 статті 268 ЦПК України - 28.11.2022 року.

Головуючий: Судді: