Справа № 442/6700/22
Провадження № 2/442/1361/2022
УХВАЛА

Іменем України

21 грудня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Михавко І.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 442/6700/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Барбуляк Христина Миколаївна про визнання недійсними договорів позики та іпотеки,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить визнати недійсним договір позики від 11.01.2022, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрований в реєстрі за № 69; Визнати недійсним договір іпотеки, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрований в реєстрі за № 70; стягнути з відповідача судові витрати.

31.10.2022 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку.

Ухвалою від 31.10.2022 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку загального позовного провадження. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Разом із позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, в задоволенні якої ухвалою суду від 31.10.2022 відмовлено.

20.12.2022 представник позивача ОСОБА_3 подала заяву про забезпечення позову, в якому просить:

- заборонити відповідачу ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну власника земельної ділянки площею 0.0804 га. кадастровий номер :01:003:0009, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (при садибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, та житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, які належать мені - позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 16.03.2017 року та нотаріально посвідченого в цей день приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Монастирською М.М. зареєстр.№ 461, в тому числі заборонити звертати стягнення шляхом набуття права власності на підставі статті 37 Закону України "Про іпотеку", відчужувати предмет іпотеки третім особам на підставі статті 38 Закону України "Про іпотеку", відступати на користь третіх осіб права іпотекодержателя за договором іпотеки від 11 січня 2022 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрованим в реєстрі за №70;

- заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, зокрема реєстраційні, щодо земельної ділянки площею 0,0804 га, кадастровий номер :01:003:0009, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (при садибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, та житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилається на те, що ОСОБА_1 не знайомий ні зі стороною за спірними договорами (відповідачем у даній справі), ні з приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною (третьою особою); не підписував жоден з вказаних вище оспорюваних договорів.

12 жовтня 2022 року засобами поштового зв`язку позивач отримав від третьої особи - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Барбуляк Христини Миколаївни повідомлення-вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору у порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку» - заяву відповідача у даній справі ОСОБА_2 від 05 жовтня 2022 року з повідомленням про його намір звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно, яке належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 16.03.2017 року та нотаріально посвідченого в цей день приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Монастирською М.М. за реєстр.№ 461, зокрема, на земельну ділянку площею 0,0804 га, кадастровий номер :01:003:0009, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (при садибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, та житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212.

Звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно, яке належить позивачу на праві приватної власності, відповідач запланував після спливу 30 днів після отримання ним вказаної вимоги.

При цьому відповідач вважає, що оспорюваний договір іпотеки містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документом, що підтверджує перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного.реєстру речових прав на нерухоме майно.

Матеріалами справи, зокрема, конвертом №364 та тренінгом Укрпошта № 364, підтверджується та обставина, що вказану вимогу позивач ОСОБА_1 отримав 12 жовтня 2022 року, 30 день спливає 11 листопада 2022 року.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 31 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито загальне провадження у даній справі, призначено відкрите підготовче судове засідання на 24 листопада 2022 року на 9-30 год.

Отже, ще до початку розгляду справи про визнання договорів позики та іпотеки недійсним, тобто до вирішення справи по суті, у відповідача є реальна можливість:

- звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотеко держателем;

- забезпечити перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотокодержателем іншій особі;

- здійснити державну реєстрацію прав власності на всі предмети іпотеки, що виступають забезпеченням за основним зобов`язанням;

- забезпечити вчинення виконавчого напису нотаріуса, в т.ч. про стягнення частини заборгованості.

Таким чином, за відсутності підстав для стягнення з позивача ОСОБА_1 коштів за договором позики, який він не підписував, відповідач ОСОБА_2 шляхом направлення на його адресу через нотаріуса повідомлення-вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору (у порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку») розпочав процедуру стягнення з позивача коштів шляхом звернення стягнення на належне позивачу нерухоме майно на підставі Закону України «Про іпотеку».

Зокрема, відчуження майна в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві чи відступлення на користь третіх осіб права іпотекодержателя зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав позивача, на захист яких подано даний позов, ініціювати позивачеві процедуру захисту свого права як власника нерухомого майна, що потребуватиме значних як фінансових, так і правових витрат, покладання яких на позивача буде неправомірним.

Оскільки можливість відчуження спірного майна в порядку звернення стягнення на предмет іпотеку в позасудовому порядку та право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки прямо передбачені статтями 37-38 Закону України "Про іпотеку", то у разі, якщо 11 листопада 2022 року (до початку розгляду справи) відповідачем ОСОБА_2 у позасудовому порядку буде звернуто стягнення на предмет іпотеки та/або передано предмет іпотеки третім особам, то позивач ОСОБА_1 не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження за цим його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить або взагалі унеможливить поновлення його порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Зважаючи на викладене, вважає за необхідне забезпечити даний позов.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи у їх відсутність.

Вивчивши вимоги заявника, викладені у заяві, матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до абз. 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. А згідно з п. 4 цієї постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, цивільно-процесуальним законом визначено обов`язок заявника вказати та обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення та його обґрунтування, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Крім того, суд при розгляді заяви про забезпечення позову повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20), умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення або утруднення його виконання без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Таким чином суд приходить до висновку, що заявником не надано доказів на підтвердження наявності обставин, які б свідчили про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Саме лише звернення до суду із позовом не є безумовною підставою вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим його виконання.

Таким чином, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою, з огляду на що у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 442/6700/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Барбуляк Христина Миколаївна про визнання недійсними договорів позики та іпотеки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Суддя Нагірна О.Б.