Номер провадження: 22-ц/813/1829/22
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дютайв», Товариства з обмеженою відповідальністю «П.А.Ф.ЛТД», ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Лімітед Компані» (за участі третіх осіб: Державного реєстратора Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Шевченка Максима Олександровича, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Розсохи Сергія Сергійовича) про визнання права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування реєстраційних дій, на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Бондар В.Я. 01 вересня 2020 року у м. Одеса, -

встановила:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ «Дютайв», ТОВ «П.А.Ф.ЛТД», ОСОБА_2 , ТОВ «Інвест Лімітед Компані», та третіх осіб про визнання права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування реєстраційних дій, в якому просила суд:

1) визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно машиномісце, загальною площею 24,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «Інвест Лімітед Компані» у власність ОСОБА_1 нерухоме майно машиномісце, загальною площею 24,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наступні записи про реєстрацію права власності:

- запис про реєстрацію права власності на машиномісце № НОМЕР_1 загальною площею 24,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Дютайв», внесений на підставі рішення державного реєстратора КП «Департамент державної реєстрації» Шевченко М.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45479997 від 12 лютого 2019 року;

- запис про реєстрацію права власності на машиномісце № НОМЕР_1 загальною площею 24,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Дютайв», внесений на підставі рішення державного реєстратора КП «Департамент державної реєстрації» Шевченко М.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45486292 від 12 лютого 2019 року;

- запис про реєстрацію права власності на мото-місце №25а, загальною площею 6,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта нерухомого майна:101 за ТОВ «Дютайв», внесений на підставі рішення державного реєстратора КП «Департамент державної реєстрації» Шевченко М.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45486525 від 12 лютого 2019 року;

- запис про реєстрацію права власності на мото-місце №25, загальною площею 17,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта нерухомого майна:101 за ТОВ «П.А.Ф. ЛТД», внесений на підставі рішення державного реєстратора КП «Департамент державної реєстрації» Шевченко М.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45509734 від 13 лютого 2019 року;

- запис про реєстрацію права власності на мото-місце №25а, загальною площею 6,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта нерухомого майна:101 за ТОВ «П.А.Ф. ЛТД», внесений на підставі рішення державного реєстратора КП «Департамент державної реєстрації» Шевченко М.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45510350 від 13 лютого 2019 року;

- запис про реєстрацію права власності на мото-місце №25, загальною площею 17,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта нерухомого майна:101 за ОСОБА_2 , внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Розсохи С.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45895187 від 11 березня 2019 року;

- запис про реєстрацію права власності на мото-місце №25а, загальною площею 6,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта нерухомого майна:101 за ОСОБА_2 , внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Розсохи С.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30637384 від 11 березня 2019 року;

- запис про реєстрацію права власності на мото-місце №25, загальною площею 17,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта нерухомого майна:101 за ТОВ «Інвест Лімітед Компані», внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Розсохи С.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30861324 від 25 березня 2019 року;

- запис про реєстрацію права власності на мото-місце №25а, загальною площею 6,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта нерухомого майна:101 за ТОВ «Інвест Лімітед Компані», внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Розсохи С.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46135017 від 25 березня 2019 року (т. 1 а.с.2-19).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що майно вибуло з володіння позивача без її волі та на підставі підроблених документів. При першому переході права власності до ТОВ «Дютайв» вказано підставою наступні документи: акт приймання-передачі нерухомого майна, завірений приватним нотаріусом Фроловою Р.В., протокол, завірений приватним нотаріусом Фроловою Р.В., однак позивач не підписувала жодного акту приймання-передачі та жодних дій у приватного нотаріуса Фролової Р.В. не вчиняла, тому вважає що дані документи були підроблені, в тому числі підроблений і підпис позивача. В подальшому, машиномісце було поділене на два об`єкта нерухомості.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення (т. 3 а.с. 49-58).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, судові витрати покласти на відповідачів, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 3 а.с. 63-76).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 жодного акта приймання-передачі нерухомого майна та протоколу загальних зборів учасників не підписувала, та жодних нотаріальних дій у приватного нотаріуса Фролової Р.В. не вчиняла, що свідчить про те, що позивач є єдиним законним власником нерухомого майна, і вказане майно підлягає витребуванню у поточного власника, оскільки вибуло з володіння ОСОБА_1 без її волі та за підробленими документами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 07 лютого 2019 року між ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу, зареєстрований приватним нотаріусом Бєлостоцькою М.Л. за №195, відповідно до якого ОСОБА_1 стала власником машиномісця № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.43-48).

ОСОБА_1 була власником зазначеного машиномісця № НОМЕР_1 у період з 07 лютого 2019 року по 11 лютого 2019 року, про що свідчить інформаційна довідка №165711684 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (т.1 а.с.21-26).

11 лютого 2019 року ОСОБА_1 було прийнято до складу учасників ТОВ «Дютайв» з розміром частки 2 050 000 грн., що складає 99,95% Статутного капіталу (т.2 а.с.158-160). Справжність підписів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., зареєстровано в реєстрі за №129, 130.

12 лютого 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , у зв`язку із укладенням договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Дютайв», склали Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі про наступне: ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_6 прийняв частку у статутному капіталі у розмірі 99,95%, яка в грошовому еквіваленті становить 2 050 000 грн. Вказаний акт посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. та зареєстрований в реєстрі за №143, 144 (т.2 а.с.156-157).

З інформаційної довідки №165712648 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що право власності на мото-місце № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстроване 12 лютого 2019 року за ТОВ «Дютайв» на підставі висновку щодо можливості поділу, видане ТОВ «Обласне БТІ» 11 лютого 2019 року. На підставі акту приймання-передачі нерухомого майна 12 лютого 2019 року власником мото-місця №25 стало ТОВ «П.А.Ф. ЛТД». 11 березня 2019 року власником мото-місця на підставі договору купівлі-продажу став ОСОБА_2 (т.1 а.с.27-34).

З інформаційної довідки №165705403 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що право власності на мото-місце №25а, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстроване 12 лютого 2019 року за ТОВ «Дютайв» на підставі висновку щодо можливості поділу, виданого ТОВ «Обласне БТІ» 11 лютого 2019 року. На підставі акту приймання-передачі нерухомого майна 12 лютого 2019 року власником мото-місця №25а стало ТОВ «П.А.Ф. ЛТД». 11.03.2019 року власником мото-місця на підставі договору купівлі-продажу став ОСОБА_2 (т.1 а.с.35-42).

ТОВ «Інвест Лімітед Компані» набуло право власності на мото-місце № НОМЕР_1 та мото-місце № НОМЕР_2 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі цивільно-правової угоди, а саме договору задоволення вимог іпотекодержателя за реєстровим №2070, посвідченого 25 березня 2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Розсохою С.С. (т.1 а.с.155-162).

ОСОБА_1 01 березня 2019 року звернулася до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області із заявою, якою просила вжити заходи правового характеру до невстановленої особи, яка у період часу з 11 лютого 2019 року по 13 лютого 2019 року надала до КП «Департамент державної реєстрації» завідомо підроблені документи та заволоділа майном заявника, про що свідчить витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № кримінального провадження 0001037 (т.2 а.с.51).

Як свідчить супровідний лист слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Клинч Я.О., в рамках вищевказаного кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру та відносно жодної особи до суду не направлено обвинувальний акт, триває досудове розслідування (т.2 а.с.50).

Почеркознавча експертиза з метою встановлення справжності або підробленості підпису ОСОБА_1 на акті приймання-передачі майна, виданому ОСОБА_1 директором ТОВ «Дютайв» Міжирян О.Я., який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., не була проведена, у зв`язку із не поданням експерту вільних та експериментальних зразків підпису, про що свідчить повідомлення №19-1360 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами справ №522/4002/19 у рамках кримінального провадження №0001037 від 19 серпня 2019 року (т.2 а.с.52-53).

В свою чергу, Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром проведено почеркознавчу експерту, за результатами якого судовий експерт Т. Гарбуз дійшла висновку, що підпис від імені ОСОБА_1 у Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В. від 03 січня 2019 ймовірно виконаний ОСОБА_1 (т.2 а.с.56-61).

На підставі вищевикладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 дійсно була у нотаріуса ОСОБА_7 під час укладення акту приймання-передачі з ТОВ «Дютайв».

Втім, з постанови про надання дозволу на використання матеріалів кримінального провадження Прокурора Турлак М.С. вбачається, що ОСОБА_1 вказує, що не надавала експериментальних зразків підпису для проведення експертизи, також ОСОБА_1 звернулася до Територіального управління Державного бюро розслідувань щодо можливих протиправних дій слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГКПН в Одеській області, який під час досудового розслідування кримінального провадження №0001037 з попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України, за попередньою змовою з представниками ТОВ «П.А.Ф. ЛТД», шляхом зловживання службовим становищем, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди, всупереч інтересам служби, вніс до офіційних документів завідомо недостовірні відомості щодо відібрання експериментальних зразків почерку ОСОБА_1 , на підставі яких проведено вищевказану експертизу (т.2 а.с.162-165).

Про підписання ОСОБА_1 необхідних статутних документів ТОВ «Дютайв» в приміщенні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В. також свідчить ОСОБА_6 , який є засновником ТОВ «Дютайв» в свої нотаріально посвідченій заяві, зареєстрованій в реєстрі за №2143 приватним нотаріусом Дімітровою Т.А. (т.2 а.с.84).

ОСОБА_8 (директор та засновник ТОВ «Дютайв») вказував, що 11 лютого 2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В., власноруч підписала акт приймання-передачі нерухомого майна від 11 лютого 2019 року з ТОВ «Дютайв» та протокол №2/19 від 11 лютого 2019 року ТОВ «Дютайв». Перед підписанням вони довго спілкувалися з нотаріусом, яка роз`яснювала положення статутних документів та правові наслідки таких дій. До та після підписання документів ОСОБА_8 вказує, що він спілкувався з ОСОБА_1 . Такі твердження ОСОБА_8 виклав у заяві, яка посвідчена приватним нотаріусом Дімітровою Т.А. та зареєстрована в реєстрі за №2139 (т.2 а.с.88).

З Реєстру для реєстрації нотаріальних дій встановлено присутність ОСОБА_1 та ОСОБА_8 11 лютого 2019 року та підписання Акту та Протоколу, а також ОСОБА_1 та ОСОБА_6 12 лютого 2019 року для підписання Акту в приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. (т.3 а.с.235-24).

Однак, згідно висновку спеціаліста Української експертної компанії №33 від 12 березня 2020 року, підпис від імені ОСОБА_1 у копії (технічному зображенні) акта приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «Дютайв» від 12 лютого 2019 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. та зареєстрований в реєстрі за №№143, 144, ймовірно виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Такий самий висновок щодо підпису протоколу №2/19 Загальних зборів учасників ТОВ «Дютайв» від 11 лютого 2019 року (т.2 а.с.149-153).

При цьому, суд першої інстанції збунтовано не прийняв до уваги, у якості доказу, вказаний висновок спеціаліста ОСОБА_9 з огляду на наступне.

Статтею 106 ЦПК України передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, у висновку спеціаліста від 12 березня 2020 року не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Пунктом 1.1. Науково-методичних рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджено Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

У висновку спеціаліста вказано, що дослідження проведено на підставі копій документів, які являють собою технічні зображення.

Пунктом 1.3. передбачено Науково-методичних рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджено Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи.

Згідно пункту 1.5. Науково-методичних рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджено Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, вільні зразки по змозі повинні відповідати об`єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням.

Висновок спеціаліста Української експертної компанії ОСОБА_9 був складений на підставі дослідження копії відповідних Акту та протоколу, у якості зразків: інформативна добровільна згода пацієнта на лікування від 26 червня 2014 року, договір про надання медичних послуг №292567 від 20 вересня 2019 року та експериментальні зразки підпису на 3 аркушах.

Тобто, такий вільний зразок, як інформативна добровільна згода, складений у 2014 році, не відповідав часу виконання досліджуваного документу.

Пунктом 1.8 Науково-методичних рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 передбачено, що як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів.

У той час, як вірно зазначено судом першої інстанції, висновок спеціаліста складено на підставі одного вільного зразка та експериментальних зразків на трьох аркушах.

Більше того, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а висновок спеціаліста ОСОБА_9 від 12 березня 2020 року вказує на ймовірність того, що підпис виконано не ОСОБА_1 та спеціалістом зазначено, що вирішення питання в категоричній формі можливо за наявності у розпорядженні спеціаліста оригіналів досліджуваних документів.

З огляду на вищевикладене, суд обґрунтовано не прийняв до уваги висновок спеціаліста ОСОБА_9 №33 від 12 березня 2020 року.

Крім того, з висновку експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №20-1973/1990 судово-технічної експертизи документів за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 15 травня 2020 року вбачається, що підписи у протоколу загальних зборів ТОВ «Дютайв» від 11 лютого 2019 року та акту приймання-передачі від 12 лютого 2019 року виконані, кожне, не рукописним способом, а виготовлені за допомогою пристрою з струминно-крапельним способом друку (кольоровий струминний принтер). Зображення відтисків печатки приватного нотаріуса Фролової Р.В. нанесені не рельєфним кліше, а виконані за допомогою пристрою з стуминно-крапельним способом (т.2 а.с.178-187).

Вищевказане експертне дослідження було проведено на підставі реєстраційної справи ТОВ «Дютайв», яка знаходилася у володінні Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (т.2 а.с.166-176).

Таким чином, висновок експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №20-1973/1990 також обґрунтовано не прийнятий судом першої інстанції до уваги, як проведений на підставі копій Протоколу та Акту, а не оригіналів.

Свідок - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Р.В. вказала у суді першої інстанції, що вона посвідчила два документи: акт та протокол. Зміст тексту нотаріус не перевіряє. Пояснила, що за зустріч з нотаріусом через її помічника домовлявся представник юридичної особи. Пізніше ОСОБА_7 пояснила, що два документи вона посвідчила 11 лютого, а вже 12 лютого був протокол про вихід ОСОБА_1 з товариства.

Глава 3 Розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (надалі Порядок) встановлює, що при вчиненні нотаріальної дії нотаріус встановлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, передбаченими Законом.

П.1 Глави 5 Розділу 1 Порядку визначає, що дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених статтею 43 Закону, що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз`яснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту роз`яснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії.

Пункт 5 Глави 7 Розділу 1 Порядку зазначає, що документи, за якими встановлено особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, чи уповноваженого представника, повертаються особам, що їх подали. У реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записуються назва документа, серія, номер, дата його видачі і найменування установи, яка його видала. При посвідченні правочинів, видачі свідоцтв чи оформленні інших документів, примірники яких залишаються у справах нотаріуса, витяг з документа, за яким встановлено особу громадянина, у якому відображено усі заповнені сторінки, що стосуються реквізитів поданого документа, його дійсності та мають значення для вчинюваної нотаріальної дії, долучається до справ нотаріуса.

Нотаріальна дія вважається вчиненою з моменту внесення про це запису до реєстру для реєстрації нотаріальних дій.

Запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій є доказом вчинення нотаріальної дії.

Пунктом 6 Глава 7 Розділу 2 Порядку встановлено, що нотаріус засвідчує справжність підпису на документах, крім тих, які відповідно до закону або за вимогою сторін підлягають нотаріальному посвідченню.

Нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою.

На документі може бути засвідчена справжність підпису особи, що підписалася за іншу особу, яка не могла це зробити власноручно внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин. У цьому випадку нотаріус установлює особу як того, хто підписався, так і того, за кого ця особа підписалася.

Про причини, з яких фізична особа, заінтересована у вчиненні нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається в посвідчувальному написі.

Проаналізувавши вказані положення Порядку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність дій нотаріусу Фролової Р.В., оскільки її показання під присягою у суді в якості свідка, копія реєстру вчинення нотаріальних дій та заяви засновників ТОВ «Дютайв», свідчать про те, що ОСОБА_1 була присутня під час вчинення нотаріальної дії з посвідчення підписів позивача та директора, засновника товариства на акті та протоколі.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1,2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Положеннями ч. 2 ст. 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Для набуття набувачем права власності на майно передбачена наявність таких складових: укладення договору (в передбачених статтями 208, 209 ЦК України випадках - нотаріальне посвідчення або письмова форма); виконання договору та у визначених законом випадках - державна реєстрація.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позов про визнання права власності може пред`являти виключно власник такого майна. Відповідний позов пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав та підтверджується належними та допустимими доказами.

Позов про визнання права власності спрямований на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на належне власнику майно за допомогою підтвердження у судовому порядку факту належності йому спірного майна на праві власності.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у випадку, якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій від третіх осіб, то права такої особи підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно.

Тобто, підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до ст. 392 ЦК України є спір або невизнання існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду.

Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 18 лютого 2015 у справі №6-244цс14, від 24 червня 2015 № 6-318цс15, від 02 грудня 2015 у справі № 6-1732цс15.

До викладеного слід додати, що передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Так, застосування такого способу захисту прав, як звернення з позовом про визнання права на речові права, можливе лише за умови, що особи, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності, не перебувають із власником у зобов`язальних відносинах.

Водночас, права, у тому числі право власності осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи документів, машиномісце загальною площею 24,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вибуло з власності ОСОБА_1 11 лютого 2019 року.

Зазначення представника позивача про застосування ст. 392 ЦК України особами, які вважають себе власниками майна, є помилковим.

Беручи до уваги, що моментом виникнення майнових прав, а саме суб`єктивних прав учасників правовідносин, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням майном, є момент набуття права власності, яке позивачем на спірне машиномісце у встановленому законом порядку не набуте знову, вимоги ОСОБА_1 щодо визнання її власником машиномісця не ґрунтуються на законі.

Оскільки набуття права власності регулюється окремими нормами і зазначені вище позови заявляються формально не для визнання, а для набуття права власності, задоволені вони бути не можуть.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18.

За змістом частини п`ятої статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Згідно зі статтею 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Об`єктом позову про витребування майна із чужого незаконного володіння може бути річ, яка існує в натурі на момент подання позову.

Якщо річ, перебуваючи в чужому володінні, видозмінилась, була перероблена чи знищена, застосовуються зобов`язально-правові способи захисту права власності відповідно до положень ЦК України.

Як вказано у позовній заяві та встановлено судом першої інстанції, машиномісце було поділено на два об`єкти: мото-місце №25 та мото-місце №25-а, тому фактично об`єкт позову про витребування майна відсутній, а позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є похідними, тому у їх задоволенні судом першої інстанції також обґрунтовано відмовлено, зважаючи на необґрунтованість вимог про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Зважаючи на те, що суд дійшов вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , вимоги про покладення судових витрат на відповідача також задоволенню не підлягали.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що апелянт жодного акта приймання-передачі нерухомого майна та протоколу загальних зборів учасників не підписувала, та жодних нотаріальних дій у приватного нотаріуса Фролової Р.В. не вчиняла, що свідчить про те, що позивач є єдиним законним власником нерухомого майна, і вказане майно підлягає витребуванню у поточного власника, оскільки вибуло з володіння ОСОБА_1 без її волі та за підробленими документами.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правомірно встановлено недоведеність позивачкою свого твердження щодо вибуття майна поза її волею.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б спростовували добросовісність набуття майна ТОВ «Інвест Лімітед Компані». Зокрема, відсутній вирок суду, який набрав законної сили, щодо встановлення факту підробки підписів ОСОБА_1 , шахрайських дій будь-яких осіб, які із використанням документів ОСОБА_1 приймали участь від її імені при вчиненні нотаріальної дії нотаріусом Фроловою Р.В. Відсутні також і судові рішення щодо оскарження дій нотаріуса ОСОБА_7 із вчинення нотаріальної дії із посвідчення справжності підпису ОСОБА_1 .

Колегія суддів також враховує, що по низці інших справ №№ 520/17194/19, 520/17197/19, 522/10790/19, 916/333/20 за участі тих сторін, суди встановили безпідставність, необґрунтованість та недоведеність вимог ОСОБА_1 .

Так, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 червня 2020 року у справі №520/17197/19, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Дютайв», ТОВ «П.А.Ф. ЛТД», ОСОБА_2 , ТОВ «Інвест Лімітед Компані» (за участю третіх осіб: державного реєстратора КП «Департамент державної реєстрації» Шевченка М.О., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Розсохи С.С.) про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних дій. Предметом спору була земельна ділянка кадастровий номер :26:005:0118. Вказані судові рішення набрали законної сили та не оскаржені до суду касаційної інстанції.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 червня 2020 року у справі № 520/17194/19, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 14 липня 2021 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Дютайв», ТОВ «П.А.Ф.ЛТД», ОСОБА_2 , ТОВ «Інвест Лімітед Компані», за участю третіх осіб державного реєстратора КП «Департамент державної реєстрації» Шевченка М.О., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Розсохи С.С. про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстраційних дій. Предметом спору була земельна ділянка кадастровий номер :26:005:0148. Вказані судові рішення набрали законної сили. Наразі оскаржені до Верховного Суду, на дату постановлення цієї постанови касаційне провадження не відкрито.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2021 року у справі 522/10790/19, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 26 липня 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Дютайв», ТОВ «П.А.Ф. ЛТД», ОСОБА_2 , ТОВ «Інвест Лімітед Компані» (треті особи: Державний реєстратор КП «Департамент державної реєстрації» Шевченко М.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха С.С.) про визнання права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування реєстраційних дій, - було залишено без задоволення. Ухвалою Верховного суду від 05 жовтня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 липня 2022 року.

У справі № 916/333/20 позов ОСОБА_1 до ТОВ «Дютайв», ОСОБА_6 про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Дютайв», оформлене протоколом загальних зборів від 11 лютого 2019 року за №2/19; визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Дютайв» від 12 лютого 2019 року разом з актом приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Дютайв», який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ; скасування у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію про зміну статутного або складеного капіталу, зміну складу або інформації про засновників ТОВ «Дютайв» залишений без задоволення постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30 червня 2021 року, яка постановою Верховного Суду від 08 грудня 2021 року змінена в мотивувальній частині та залишена без змін в іншій частині.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно.

Колегією суддів при розгляді даної справи враховані судові рішення у справах №№ 520/17197/19, 520/17194/19, 522/10790/19, 916/333/20, що набрали законної сили.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить до висновку, що спірне нерухоме майно вибуло з власності ОСОБА_1 до ТОВ «Дютайв» саме за актом приймання-передачі нерухомого майна у статутний капітал ТОВ «Дютайв» від 11 лютого 2019 року, підписавши який, ОСОБА_1 проявила своє волевиявлення.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів того, що ніяких намірів та дій щодо відчуження спірного нерухомого майна вона не проводила та що вказане майно вибуло з її володіння поза її волею.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2020 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2022 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе