КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/2207/21 Головуючий у І інстанції Чех Н.А.
Провадження №22-ц/824/3224/2022 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Журби С.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2021 року у справі за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садовий-25» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості внесків на утримання багатоквартирного будинку,

УСТАНОВИВ:

у лютому 2021 року об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садовий-25» звернулося до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначали, що 10.04.2015 року зареєстровано ОСББ «Садовий-25», яке займається утриманням будинку АДРЕСА_1 .

19.05.2017 року на Загальних зборах співвласників будинку прийнято рішення про сплату власниками кватир щомісячного внеску на утримання будинку і ремонт неподільного майна в розмірі 4,50 грн. за 1 кв.м. загальної площі. В подальшому розмір внесків змінювався згідно протоколів від 21.11.2018 року, 18.02.2020 року та від 05.05.2020 року.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , однак, не сплачуть внески на утримання будинку та мають заборгованість в розмірі 18 274,92 грн. за період з 31.10.2017 року по 31.12.2020 року.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість по сплаті внесків і платежів за вказаний період, а також 3 % річних в розмірі 744,56 грн. та інфляційні втрати - 1346,00 грн. Загальну суму боргу відповідачем визначено в розмірі 20 365,72 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Садовий-25 заборгованість по щомісячних внесках на утримання багатоквартирного, з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних у розмірі 10 182,86 грн. та судовий збір - 1135,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Садовий-25 заборгованість по щомісячних внесках на утримання багатоквартирного, з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних у розмірі 10 182,86 грн. та судовий збір - 1135,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по даній справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду першої інстанції, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі свого представника - ОСОБА_3 , звернулись з апеляційною скаргою, в якій останній, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення по справі, невідповідність висновків суду встановленим обставинам, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, про зачаткове задоволення позовних вимог.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги представник відповідачів зазначає, що ухвалюючи рішення про задоволення вимог про стягнення заборгованості, судом першої інстанції не надано належної оцінки тій обставині, що на підтвердження розміру внеску співвласників за спірний період, позивач надав суду лише один протокол загальних зборів співвласників від 19.05.2017 року, яким було встановлено розмір внеску в сумі 4,50 грн. за 1 кв.м. загальної площі житлових приміщень. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження встановленого в ОСББ «Садовий-25» розміру внеску співвласників позивач не надав, а представлені ним протоколи засідань правління такими доказами не є, оскільки визначення розміру внеску співвласників не входить до повноважень правління.

Апелянти вважають, що всі протоколи засідань правління ОСББ «Садовий-25» є нікчемними в частині визначення розміру внесків співвласників, а протокол загальних зборів співвласників від 19.05.2017 року є нікчемним в частині пункту 6.2, за яким загальні збори протиправно делегували правлінню ОСББ «Садовий-25» повноваження щодо збільшення розміру внесків співвласників багатоквартирного будинку.

Крім того, на момент звернення до суду із даним позовом позивачем було пропущено строк позовної давності щодо вимог по сплаті спірних платежів за жовтень-грудень 2017 року, а також щодо 3% річних та інфляційних витрат за цей період.

Апелянти вказують, що не брали участі в розгляді справи судом першої інстанції з причин від них незалежних. Тому, відповідно до правових висновків Верховного Суду мають право заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі (постанова ВПВС від 17.04.2018 року по справі №200/11343/14-ц).

Виходячи із розміру щомісячного внеску співвласників, визначеного рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Садовий-25» від 19.05.2017 року в сумі 4,50 грн. та з урахуванням строку позовної давності, апелянтами зроблено самостійно розрахунок заборгованості за період 36 місяців, загальний розмір якої визначено в сумі 12 858,22 грн., включаючи 11518,20 грн. заборгованості по внескам, 505,24 грн. - 3% річних та 834,78 грн. - інфляційні втрати.

Посилаючись на викладені обставини, просили суд апеляційної інстанції скасувати заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2021 року та ухвалити по справі нове судове рішення, яким задовольнити позов частково, застосувати позовну давність до позовних вимог про стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат за період жовтень-грудень 2017 року, стягнувши з відповідачів на користь позивача по 6429,11 гривень з кожного.

У відзиві на апеляційну скаргу керівник ОСББ «Садовий-25» Звольський Ю.А. зазначив, що не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважаючи їх безпідставними та не обґрунтованими. Вказує, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції надав правильну оцінку поданим позивачем доказам, які підтверджують наявність у правління ОСББ повноважень на зміну тарифів на обслуговування будинку. Щодо застосування строку позовної давності, на думку позивача, судом дана обставина не враховувалась і не могла бути врахована, оскільки відповідної заяви стороною відповідачів до суду першої інстанції подано не було.

Представником відповідачів ОСОБА_3 подано відповідь на відзив, у якому останній звертає увагу на необґрунтованість посилання позивачем у відзиві на норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги», які не можуть бути застосовані до правовідносин, які виникли між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється відповідно до приписів ч. 13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягаєчастковому задоволенню, а рішення суду пешої інстанції зміні з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає не в повній мірі.

ОСББ «Садовий-25»було створено співвласниками будинку АДРЕСА_1 та проведено його державну реєстрацію 20.07.2015 року, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис.

Рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Садовий-25» затверджено Статут ОСББ «Садовий-25» (протокол № 2 загальних зборів ОСББ Садовий-25 від 09.06.2015 року).

Згідно Статуту ОСББ Садовий-25 у редакції від 09.06.2015 року, Об`єднання створено для забезпечення захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

Підставою для нарахування внесків на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Садовий-25» є рішення Загальних зборів співвласників, що відбулися 19.05.2017 року, оформлене протоколом, яким встановлено щомісячний розмір тарифу на обслуговування будинку для житлових приміщень з розрахунку 4,50 грн./1 кв.м.

Одночасно, цим же рішенням Загальних зборів співвласників (пункт 6.2) вирішено питання про надання правлінню ОСББ «Садовий-25» права в економічно обґрунтованих межах змінювати тариф на обслуговування будинку АДРЕСА_1 у разі зміни цін і тарифів компаніями, з якими укладено договори на обслуговування зазначеного будинку, та/або суттєвої зміни цін на витратні матеріали, пов`язані з експлуатацією та обслуговуванням будинку. (а.с. 25)

В подальшому розмір внесків на утримання і ремонт неподільного майна змінювався, що підтверджується протоколами засідань правління ОСББ від 21.11.2018р., 18.02.2020 р., 05.05.2020 р.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 02.03.2016 року зареєстровані як власники квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.10.2020 року(а.с. 51)

Судом також встановлено, що за період з 31.10.2017 року по 31.12.2020 року відповідачі мають заборгованість з оплати внесків - 18 274,92 грн. (а.с. 37)

Відповідно до частини третьої статті 13 Конституції України, з якою кореспондується частина четверта статті 319 ЦК України, власність зобов`язує, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об`єднання власників квартир (житла).

Таке об`єднання може бути створено також власниками житлових будинків. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

За змістом статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких належить затвердження статуту об`єднання, внесення до нього змін, затвердження кошторису об`єднання, визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання.

Органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

До виключної компетенції загальних зборів співвласників належить: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; визначення обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах (стаття 10 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»співвласник має право: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку", витрати на управління багатоквартирним будинком у тому числі включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічної переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше.

Відповідно до пункту 5 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників.

Враховуючи наведене, факт створення у багатоквартирному будинку ОСББ є підтвердженням надання власниками квартир та виділених нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку повноважень ОСББ щодо управління, утримання і використання спільного майна цього багатоквартирного будинку.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина 6 статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Частиною 1 статті 20 вказаного Закону встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Згідно із статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», з метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання.

Частина 3 статті 23 цього Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»визначає, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам.

Реалізація вказаних вище положень здійснюється на підставі статті 12 Закону, яка передбачає, що управління багатоквартирним будинком об`єднання здійснює через свої органи управління.

Задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем вірно нараховані суми по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, відповідно до затверджених тарифів.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, на думку колегії суддів, суд першої інстанції надав вірну оцінку поданим позивачем доказам, зокрема протоколам засідань правління ОСББ від 21.11.2018р., 18.02.2020 р., 05.05.2020 р., згідно з якими розмір внесків на утримання будинку було збільшено.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованими посилання апелянтів на нікчемність вищевказаних протоколів в частині визначення розміру внесків співвласників, а також нікчемність протоколу Загальних зборів співвласників від 19.05.2017 року в частині пункту 6.2, за яким загальні збори делегували правлінню ОСББ «Садовий-25» повноваження щодо збільшення розміру внесків співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

На виконання вказаних процесуальних норм, відповідачкою не надано доказів на спростування заборгованості, яка заявлена позивачем.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною другою статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказані норми процесуального права вказують на необхідність доведення стороною, що звернулась до суду, належними та допустимими доказами вимог, що нею заявлені.

Згідно положень статті 10 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Відповідачами не було надано суду доказів, підтверджуючих незаконність прийнятого Загальними зборами співвласників рішення від 19.05.2017 року щодо делегування правлінню права зміни розміру тарифів, або ж невідповідність вказаного рішення нормам Статуту ОСББ. До суду вказане рішення Загальних зборів відповідачами не оскаржувалось.

В той же час, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими доводи апелянтів щодо застосування позовної давності до вимог за жовтень-грудень 2017 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За змістом загальних норм права заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції.

Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції.

Зазначений висновок містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року № 200/11343/14-ц.

З матеріалів даної справи вбачається, що відповідачами не було отримано копії позовної заяви, розгляд справи судом першої інстанції було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду вважає, що подана відповідачами заява про застосування строку позовної давності, наведена у тексті апеляційної скарги, підлягає прийняттю та вирішенню.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Звертаючись до суду із даним позовом 02.02.2021 року, позивач просив стягнути із відповідачів заборгованість по щомісячним внескам за період з жовтня 2017 року по грудень 2020 року.

Таким чином, на момент подання позову до суду строк позовної давності було пропущено позивачем щодо спірних платежів за жовтень 2017 року (строк закінчився 30.11.2020 року), за листопад 2017 року (строк закінчився 31.12.2020 року), а також за грудень 2017 року (строк закінчився 31.01.2021 року).

Розмір заборгованості по щомісячним внескам на обслуговування будинку та будинкової території, з урахування строку позовної давності, становить 17 315,07 (18 274,92 - 319,95*3).

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно, 3% річних за спірний період виходячи із розміру заборгованості в сумі 17315,07 грн. становить 650,46 грн., а інфляційне збільшення 1143,78 грн.

Згідно з ч. 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З огляду на обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо застосування строку позовної давності, колегія суддів апеляційного суду вважає правильним задовольнити подану відповідачами апеляційну скаргу частково, змінивши рішення суду першої інстанції в частині розміру заборгованості по щомісячних внесках, інфляційних витрат та 3% річних, а також судового збору, які підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на вказане, змінюючи рішення суду першої інстанції шляхом зменшення розміру задоволених позовних вимог, апеляційний суд також змінює розподіл судових витрат шляхом стягнення із відповідачів на користь позивача сплаченого останнім судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог по 964,75 грн. з кожного..

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2021 року змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції.

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садовий-25» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості внесків на утримання багатоквартирного будинку задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садовий-25» (, адреса місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Комбінатна, 25А) заборгованість по внескам на утримання багатоквартирного будинку в розмірі 8657 (вісім тисяч шістсот п`ятдесят сім) гривень 53 коп., 3% річних в розмірі 325 (триста двадцять п`ять) гривень 23 коп., інфляційні витрати в розмірі 571 (п`ятсот сімдесят одну) гривень 89 коп., а також судовий збір в сумі 964 (дев`ятсот шістдесят чотири) гривень 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садовий-25» (, адреса місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Комбінатна, 25А) заборгованість по внескам на утримання багатоквартирного будинку в розмірі 8657 (вісім тисяч шістсот п`ятдесят сім) гривень 53 коп., 3% річних в розмірі 325 (триста двадцять п`ять) гривень 23 коп., інфляційні витрати в розмірі 571 (п`ятсот сімдесят одну) гривень 89 коп., а також судовий збір в сумі 964 (дев`ятсот шістдесят чотири) гривень 75 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 травня 2022 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Журба С.О.