Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 травня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участю секретаря Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2021 року позивач приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на наступні обставини.

03 квітня 2018 року між ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» ( надалі Позивач), був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199- 18-00158, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 .

15 грудня 2018 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Шевролет Лачетті», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 ( надалі Відповідач ).

Згідно з постановою Печерського районного суду від 18 березня 2019 року дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм - ОСОБА_1 п. 10.4 Правил дорожнього руху.

17 грудня 2018 року до Позивача звернувся страхувальник - ОСОБА_2 із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору № 28-0199-18-00158.

26 грудня 2018 року Позивачем на підставі рахунку № 12303770 від 19.12.2018 року, було складено страховий акт № ДККА-63779.

Позивач, на підставі вищевказаних документів, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 138 169 (сто тридцять вісім тисяч сто шістдесят дев`ять) гри. 03 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 25581 від 27.12.2018 р.

Цивільна відповідальність транспортного засобу винної сторони, а саме Відповідача, «Шевролет Лачетті», державний номерний знак НОМЕР_2 , було застраховано у ТДВ «СТДВ «Глобус», поліс АК/7603034, ліміт відповідальності 100 000,00 грн., франшиза 1000,00 грн.

Станом на дату настання ДТП відбувався процес реорганізації ТДВ «СТДВ «Глобус». Відповідно до рішення щодо реорганізації ПАТ «СК «Українська страхова група» є правонаступником ТДВ «СТДВ «Глобус».

На підставі викладеного проведено залік в межах ліміту по даному страховому випадку, а саме: сума в розмірі 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) грн. 00 коп. вважається сплаченою ТДВ «СТДВ «Глобус», як виконання зобов`язань щодо умов договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс АК/7603034.

Отже сума яка покладається на Відповідача становить: 138 169 (сто тридцять вісім тисяч сто шістдесят дев`ять) грн. 03 коп. - 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) грн. 00 коп. = 39 169 (тридцять дев`ять тисяч сто шістдесят дев`ять) грн. 03 коп.

30 серпня 2019 року ПАТ «СК «Українська страхова група» на адресу Відповідача було направлено претензію № ДККА-63779.

Станом на дату подання позовної заяви до суду відповідачем борг не сплачено.

Просили суд стягнути з Відповідача - ОСОБА_1 на користь Позивача - приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», відшкодування шкоди в розмірі 39 169 (тридцять дев`ять тисяч сто шістдесят дев`ять) грн. 03 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. ( а. с. 1-2 ).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2021 року ( а. с. 28) головуючим суддею визначено суддю Орєхова О.І. та матеріали справи передані для розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ( перебування ) такої фізичної особи.

24 грудня 2021 року здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача ( а. с. 33 ).

17 січня 2022 року за вх. № 1697 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача ( а. с. 34 ).

Згідно отриманої відповіді відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановлено законом порядку місце проживання ( перебування ) фізичної особи відповідача.

Ухвалою судді від 19 січня 2022 року прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Призначено судове засідання у справі на 10 годину 00 хвилин 15 лютого 2022 року ( а. с. 35-36 ).

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна.

В судовому засіданні, розгляд якого відбувався 15.02.2022 року, відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги позивача страхової компанії не визнав, просив суд відмовити в задоволенні вимог, надав пояснення ( а. с. 42-44 ).

По справі було оголошено перерву в судовому засідання на 22.03.2022 року за клопотанням відповідача ОСОБА_1 ( а. с. 43-44 ).

У зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці ( Наказ № 16/в/г від 09.03.2022 року ( а. с. 49 ), розгляд справи відкладено на 18.05.2022 року ( а. с. 51 ).

В судове засідання позивач свого представника не направив, 15.02.2022 року за в3. № 6848 судом отримано клопотання про розгляд справи без участі позивача ( його представника ) ( а. с. 46 ).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення.

З даного поштового повідомлення вбачається, що ОСОБА_1 отримав судову повістку 07.04.2022 року.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно ( ч. 5 ст. 128 ЦПК України ).

Крім того, відповідач був викликаний в судове засідання через засоби оголошення ( а. с. 53 ).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-якому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У разі відсутності адресата (будь кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ч. 1 ст. 131 ЦПК України).

Також, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дат відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Отже, у відповідності до вимог Цивільно-процесуального кодексу України судом було все зроблено для належного повідомлення відповідачів про дату, час та місце слухання справи.

Оскільки відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи в судове засідання в призначений час судом не з`явився, заяв та клопотань на адресу суду від останнього не надходило та враховуючи позицію та пояснення надані відповідачем у судовому засіданні 15.02.2022 року, суд вважає за можливим провести розгляд справи за відсутності учасників судового розгляду на підставі наявних в справі матеріалів та враховуючи пояснення надані відповідачем в попередньому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ «СК «УСГ» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.

Встановлено, що 03 квітня 2018 року між ОСОБА_2 та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199- 18-00158, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 ( а. с. 8, 9 ).

15 грудня 2018 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Шевролет Лачетті», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , про що в матеріалах справи свідчить довідка № 315795 про дорожньо-транспортну пригоду від 15.12.2018 року ( а. с. 12 ).

Згідно з постановою Печерського районного суду від 18 березня 2019 року дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.4 Правил дорожнього руху та останнього було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення ( а. с. 11 ).

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненому ним адміністративному правопорушенні визнав повністю і щиро розкаявся.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, ОСОБА_1 є винним у спричиненні пошкоджень автомобілю«Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_2 .

17 грудня 2018 року до позивача звернувся страхувальник ОСОБА_2 із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору № 28-0199-18-00158 ( а. с. 15 ).

26 грудня 2018 року позивачем на підставі рахунку № 12303770 від 19.12.2018 року, було складено страховий акт № ДККА-63779 ( а. с. 21 ).

Встановлено, що позивач, на підставі документів, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 138 169,03 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 25581 від 27.12.2018 року ( а. с. 24 ).

Так, цивільна відповідальність транспортного засобу винної сторони, «Шевролет Лачетті», державний номерний знак НОМЕР_2 , було застраховано у ТДВ «СТДВ «Глобус», поліс АК/7603034, ліміт відповідальності 100 000,00 грн., франшиза 1000,00 грн. ( а. с. 20 ).

Встановлено, що станом на дату настання ДТП відбувався процес реорганізації ТДВ «СТДВ «Глобус», ПАТ «СК «Українська страхова група» є правонаступником ТДВ «СТДВ «Глобус» ( а. с. 5-7 ) та на підставі зазначеного проведено залік в межах ліміту по даному страховому випадку, а саме: сума в розмірі 99 000 грн. вважається сплаченою ТДВ «СТДВ «Глобус», як виконання зобов`язань щодо умов договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс АК/7603034.

Отже, сума яка покладається на відповідача становить: 138 169,03 грн. - 99 000 грн. = 39 169,03 грн., зазначена сума на переконання позивача повинна бути стягнута з відповідача.

30 серпня 2019 року ПАТ «СК «Українська страхова група» на адресу відповідача було направлено претензію № ДККА-63779 ( а. с. 25 ), однак позивач зазначає, що станом на дату подання позовної заяви до суду відповідачем борг не сплачено.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідальність страховика регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 5 цього Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України ,,Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У відповідності до положення ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Аналогічні положення закріплені і у ст.1191 ЦК України, згідно якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу(далі -ЦК) України.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже, виплативши на користь потерпілого спричинену шкоду, яка була завдана відповідачем пошкодженням автомобіля марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , позивач набув право регресу до відповідача, з вини якого сталася вищевказана ДТП.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 200/13392/13-ц, провадження № 61-41615св18.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 cт. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості витраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, шкода завдана відповідачем власнику транспортного засобу марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 під час дорожньо-транспортної пригоди складає 138 169,03 гривень, що підтверджується Актом виконаних робіт ( а. с. 23 ) та вказана сума була сплачена потерпілій особі, що підтверджується платіжним дорученням від 27.12.2018 року ( а. с. 24 ).

Як зазначено вище, цивільна відповідальність транспортного засобу винної сторони, «Шевролет Лачетті», державний номерний знак НОМЕР_2 , було застраховано у ТДВ «СТДВ «Глобус», поліс АК/7603034, ліміт відповідальності 100 000,00 грн., франшиза 1000,00 грн. ( а. с. 20 ).

Оскільки станом на дату настання ДТП відбувався процес реорганізації ТДВ «СТДВ «Глобус», ПАТ «СК «Українська страхова група» є правонаступником ТДВ «СТДВ «Глобус» ( а. с. 5-7 ), проведено залік в межах ліміту по даному страховому випадку, а саме: сума в розмірі 99 000 грн. вважається сплаченою ТДВ «СТДВ «Глобус», як виконання зобов`язань щодо умов договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс АК/7603034, то суд погоджується з доводами позивача, що з відповідача підлягає стягненню шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 39 169,03 гривень ( 138 169,03 грн. ( сплачена сума потерпілій особі ) - 99 000 грн., враховано франшизу в сумі 1000 грн. ( ліміт за полісом АК/7603034 ), яким цивільна відповідальність транспортного засобу винної особи, «Шевролет Лачетті», державний номерний знак НОМЕР_2 , було застраховано у ТДВ «СТДВ «Глобус».

Згідно до ст. 1194 ЦК України та позиції Верховного Суду України зазначеній у постанові № 6-2878цс15 від 10.02.2016 року, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків ( ст. 76 ЦПК України ).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні, яке відбувалося за його участю 15.02.2022 року заперечував проти вимог позивача, однак жодних належних та допустимих доказів з боку відповідача в спростування доводів позивача, останнім не було надано суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем, який виплатив потерпілій особі завдану майнову шкоду, правомірно заявлені вимоги до відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ «СК «УСГ» підлягає стягненню судові витрати у сумі 2 270,00 гривень, понесення яких документально підтверджено наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 46353 від 30 квітня 2021 року ( а. с. 3 ).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 15, 22, 993, 1166, 1187, 1191, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, 2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 82, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 353-355 ЦПК України, Законом України ,,Про страхування", Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» завдану майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 39 169,03 гривень та судові витрати в розмірі 2 270 гривень, загалом 41 439,03 гривень ( сорок одна тисяча чотириста тридцять дев`ять гривень три копійки ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» ( адреса місцезнаходження: 03038, м. Київ, вул. І. Федорова, буд. 32-А, адреса для листування: 03164, , м. Київ, вул. Кладіївська, 40-Г, кв. 127, АБ «Укргазбанк», МФО: 320478, , UA0684603 );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Повний текст судового рішення складено 18 травня 2022 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов