Справа № 274/7897/21
Провадження № 2/0274/174/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"16" травня 2022 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ в складі головуючого - судді Хуторної І.Ю., розглянувши спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

1. Описова частина

20.12.2021 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось з вказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 13.08.2012 б/н у розмірі 24854, 43 грн станом на 30.11.2021.

Стислий виклад позицій сторін

Позовні вимоги АТ КБ АТ КБ "ПРИВАТБАНК" обґрунтовані тим, що 13.08.2012 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 уклали договір, за яким відповідач з метою отримання банківських послуг підписав анкету-заяву та отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту.

ОСОБА_1 , підписавши 13.08.2012 заяву-анкету, погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», що додані до позову.

ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконує та має заборгованість, що станом на 30.11.2021 становить 24 854,43 грн, з яких: 19759,50 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5094,93 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

Заяви, клопотання, процесуальні дії

Ухвалою суду від 02.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с. 75).

Ухвалу від 02.02.2022, позовну заяву із додатками відповідач отримав 11.02.2022 про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення.

Відповідачем не подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, заяву щодо розгляду справи із повідомленням сторін, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання.

Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини встановлені судом

Судом встановлено, що 13.08.2012 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ "ПРИВАТБАНК" і ОСОБА_1 уклали кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», на виконання умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту (а.с. 19).

Відповідно до розрахунку боргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» нарахувало відповідачу борг за кредитним договором б.н. від 13.08.2012, станом на 30.11.2021 у розмірі 24 854,43 грн, з яких: 19759,50 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5094,93 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 7-16).

Відповідно до довідок, виданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ОСОБА_1 , був підписаний кредитний договір б/н за яким йому видано кредитні карти: № НОМЕР_1 з терміном дії до 03/16, № НОМЕР_2 з терміном дії до 07/16, № НОМЕР_3 з терміном дії до 05/21, № НОМЕР_4 , з терміном дії до 12/24. Кредитний ліміт ОСОБА_1 неодноразово змінювався, 20.12.2017 встановлено у розмірі 25 000 грн ( а.с. 17, 18).

Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, що долучені банком до позовної заяви не містять підпису відповідача (а.с.20-44).

Норми права застосовані судом

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його умови розробляє саме підприємець (в даному випадку Банк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляє Банк, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим, Банк повинен підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг Банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом частини другої статті 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

За положеннями статей 77, 79-81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Аналіз доводів сторін, висновки суд

Банк, пред`являючи вимоги до відповідача про погашення кредиту, просить стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту та процентами, посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір на підставі анкети-заяви від 13.08.2012, Тарифів та Витягу з Умов та правил банківських послуг, які розміщені на банківському сайті та які невід`ємні частини цього договору.

Проте з наданої банком заяви-анкети від 13.08.2012 вбачається, що у цій заяві-анкеті, зазначені лише дані про особу позичальника та у ній не зазначено банківського продукту, який надається позичальнику, відсутні умови договору про встановлення розміру процентів за користування кредитом.

Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку не підписані відповідачем.

Крім того, витяг з Тарифів обслуговування чотирьох кредитних карт - «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRAKT» та «Універсальна GOLD», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (розміщені на сайті: https://privatbank.ua/), які містяться в матеріалах даної справи не також містять підпису позичальника.

Тому ні Тарифи, ні Умови та правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного 13.08.2012 між Банком та ОСОБА_1 , шляхом підписання анкети-заяви.

Відтак, позивач не довів факту прийняття ОСОБА_1 запропонованих йому умов щодо розміру процентів за користування кредитом.

За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України.

Вказане узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд вважає, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви від 13.08.2012 та банк вправі вимагати повернення наданих грошових коштів.

Факт отримання відповідачем грошових коштів на наявність боргу за простроченим тілом кредиту в розмірі 19759,5 грн доводиться випискою про рух коштів по рахунку та розрахунком боргу.

Тому, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачеві не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів.

Отже із відповідача належить стягнути борг за простроченим тілом кредиту в розмірі 19759,5 грн .

Нарахований банком борг за простроченими процентами в розмірі 5094,93 грн є необґрунтованим, оскільки Банк не надав суду доказів погодження сторонами у договорі від 13.08.2012 процентної ставки за користування кредитними коштами.

Таким чином, у задоволення позову, в частині стягнення процентів в розмір 5094,93 грн, слід відмовити.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1804,67 грн ( 19759,5* 2270: 24854,43).

Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.08.2012 в розмірі 19 759 (дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 50 копійок.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" 1804 гривень 67 копійок витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексу рішення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , знаходиться за адресою: п/і 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя І.Ю. Хуторна