КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 761/27816/20

номер провадження №22-ц/824/11395/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних

справ:

головуючого - судді Лапчевської О.Ф.,

суддів Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,

вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року /суддя Н.В. Сіромашенко/

у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової І.Ю. про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02.11.2022 року апеляційну скаргу було залишено без руху.

Апелянту наголошено на тому, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Водночас, до таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Апелянтом не вказано обставин непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливили звернення з апеляційною скаргою у встановлений строк.

Копія рішення суду апелянтом отримана 22.02.2022 р. /а.с. 151/, а ведення воєнного стану не є обставиною непереборної сили або обставиною, яка об`єктивно унеможливила звернення з апеляційною скаргою у встановлений строк.

Тому, апелянту необхідно було звернутись з новим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження з огляду на вказані обставини.

На виконання вимог апеляційного суду, апелянтом направлено нове клопотання, яке обґрунтовано тим, що з початку військової агресії Росії, він втратив зв`язок із апелянтом, оскільки втікаючи від військових дій в Київській області, останній потрапив на територію окупованих територій. Контакту із апелянтом не було, так як українські засоби зв`язку не були доступні. Таким чином, через обставини непереборної сили апелянт не мав змоги надати інформацію для апеляційної скарги, аби подати її в строки, передбачені ЦПК України. Апелянт вийшов на зв`язок лише наприкінці серпня, коли північно-східні регіони України були повністю деокуповані ЗСУ.

Вказував також на ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Наголошував на правовій позиції Верховного Суду, викладеній у справі 199/8478/21 від 11.08.2022 р.

Розглянувши доводи пояснень, суд надходить висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, з наступних підстав.

Вказуючи підстави пропуску строку, апелянт не зазначає ані конкретних дат, ані конкретного місця в якому знаходився позивач, а посилаючись на ст. 76 ЦПК України, не підтверджує викладені обставини жодними доказами.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом із тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики ЄСПЛ випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці ЄСПЛ.

Так, у параграфі 41 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені ЄСПЛ у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно із частиною четвертою статті 357 ЦПК України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами-членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

Таким чином, апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у цій справі, оскільки апеляційна скарга подана поза межами строку апеляційного оскарження, а наведені заявником підстави для поновлення цього строку, без вказівки на конкретні дати, місце та події, що могли б бути перевірені, за відсутності будь-яких доказів, визнаються судом неповажними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: