Провадження № 2-др/947/57/22
Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,
за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.В.
Рішенням Київського районного суду від 01.11.2022 року частково задоволений позов Акціонерного товариства « Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором №ODMLGA00000301 від 11.07.2007 року, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства « Комерційний Банк « Приватбанк» суму залишку неповернутого кредиту у розмір 7950 ( сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят ) доларів США 62 цента.

Згідно заяви від 23.11.2022 року . поданої представником ОСОБА_4 , адвокатом Веселовою О.О. , представник відповідача просить суд стягнути з позивача судові витрати, пропорційно частині позовних вимог, які не були задоволені судом, у загальному розмірі 42904,76 грн., яки складаються з витрат на проведення економічної експертизи у розмірі 34000 грн., витрати на проведену оцінку вартості успадкованого майна у розмірі 1000 грн., та витрат на правову допомогу у розмірі 21000 грн.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

У статті 137 ЦПК України визначені витрати на професійну правничу допомогу: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою зазначеної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Окремо існує норма щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу - з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судова практика Верховного Суду і сформувала широкий перелік доказів, які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат. Такими доказами можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг.

Так згідно правової позиції Великої Палати у справі № 910/12876/19, в рамках якої, Верховний Суд визначив в якості належних та допустимих доказів розміру витрат на правничу допомогу, зокрема, умови договору про надання послуг (погодинні ставки працівників адвокатського об`єднання відповідно до займаної посади та максимально можливі суми витрат, які може понести клієнт, за розгляд справи адвокатським об`єднанням в кожній з 3-ох інстанцій); · витрачений час на певний вид робіт (підготовка додаткових пояснень, підготовка до судових засідань, аналіз матеріалів судової справи, тощо); · докази, надані відповідачем на підтвердження реальності витрат (протокол наданих послуг, акт надання послуг, рахунок на оплату, копія платіжного доручення).

Також у зазначеної постанові Великої Палати Верховний Суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

У даному випадку стороною ОСОБА_4 в якості доказів понесених витрат на правову допомогу надані: ордер ОД №623565 від 20.04.2021 року на представництво інтересів ОСОБА_4 адвокатом Веселовою О.О. (т.4 а/с 25); угода № 2004/2021 по цивільної справі №520/11641/16ц від 20.04.2021 року яка укладена між ОСОБА_4 та адвокатом Веселовою О.О. та за змістом якої всі витрати узгоджуються додатковою угодою ( т.4 а/с 26) ; у відзиві, поданим 12.05.2021 року представником визначені орієнтовані витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн., та витрати на проведення економічної експертизи у розмірі 35000 грн. ( т.4 а/с 133); зазначені у відзиві, на збільшення позовних вимог Банку, від 07.12.2021 року витрати на правову допомогу у розмірі 21000 грн.( т.5 а/с 39), а також понесені відповідачем витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 34000 грн. та на проведення оцінки успадкованого майна, у розмірі 1000 грн.; визначені у поясненнях до судових дебатів від 01.11.2022 року понесені відповідачкою ОСОБА_4 судові витрати , тотожні раніше зазначеним.

Таким чином суд враховуючи як відсутність доказів узгодженого між адвокатом та відповідачкою ОСОБА_4 вартості послуг яки будуть надаватись адвокатом, та детального опису наданих судових витрат, приходить до висновку про недоведеність вимог щодо стягнення з позивача витрат на правову допомогу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ).

Що стосується інших вимог, суд враховує документально підтверджені витати на проведення економічної експертизи у розмірі 34000 грн. і витрат на оплату оцінки успадкованого майна у розмірі 1000 грн.,( т.5 а/с 11, та а/с 12) , вважає доведеним даний розмір витрат витрачених відповідачем.

Враховуючи що позовні вимоги Банка яки були предметом доказування, згідно останній заяви про збільшення позовних вимог 05.05.2021 року ( т.4 а/с 97) були визначені у вигляді стягнення у солідарному порядку із правонаступника ОСОБА_5 ОСОБА_4 а також ОСОБА_3 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитом ODMLGA00000301 від 11.07.2007 року 50483,89 доларів США, яка складається з 17502,01 долар США заборгованість за тілом кредиту, 13572,19 доларів США заборгованість за відсотками, 3900,00 доларів США заборгованість із комісії, 15509,69 доларів США заборгованість із пені., а згідно рішення суду були задоволені позовні вимоги лише стосовно стягнення з ОСОБА_4 , як спадкоємця боржника ОСОБА_5 суми залишку неповернутого кредиту у розмір 7950 ( сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят ) доларів США 62 цента.. суд вважає встановленим що стягненню підлягаю понесені витрати які пропорційні вимогам , в яких було відмовлено, тобто 84,3 % від витраченої на судові витрати суми.

Враховуючи вищенаведене , стягненню з позивача АТ КБ « Приватбанк» на користь ОСОБА_4 29505,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 137,141, 270, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Веселової Олени Олександрівни представника ОСОБА_1 про постановлення додаткового рішення у справі №520/11641/16 за позовом Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства « Комерційний Банк « Приватбанк», третя особа ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання припиненим договору поруки, зустрічного позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк», третя особа ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання припиненим договору поруки задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» ( м.Київ, вул. Грушевського, 1д МФО 305299) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 29505,00 гривень,

В іншій частині вимог заяви - відмовити.

Повний текст додаткового рішення буде виготовлений судом протягом десяти днів з дня постановлення його резолютивної частини.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне додаткове рішення складено судом 21.12.2022 року.

Суддя Луняченко В. О.