Справа № 462/9579/21 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/914/22 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
У Х В А Л А

судового засідання

14 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

з участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 березня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» Державного концерну «Укроборонпром» про визнання незаконним та скасування наказу про відстрочення від роботи та стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 23 листопада 2009 року працює на посаді економіста з планування планово-економічного відділу Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» Державного концерну «Укроборонпром». Наказом Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» Державного концерну «Укроборонпром» № 215-к від 08 грудня 2021 року «Про відсторонення від роботи» її відсторонено від роботи без збереження виплати заробітної плати.Стверджує, що наказ Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» Державного концерну «Укроборонпром» № 215-к від 08 грудня 2021 року «Про відсторонення від роботи» та локальні документи, на підставі яких його видано, суперечать чинному законодавству України. Зазначає, що законодавством України не передбачено правових умов проведення кампанії з вакцинопрофілактики від COVID-19 та не визначено обов`язковість щеплень проти COVID-19 для певних категорій осіб, зокрема, в розділі IV Календаря щеплень «Щеплення, які проводяться на ендемічних і ензоотичних територіях та за епідемічними показаннями» не міститься щеплення для профілактики від COVID-19, а тому необхідністю подання документів на підтвердження наявності вищезазначеного щеплення відповідач протиправно зобов`язав її вчинити дії, які не визнані державою обов`язковими. Вказує, що вона не відмовляється на не ухиляється від вакцинації проти COVID-19, а, порадившись з лікарями прийняла рішення про відтермінування проведення профілактичного щеплення, однак не повідомила про це відповідача, оскільки така інформація є лікарською таємницею. Вважає, що відсторонення від роботи без збереження заробітної плати працівника, який не має протипоказань до вакцинації, але не вакцинований від COVID-19, зважаючи на те, що інша категорія осіб не має вакцинації від COVID-19, але має протипоказання, має ознаки дискримінації, оскільки не дотримано справедливого балансу між суспільними інтересами та повагою до її прав, гарантованих Конституцією України. Наголошує, що, відсторонивши її від роботи без збереження заробітної плати, її несправедливо залишили без засобів для існування, оскільки статтею 23 Закону України «Про захист від інфекційних хвороб» передбачено, що за працівниками, які не можуть виконувати свої обов`язки в колективі за станом здоров`я з тих чи інших причин, у зв`язку з чим відстороняються від роботи або переводяться на іншу роботу, зберігається середній заробіток. Звертає увагу, що, з відповідача підлягає стягненню її втрачений заробіток з моменту відсторонення від роботи, який становить 12 851.04 грн. за 17 робочих днів, враховуючи, що її середньоденний заробіток в розмірі 1070.92 грн.

З наведених підстав просить:

-визнати наказ Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» № 215-к від 08 грудня 2021 року «Про відсторонення від роботи» в частині стосовно ОСОБА_1 , незаконним;

-скасувати наказ Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» № 215-к від 08 грудня 2021 року «Про відсторонення від роботи» в частині стосовно ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Державне підприємство «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» виплатити середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу в розмірі на момент фактичного допуску до роботи;

-стягнути з Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» на користь ОСОБА_1 усі понесені судові витрати.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16 березня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмолено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць в розмірі 17 670.40 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, думку ОСОБА_1 щодо зупинення апеляційного провадження, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження у даній справі слід зупинити з огляду на таке.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Під час апеляційного розгляду справи, колегією суддів встановлено, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07 вересня 2022 року прийнято до розгляду справу №130/3548/21 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати, в якій Великою Палатою Верховного Суду переглядається судове рішення в аналогічних правовідносинах.

Передаючи на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 130/3548/21, Верховний Суд виходив з того, що з метою формування єдиної правозастосовчої практики у справах про відсторонення працівників від роботи з підстав їх відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19 для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень, а також задля запобігання судових помилок, які у подальшому не могли б бути виправлені відповідно до процесуального законодавства внаслідок неможливості касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, існує необхідність визначення:

- чи є правомірним, без прийняття органом законодавчої влади відповідного закону, шляхом прийняття підзаконних актів, встановлення обмежень права на працю в Переліку №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» (далі Перелік № 2153) та Постанові № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова № 1236), яке полягає в встановленні обов`язковості профілактичних щеплень проти COVID-19 для певних працівників та запровадженні спеціального порядку відсторонення від роботи працівників, які відмовились або ухилились від профілактичних щеплень проти COVID-19;

-чи є порушенням вимоги рівності конституційних прав та дискримінаційним встановлення додаткових обмежень в Переліку № 2153, що полягають в обов`язковості профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 працівникам: центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, в тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності та встановлення обов`язку в Постанові № 1236 керівників державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій здійснювати відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 (враховуючи що, наприклад, на працівників юридичних осіб приватного права чи інших працівників такі обмеження не поширюються);

-чи є національне законодавство (Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Закон України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Інструкція про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності Перелік № 2153 та Постанова № 1236) з питань відсторонення від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, таким, що дозволяє особі прогнозувати наслідки своєї її поведінки та яким чином мають застосовуватися норми цих правових актів, з урахуванням того, що в них передбачене різне і всупереч Конституції України правове регулювання.

Відтак, рішення Великої Палати Верховного Суду за наслідками вирішення вищезазначених правових питань має стати орієнтиром при вирішенні подібних справ судами першої та апеляційної інстанції, оскільки у переважній більшості випадків справи цієї категорії є малозначними в силу закону.

Враховуючи те, що оскаржуване судове рішення в даній справі та рішення Жмеринського міськрайонного суд Вінницької області від 24 січня 2022 року і постанова Вінницького апеляційного суду від 04 травня 2022 року у справі №130/3548/21 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати, які передані на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження у справі № 462/9579/21 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» Державного концерну «Укроборонпром» про визнання незаконним та скасування наказу про відстрочення від роботи та стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу слід зупинити до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному провадженні справи №130/3548/21 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252, ст. 381 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

зупинити апеляційне провадження у справі № 462/9579/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» Державного концерну «Укроборонпром» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку судового рішення у справі № 130/3548/21 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 15.11.2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк