Провадження №2/463/631/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Леньо С. І.

з участю секретаря - Станько Р.О.

розглянувши в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

в с т а н о в и в:

Позивач вернулась до суду з позовом до відповідачів, просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ТзДВ «СК «Гардіан» на її користь 23 539,19 грн., з яких 17 539,19 грн. сума страхового відшкодування, 3 000 грн. витрати на проведення експертизи та 3000 грн. моральної шкоди. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 1300 грн. суми франшизи.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24 лютого 2021 року о 14:20 год.у м.Львові, на вул. Личаківській, 157 відбулась дорожньо-транспортна пригода, зокрема відповідач ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «БАЗ А079.14» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, а також не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Citroen Jumpi», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, що спричинило пошкодження транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків. Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 06.04.2021 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована у відповідача ТДВ «СК «Гардіан» згідно договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.12.2020 №АР 4863962. Згідно п.4 полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майна становить 130 000,00 грн., розмір франшизи 1300,00 грн. Після настання страхового випадку позивач звернулась до відповідача ТДВ «СК «Гардіан» про відшкодування страхової суми (відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу транспортного засобу позивача).

Вказує, що відповідно до висновку №54 судової автотоварознавчої експертизи від 05.04.2021, проведеної на замовлення позивачки, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Citroen Jumpi», д.н.з. НОМЕР_2 з врахуванням зносу становить 44 432,96 грн.

Після проведення експертизи позивач звернувся до відповідача ТДВ «СК «Гардіан» з заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі визначеному у висновку експерта.

За результатами розгляду звернення позивачки, відповідачем ТДВ «СК «Гардіан» було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 26892,77 грн. Листом від 16.09.2021 відповідач ТДВ «СК «Гардіан» повідомив позивачку про те, що вказану суму страхового відшкодування розраховано на підставі аварійного сертифіката №54-D/85/7 від 13.03.2021 про визначення майнового збитку складеного ТДВ «СК «Гардіан». Вартість матеріального збитку з врахуванням фізичного зносу автомобіля 28192,77 грн. 1300 грн. франшиза, відповідно сума страхового відшкодування 26 892, 77 грн.

Проте, з розміром страхового відшкодування, виплаченого відповідачем ТДВ «СК «Гардіан» позивач не погоджується, тому просить стягнути з відповідача ТДВ «СК «Гардіан» страхове відшкодування в розмірі 17 539,19 грн., тобто різницю між сумою встановленою згідно висновку експерта та виплаченою сумою страхового відкодування (44 431,96 26892,77 = 17539,19).

Вказує, що внаслідок неправомірної відмови відповідача ТДВ «СК «Гардіан» у перегляді суми страхового відшкодування відповідачем було занижено суми страхового відшкодування вона була змушена самостійно проводити звіт про оцінку транспортного засобу, їй завдано душевних страждань, порушено звичайний спосіб життя, оскільки наслідки дорожньо-транспортної пригоди є психотравмуючими для неї, тому просить стягнути з відповідача ТДВ «СК «Гардіан» моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Крім того, відповідно до п.36.6 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь передбачену договором франшизу в сумі 1300 грн.

Також просить стягнути з відповідачів на її користь судові витрати.

Позивач подала клопотання згідно якого просить позов задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином, відзиву на позовну заяву, або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні не подали. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких в силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору не надходило.

Інформація про рух справи та процесуальні дії, вчинені судом в процесі її розгляду.

Позовна заява поступила до суду 28.12.2021.

Ухвалою судді від 04.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Визначено сторонам строк та черговість подання заяв по суті справи.

Приймаючи справу до свого провадження суд направив сторонам інформаційне повідомлення про права та обов`язки сторін, в тому числі про обов`язок подати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, а також неможливість приховування доказів. Цим же повідомленням сторонам роз`яснено порядок та строки подання доказів (а.с.39).

Таким чином, суд виконав вимоги ст. 221 ЦПК України.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, яку останній повторив в п. 22 справи «Осіпов проти України» (заява № 795/09, рішення від 08.10.2020), стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Пункт 1 статті 6 Конвенції надає Державам можливість на власний розсуд обирати засоби гарантування цих прав сторонам провадження (див. рішення у справі «Варданян та Нанушян проти Вірменії» (Vardanyan and Nanushyan v. Armenia), заява № 8001/07, пункт 86, від 27 жовтня 2016 року, та наведені у ньому посилання). Отже, питання особистої присутності, форми здійснення судового розгляду, усної чи письмової, а також представництва у суді є взаємопов`язаними та мають аналізуватися у більш ширшому контексті «справедливого судового розгляду», гарантованого статтею 6 Конвенції.

З огляду на характер спірних правовідносин, справа є малозначною, а оскільки вирішенню підлягали виключно питання права, суд з посиланням на відповідну практику ЄСПЛ при відкритті провадження визнав недоцільним проведення судового засідання та визначив, що розгляд справи проводитиметься без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами.

Суд також не знайшов підстав ініціювати розгляд справи з викликом сторін, а тому розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

В силу вимог Закону та враховуючи предмет спору дана справа є малозначною, а тому, відповідно до вимог ч.3 ст.279 ЦПК України суд не проводив підготовчого засідання.

Перед тим, як закінчити з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд надав можливість кожній із сторін висловити свою позицію та надати наявні у неї докази. Суд також розглянув усі клопотання сторін, попередньо надавши можливість протилежній стороні висловити свою позицію.

Відтак, суд у відповідності до вимог ч.5 ст.12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення і які не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, при тому що в силу ч.ч.2, 3, 4 ст. 83 ЦПК України, вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом та в цей же строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи.

Суд у відповідності до вимог ч.7 ст.81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків.

Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

В будь-якому випадку, право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч.3 ст.367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції.

Позиція суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Фактичні обставини справи.

Під час розгляду справи встановлено, що 24 лютого 2021 року о 14:20 год. на вул. Личаківській,157 в м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «БАЗ А079.14» д.н.з. НОМЕР_1 та транспортним засобом марки «Citroen Jumpi», д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 06 квітня 2021 року винним у вчиненні вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди визнано водія транспортного засобу «БАЗ А079.14» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідача ОСОБА_2 (а.с.33).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 застрахована у відповідача ТДВ «СК «Гардіан» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4863962, пунктом 5 якого встановлено франшизу 1300 грн.(а.с.32).

Під час розгляду даної справи встановлено, що 10.08.2021 відповідачем ТДВ «СК «Гардіан» виплачено страхове відшкодування по вказаній вище ДТП в розмірі 26892,77 грн.

На звернення позивачки до ТДВ «СК «Гардіан» про доплату страхового відшкодування, останнім вказано про відсутність правових підстав для доплати страхового відшкодування з посиланням не те, що свої зобов`язання перед позивачкою відповідачем виконано, розрахунок страхового відшкодування по ДТП був проведений на підставі аварійного сертифікату №54-D/85/7 про визначення вартості майнового збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Citroen Jumpi», д.н.з. НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу з урахуванням зносу без урахування ПДВ на запасні частини та матеріали складає, 28192,77 грн., відповідно сума страхового відшкодування, за вирахуванням франшизи, склала 26892,77 грн.(а.с.30).

За зверненням позивачки було проведено судову автотоварознавчу експертизу, згідно п.5 висновку №54 від 05 квітня 2021 року вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Citroen Jumpi 2,0 HDI 5dr 6MT», ідинтфікаційний номер НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження у ДТП 24.02.2021 року, з врахуванням результатів його обстеження 26.03.2021 року в цінах на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення» ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ) становить: 44431,96 грн. (а.с.10-22).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення порушеного права.

Відповідно до ст.6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Частиною 1 ст. 22.1 вказаного вище Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Частиною 2 наведеної вище статті передбачено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 даного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

При ухваленні даного рішення суд також звертає увагу на те, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

За змістом частини першої та другої статті 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частин третя статті 13 ЦПК України).

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Іншими словами, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Отже, сторона самостійно повинна довести обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог чи заперечень і саме така сторона повинна нести ризик настання наслідків, пов`язаних із не наданням доказів.

У справі, яка розглядається відповідачем ТДВ «СК «Гардіан» проведено сплату страхового відшкодування в розмірі 26892,77 грн. з посиланням на те, що розрахунок вартості відновлювального ремонту автомобіля позивачки проведено відповідно до аварійного сертифікату №54-D/85/7 про визначення вартості майнового збитку, разом з тим, жодних доказів які б підтверджували обґрунтованість такого розміру та критерії, які враховувались при його визначенні, а відповідно на спростування розміру страхового відшкодування заявленого позивачкою відповідачем ТДВ «СК «Гардіан» не представлено.

В свою чергу позивачкою представлено наведений вище висновок судової автотоварознавчої експертизи №54 від 05.04.2021, в якому судовий експерт автотоварознавець, будучи обізнаним про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, тобто за завідомо неправдивий висновок, детально описав проведені ним дослідження, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відтак з врахуванням принципу змагальності, суд надає віри наведеному вище висновку експерта та відповідно визначеному експертом розміру вартості відновлювального ремонту автомобіля позивачки, тому суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача ТДВ «СК «Гардіан» страхового відшкодування в сумі 17539,19 грн., тобто різницю між сумою встановленою згідно висновку експерта та виплаченою сумою страхового відкодування (44 431,96 26892,77).

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки 1300 грн. франшизи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.36.6 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Згідно п.5 договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.12.2020 №АР 4863962 встановлено розмір франшизи 1300,00 грн. Відтак, дана вимога підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивачки моральної шкоди в сумі 3 000 грн. суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

На думку суду, дії відповідача ТДВ «СК «Гардіан», які призвели до заниження розміру страхового відшкодування беззаперечно спричинили душевні страждання, які проявились в тому, що було порушено звичайний спосіб її життя, оскільки наслідки дорожньо-транспортної пригоди є психотравмуючими для неї.

Відтак, виходячи з засад розумності, справедливості і співмірності суд погоджується з обрахованим позивачем розміром моральної шкоди в сумі 3 000 грн. і тому, також ухвалює рішення про стягнення такої шкоди з відповідача ТДВ «СК «Гардіан».

Щодо судових витрат.

Згідно матеріалів справи судові витрати складаються з витрат: на проведення експертизи в розмірі 3000 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. та судового збору 908 грн., що підтверджуються наявними в матеріалах справи платіжними документами.

Відповідно до позовної заяви позивач просить витрати за проведення експертизи стягнути з відповідача ТДВ «СК «Гардіан», в даному випадку суд погоджується з позивачкою оскільки експертиза проводилась саме на підтвердження позовної вимоги до ТДВ «СК «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування.

Щодо стягнення витрат по оплаті правничої допомоги та судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України такі слід стягнути з двох відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог.

Зокрема судовий збір в розмірі 908 грн. слід стягнути з ТДВ «СК «Гардіан» в ромірі 853,95 грн., виходячи з такої пропорції 21839,19 грн. ціна позову згідно позовних вимог, 20539,19 грн. (сума, яка підлягає стягненню з ТДВ «СК «Гардіан» та складається з 17539,19 грн. розмір страхового відшкодування, 3000 розмір моральної шкоди), отже: 21839,19 (908 *20539,19 : 21839,19 = 853,95), тому з відповідача ТДВ «СК «Гардіан» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 853,95 грн., відповідно з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 54,05 грн. (908-853,95 = 54,05).

В свою чергу витрати на професійну правничу допомогу з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути в розмірі 178,59 грн. виходячи з такої пропорції 21839,19 грн. ціна позову згідно позовних вимог, 1300 грн. (сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 , тобто франшиза), отже: 21839,19 (3000*1300:21839,19=178,59), тому з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 178,59 грн., відповідно з відповідача ТДВ «СК «Гардіан» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2281,41 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81,82,141,223,263-265,268,279 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16,22,23 1187, 1194 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (м.Київ, вул.Саксаганського,96, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 17539,19 (сімнадцять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять гривень, дев`ятнадцять копійок) страхового відшкодування, 3 000 (три тисячі гривень) на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , НОМЕР_4 ) 1300 (одну тисячу триста гривень) франшизи.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 судові витрати: 853,95 (вісімсот п`ятдесят три гривні, дев`яносто п`ять копійок) судового збору та 2281,41 (дві тисячі двісті вісімдесят одну гривню, сорок одну копійку) витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: 54,05 (п`ятдесят чотири гривні, п`ять копійок) судового збору та 178,59 ( сто сімдесят вісім гривень, п`ятдесят дев`ять копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Леньо С. І.