Провадження №2/369/761/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Фінагеєвої І.О.,

за участю секретаря Світлак Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу №369/15850/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Позивач та представник позивача неодноразово викликалися судом.

В судове засідання позивач та представник позивача повторно не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином і від них не надходила заява про розгляд справи за їхньої відсутності. Причина неявки суду не відома.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що систематична неявка до суду є зловживанням процесуальним правом з боку сторони позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не з`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається із матеріалів справи позивач жодного разу не з`явився в призначені судові засідання, будучи належним чином повідомленим про місце, дату, час проведення судових засідань, а саме: 16 серпня 2022 року (причини неявки не повідомив), 15 листопада 2022 року (причини неявки не повідомив, кореспонденція, направлена на адресу позивача, повернулась з відміткою «за закінченням терміну зберігання»), що підтверджується довідками про доставку смс-повідомлення на номер телефону позивача, зазначений у позовній заяві (38 050 598 25 97) від 30 травня 2022 року та від 16 серпня 2022 року.

Належність повідомлення судом позивача про час та місце розгляду справи підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Про судові засідання позивач був повідомлений завчасно. Жодних заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, повідомлення причини неявки ні в паперовому вигляді, ні електронною поштою до суду не надходило. Також не містить матеріали справи заяв про розгляд справи за відсутності позивача.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

Наведене свідчить про недобросовісність здійснення позивачем своїх процесуальних прав.

Слід звернути увагу, що такі дії порушують права інших учасників розгляду справи, які добросовісно виконують покладений процесуальним законом обов`язок щодо явки до зали суду.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивач, який належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, повторно не з`явився до суду, не підтримавши вимоги в судовому засіданні, із заявами про розгляд справи за його відсутності не звертався, його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. 223, ст. 257, 268 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику положення ч. 2 ст. 257 ЦПК України про те, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.О. Фінагеєва