РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2022 р. смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вальчука В. В. ,

при секретарі Крикливій М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Тиврів, за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка вказує на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, шлюб між ними розірвано.

В шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач за рішенням суду від 31.05.2018 року у справі №145/517/18 мав би сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1200 грн. щомісяця, але сплачує аліменти нерегулярними платежами та різними сумами. Станом на серпень 2022 року відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки в сумі 6345 грн. 25 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів.

Дочка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Дані обставини підтверджуються довідкою про склад сім`ї та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї.

Відповідач, крім сплати аліментів на утримання дитини, іншої допомоги не надає. З 01.07.2022 року прожитковий мінімум для дитини від 6 років законодавцем встановлено в розмірі 2744 грн.

На даний час позивачка не працює, роботу втратила, перебуває на обліку як безробітна в Тиврівській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості з 09.06.2022 року, що підтверджується довідкою № 126-22 від 31.08.2022.

З травня 2022 року відповідач сплачує аліменти в сумі 1000 грн. Цих коштів недостатньо для забезпечення потреб дитини.

Тому позивач просить ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених 31.05.2018 року за рішенням Тиврівського районного суду у справі № 145/517/18 із ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми в розмірі 1200 гривень щомісяця на стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від усіх доходів відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви до повноліття дитини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася надала суду заяву в якій просила проводити розгляд справи у її відсутості. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам про день та час розгляду справи був повідомлений належим чином, причини неявки суду невідомі. Відзиву на позов та заяв про відкладення чи розгляд справи у його відсутності суду не надав.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст.141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків.

Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено із матеріалів справи, сторони перебували в шлюбі, який було розірвано.

В шлюбі в них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Тиврівського районного суду від 31.05.2018 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти, в розмірі 1200 гривень щомісячно, на утримання дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 27.03.2018 р. до її повноліття, про що 13.07.2018 року видано виконавчий лист (а.с. 9).

Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім`ї № 1311 від 01.09.2022 (а.с. 8).

Із збільшенням віку дитини, необхідністю забезпечення її навчання в школі, харчування, витрат на одяг, канцтовари, зросли, тому і зросли витрати на її утримання.

Зростання цін на товари та продукти харчування через рівень інфляції курсу гривні та відсутність заробітку потягло значне погіршення матеріального стану позивачки, що є загально відомим фактом, який не потребує доказування.

Згідно ЗУ "Про державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для дитини віком з 6 до 18 років складає 2744грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, спосіб і розмір стягуваних аліментів підлягає задоволенню частково, враховуючи те, що після ухвалення рішення суду, згідно якого із відповідача стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі, що на даний час є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії, також враховуючи те, що у сторін одна дитина суд вважає, що достатнім розміром стягнення аліментів буде 1/4 частини від усіх доходів відповідача, також, суд враховує те, що відповідач не надав будь-яких доказів про те, що на його утриманні є інші неповнолітні діти чи інші обставини, які свідчать про неможливість сплати аліментів у вказаному розмірі, а відтак суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 992,40грн.

Керуючись ст.ст.76-80, 89, 211, 223, 247, 263 - 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.11 ЗУ « Про охорону дитинства» ст.ст. 141, 180, 181, 183, 195, 192 СК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Змінити спосіб стягування аліментів ухвалених рішенням Тиврівського районного суду 31.05.2022 року в справі 145/517/18 з твердої грошової суми 1200 (одна тисяча двісті) гривень, які стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої та зареєстрпованої в АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - на аліменти, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку його (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.09.2022 року до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 в дохід Держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу " ;101; НОМЕР_2 ; судовий збір по справі № 145/1011/22.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць звернути до негайного виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Вальчук В. В.