Справа № 461/5505/22
Провадження № 4-с/461/31/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2022 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.

представника скаржника Дмитрука М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу

скаржник - ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ),

представник скаржника адвокат Дмитрук Максим Орестович

(79070, м. Львів, вул. Хуторівка, 30/197),

особа, бездіяльність якої оскаржується Державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Зінчук Любомир Ігорович

(79000, м. Львів, пр. В`ячеслава Чорновола, 39, )

на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

Фактичні обставини справи, суть питання, яке вирішується судом.

18.10.2022 року адвокат Дмитрук Максим Орестович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Зінчука Любомира Ігоровича. У прохальній частині скаржник просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Зінчука Любомира Ігоровича у виконавчому провадженні № 68813142 під час виконання виконавчого листа №461/5845/20 від 06.04.2022 року про зобов`язання Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний будинок учителя» усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні службовою квартирою за адресою: АДРЕСА_2 шляхом зобов`язання Комунального закладу «Львівський обласний будинок учителя» відновити електропостачання в службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ; зобов`язати державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Зінчука Любомира Ігоровича у виконавчому провадженні №68813142 під час виконання виконавчого листа № 461/5845/20 від 06.04.2022 р. усунути порушення шляхом здійснення заходів, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а саме: провести перевірку виконання рішення боржником Комунальним закладом Львівської обласної ради «Львівський обласний будинок учителя» за адресою: м. Львів, вул. Коперніка, 42/1; у разі невиконання без поважних причин боржником рішення суду винести постанову про накладення штрафу на боржника, в якій також зазначити вимогу виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередити про кримінальну відповідальність боржника; у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин накласти на нього штраф у подвійному розмірі та звернутися до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи подану скаргу, покликаються на те, що 14.04.2022 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Зінчуком Любомиром Ігоровичем, на підставі заяви ОСОБА_1 та долученого до неї виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м. Львова 06.04.2022 року у справі № 461/5845/20, відкрито виконавче провадження №68813142 про зобов`язання Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівського обласного будинку вчених» усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні службовою квартирою за адресою: АДРЕСА_2 шляхом зобов`язання Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний будинок вчених» відновити електропостачання в службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . У згаданому виконавчому провадженні ОСОБА_1 має статусу стягувача, а Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний будинок учителя»?боржника. У своїй постанові від 14.04.2022 року про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем зазначено про необхідність виконання рішення суду протягом десяти робочих днів, однак постанова державного виконавця не виконана. У подальшому, на підставі заяви стягувача, постановою про виправлення помилки у процесуальному документі від 13.05.2022 року державним виконавцем Зінчуком Л.І. внесено виправлення до постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2022 року, де виправлено описку у резолютивній частині, а саме виправлено назву Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний будинок вчених» на заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний будинок вчителя». З моменту виправлення державним виконавцем описки у постанові про відкриття виконавчого провадження і станом на день звернення зі скаргою до суду, державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Зінчуком Любомиром Ігоровичем не вчиняються жодні дії щодо примусового виконання рішення суду. Таким чином, за твердженням скаржника, державним виконавцем не дотримано положення статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», що скаржник вважає неправомірною бездіяльністю останнього.

Представник скаржника адвокат Дмитрук Максим Орестович у судовому засіданні скаргу підтримав з наведених у ній мотивів.

Державний виконавець чи представник особи, бездіяльність якої оскаржується в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

При цьому, оцінюючи питання можливості проведення розгляду скарги, суд також виходить з того, що Законом України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено наступне.

Стаття 10. Неприпустимість припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану

1. У період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Стаття 12-2. Діяльність судів, органів та установ системи право суддя в умовах воєнного стану

1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Стаття 26. Правосуддя в умовах воєнного стану

1. Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

2. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

3. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

4. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Наведені положення покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом.

Мотиви та висновки суду, обставини встановлені під час судового розгляду та докази у справі, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що 14.04.2022 року, на підставі заяви ОСОБА_1 та долученого до неї виконавчого листа від 06.04.2022 року № 461/5845/20, державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Зінчуком Любомиром Ігоровичем відкрито виконавче провадження №68813142 про зобов`язання Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний будинок вчених усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні службовою квартирою за адресою: АДРЕСА_2 шляхом зобов`язання Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний будинок вчених відновити електропостачання в службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

13.05.2022 року, на підставі заяви ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні № 68813142, державним виконавцем винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, а саме назви Комунальний заклад Львівської міської ради «Львівський обласний будинок вчених» на Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний будинок вчителя».

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, яка являє собою примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), що становлять сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

В свою чергу, частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

У своїй діяльності виконавець при здійсненні примусового виконання рішення, керується Законом України «Про виконавче провадження», а також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

Відповідно до п.п. 1 Розділу IX «Виконання рішень немайнового характеру» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону . У разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 75 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом.

Згідно ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено відповідальність за невиконання рішення, зокрема рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії. Так, відповідно до ч.ч.1,2 даної статті у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності ; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження ; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, з урахуванням вищенаведених норм, можна зробити висновок, що Закон України «Про виконавче провадження», а також Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 наділяє виконавця широким спектром прав при здійсненні примусового виконання рішень, спрямованих на забезпечення реального виконання таких. Однак, як встановлено у даній справі державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Зінчуком Любомиром Ігоровичем не вчинено належних дій для забезпечення належного виконання рішення суду, зокрема останнім не дотримано порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлений ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», що, у свою чергу, призвело до порушення прав ОСОБА_1 , як стягувача за виконавчим листом.

Відтак, виходячи з наведених доводів, мотивів та обставин справи, суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити у повному обсязі.

Водночас, під час формулювання резолютивної частини даної ухвали, слід врахувати, що суд не може здійснювати повноваження виконавця, а лише здійснює контроль за виконанням судового рішення, зокрема у порядку визначеному Розділом VII «Судовий контроль» ЦПК України. Аналогічні висновки висловлені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 752/26606/18 (провадження № 61-21640сво19). Отже, в даному випадку, з метою відновлення порушених прав стягувача, слід зобов`язати державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Зінчука Любомира Ігоровича у виконавчому провадженні №68813142 під час виконання виконавчого листа № 461/5845/20 від 06.04.2022 р. забезпечити порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлений ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховним Судом у своїй постанові від 13.02.2019 року у справі № 127/2-2177/2005 зроблено висновок, що бездіяльність на відміну від дії, має триваючий характер та існує до початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого невчинення особою певних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 175/3995/17-ц та встановив, що бездіяльність виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби є триваючим правопорушенням, у зв`язку з чим початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається.

Таким чином, оскільки встановлено, що бездіяльність державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Зінчука Любомира Ігоровича має триваючий характер, оскільки після відкриття виконавчого провадження останнім не вчинено належних дій, які б сприяли ефективному виконанню судового рішення, відтак у поновленні процесуального строку для звернення зі скаргою на бездіяльність державного виконавця скаржнику ОСОБА_1 немає необхідності, оскільки такий останньою не пропущено.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд ?

у х в а л и в :

Скаргу адвоката Дмитрука Максима Орестовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Зінчука Любомира Ігоровича у виконавчому провадженні № 68813142 під час виконання виконавчого листа №461/5845/20 від 06.04.2022 року про зобов`язання Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний будинок учителя» усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні службовою квартирою за адресою: АДРЕСА_2 шляхом зобов`язання Комунального закладу «Львівський обласний будинок учителя» відновити електропостачання в службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Зінчука Любомира Ігоровича у виконавчому провадженні №68813142 під час виконання виконавчого листа № 461/5845/20 від 06.04.2022 р. невідкладно вжити заходів для забезпечення виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлені ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

ОСОБА_2

( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Представник скаржника адвокат Дмитрук Максим Орестович

(79070, м. Львів, вул. Хуторівка, 30/197),

Особа, бездіяльність якої оскаржується Державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Зінчук Любомир Ігорович

(79000, м. Львів, пр. В`ячеслава Чорновола, 39, )

Повний текст ухвали складено 16 листопада 2022 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.