Справа № 953/3808/20
Провадження № 2/643/639/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Сухіни Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Маринушкіна Арсена Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Маринушкін А.Г. (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. (далі відповідач) подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях № 007-20555-270215 від 27.02.2015 року в розмірі 200000,00 грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2020 року (головуюча суддя Єрмак Н.В.) провадження у цивільній справі закрито.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.11.2020 року ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2020 року скасовано, справу направлено до Московського районного суду м. Харкова для продовження розгляду.

Після повторного автоматизованого розподілу справи, справу розподілено в провадження судді Крівцова Д.А.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2020 року вказану справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30.06.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник у судове засідання 17.02.2022 року не з`явились.

Враховуючи, що представник позивача неодноразово надавав суду заяви, в яких просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позов у повному обсязі, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для розгляду справи за відсутності позивача та його представника.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Враховуючи, що згідно матеріалів справи відповідач був достовірно обізнаний про перебування в провадженні суду даної цивільної справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

В позовній заяві в якості відповідача зазначена Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк».

Із змісту позовних вимог також вбачається, що вказані вимоги пред`явлені до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк».

Таким чином, позивачем в даній цивільній справі в якості відповідача визначено Уповноважену особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк».

Вирішуючи питання щодо належності відповідача, суд враховує останні за часом висновки щодо застосування норм права Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду, викладені в постановах від 24.11.2021 року в справі № 640/16444/19 та від 24.02.2021 року в справі 758/10554/16-ц.

В постанові від 24.02.2021 року в справі 758/10554/16-ц Верховним Судом зазначено, що Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (пункт 17 частини першої статті 2 Закону). Отже, уповноважена особа ФГВФО здійснює повноваження тимчасового адміністратора (керівника) банку, який ліквідується, і не є самостійним суб`єктом у відносинах, стороною у яких виступає банк.

В постанові Верховного Суду від 24.11.2021 року в справі № 640/16444/19 також зазначено, що аналіз норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» свідчить про те, що уповноважена особа Фонду за рішенням останнього виконує повноваження органу управління банку, у якому введено тимчасову адміністрацію чи який перебуває у стадії ліквідації. Уповноважена особа Фонду здійснює і повноваження Фонду при реалізації повноважень Фонду, пов`язаних з ліквідацією неплатоспроможного банку, одним з яких є формування реєстру акцептованих вимог кредиторів та формування реєстру вкладників. Оскільки уповноважена особа Фонду у правовідносинах з іншими особами виступає або як представник Фонду, або як представник банку, то вона як самостійна особа не може бути стороною у справі. З огляду на те, що уповноважена особа Фонду є працівником Фонду та діє від імені банку в межах повноважень Фонду, така особа у цивільному процесі за позовом до банку може виступати представником банку та не має самостійної процесуальної дієздатності. Суди попередніх інстанцій не врахували, що у цій справі позов пред`явлено до неналежних відповідачів, оскільки уповноважені особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку не є належними відповідачами у розумінні вимог цивільного судочинства у вказаній категорії справ.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), в постанові Верховного Суду від 27.01.2021 по справі № 291/1024/18-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не відкриття провадження.

Згідно ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

В постанові Верховного Суду від 24.11.2021 року в справі № 640/16444/19 зазначено, що у разі пред`явлення позову не до всіх відповідачів суд не вправі за своєю ініціативою і без згоди позивача залучати інших осіб до участі у справі як відповідачів чи співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. За клопотанням позивача у разі неможливості розгляду справи без участі відповідача чи співвідповідачів у зв`язку з характером спірних правовідносин суд залучає його чи їх до участі у справі, що визначено статтею 51 ЦПК України.

Клопотання про заміну відповідача або залучення співвідповідачів суду в даній цивільній справі за позовом адвоката Маринушкіна А.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , не заявлялось.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18) (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18) (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (провадження № 14-626цс18) (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19) (пункт 75)).

Таким чином, виходячи із вказаних вище висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» не є належним відповідачем у вказаній цивільній справі за позовом адвоката Маринушкіна А.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 .

Враховуючи, що позов адвоката Маринушкіна А.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , пред`явлений до неналежного відповідача, суд відмовляє у задоволенні позову.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» зазначено, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Враховуючи, що у позові відмовлено у зв`язку із неналежністю відповідача, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав надавати оцінку по суті доводам і аргументам позивача відносно предмета та підстав позову, а також наданим позивачем доказам.

Одночасно суд враховує, що позивач не позбавлений права звернутись до суду з аналогічним позовом до належного відповідача.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову адвоката Маринушкіна Арсена Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про захист прав споживачі, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Крівцов