Справа №278/2846/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши заяву Державної судової адміністрації про зміну способу виконання рішення та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - виконавчого листа, виданого Житомирським районним судом Житомирської області 01.08.2022 року у справі № 278/2846/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Житомирської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання недійсними державних актів на право власності земельних ділянок та скасування державної реєстрації земельних ділянок, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 23.05.2022 року у справі № 278/2846/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Житомирської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання недійсними державних актів на право власності земельних ділянок та скасування державної реєстрації земельних ділянок, зокрема, вирішено стягнути з Житомирської міської ради 2724,00 грн судового збору в дохід держави.

На виконання рішення суду, яке набрало законної сили 14.07.2022 року, 01.08.2022 року Житомирський районний суд Житомирської області видав виконавчий лист.

17.10.2022 року на адресу суду від ДСА України надійшла заява про зміну способу виконання рішення та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Подана заява ДСА України заява мотивована тим, що підставою, яка унеможливлює виконання рішення суду, у спосіб визначений судом, є той факт, що в органах Казначейства відкриті рахунки на ім`я саме виконавчого комітету Житомирської міської ради.

Зауважує, що безспірне списання коштів Управління Казначейства є неможливим у зв`язку з відсутністю рахунків саме боржника Житомирської міської ради.

За вказаних обставин просить суд замінити спосіб виконання рішення.

Крім того заявник, з посиланням на норми ст. 433 ЦПК України, просить поновити строк пред`явлення виконавчого листав до виконання.

Підставою для поновлення пропущеного строку заявник вказує, що рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 23.05.2022 року набрало законної сили 14.07.2022 року. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили, тобто останній день пред`явлення виконавчого листа до виконання був до 15.10.2022 року.

Ухвалою від 04.11.2022 року суд призначив розгляд заяви Державної судової адміністрації України про зміну способу виконання виконавчого листа та поновлення строку для пред"явлення виконавчого листа до виконання (а.с. 13).

У засідання належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана ДСА України заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до норм ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встанови ти чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 закону «Про виконавче провадження» зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду допускається у виняткових випадках і полягає в заміні одного заходу примусового виконання іншим, а також у зміні черговості дій, направлених на виконання рішення суду. При цьому, ухвалюючи рішення про зміну способу і порядку виконання рішення суду, суд не вправі змінювати сам зміст цього рішення або його суть.

Така ж правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 10 червня 2019 року у справі № 350/426/16-ц.

Як уже зазначалось вище, суд своїм рішенням стягнув з Житомирської міської ради 2724,00 грн судового збору в дохід держави (а.с. 159-166), про що видано відповідний виконавчий лист, який направлений до ТУ ДСА України в Житомирській області до виконання (а.с. 170).

За приписами ч.4 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Боржником за виконавчим листом є Житомирська міська рада.

Відповідно до п.п. 3 ч. 2 ст. 22 Бюджетного Кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виконавчі органи та апарати місцевих рад.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про місцеве самоврядування» ,виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Механізму виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевого бюджету визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, що затверджений постановою КМУ від 03.08.2011 року № 845( надалі - Порядок).

За приписами абзацу 2 п.2 Порядку боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

За вказаних обставин, оскільки у боржника Житомирської міської ради відсутні відкриті рахунки, то безспірне списання коштів на користь ДСА України за виконавчим листом Управлінням Казначейства є неможливим.

Зважаючи на викладене, оскільки існують істотні обставини, які ускладнюють виконання рішення в частині стягнення судового збору на користь ДСА України, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви в частині зміни способу та порядку виконання рішення суду.

Стосовно вимоги заявника про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання суд зазначає про наступне.

Частинами 1,2 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» унормовано, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Нормами ст. 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Отже, підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 рокупо справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17 травня 2005 року у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) суд зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 статті 6 Конвенції. Державі належить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система договірної держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Матеріалами справи підтверджено, що рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 23.05.2022 року набрало законної сили 14.07.2022 року; строк пред`явлення його до виконання до 15.10.2022 року.

Враховуючи вищенаведене та з огляду на принцип обов`язковості виконання судового рішення, надаючи оцінку обставинам, на які посилалася заявник як на причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та встановивши, що такі причини є поважними, суд дійшов висновку, що заява ДСА України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 258-260, 433, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Державної судової адміністрації про зміну способу виконання рішення та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - виконавчого листа, виданого Житомирським районним судом Житомирської області 01.08.2022 року у справі № 278/2846/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Житомирської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання недійсними державних актів на право власності земельних ділянок та скасування державної реєстрації земельних ділянок - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 23.05.2022 року у справі № 278/2846/21, а саме: стягнути з Житомирської міської ради шляхом безспірного списання коштів з рахунків Виконавчого комітету Житомирської міської ради, передбачених для фінансування Житомирської міської ради.

Поновити строк для пред`явлення виконавчого листа, виданого Житомирським районним судом Житомирської області 01.08.2022 року у справі № 278/2846/21, до виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.11.2022 року.

Суддя О. М. Дубовік