Номер провадження: 22-ц/813/8752/22
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Семиженко Г. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Склярської І.В.,

розглянувши у місті Одесі без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС на рішення Приморського районного суду міста Одеси, ухваленого 01 серпня 2022 року під головуванням судді Свяченої Ю.Б., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позову

У позові від 09 листопада 2021 року адвокат Ієговська А.О. від імені ОСОБА_1 просила стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС на користь ОСОБА_1 :

-11335,2 гривні у відшкодування моральної шкоди згідно п.) 27.3 ст. 27 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

-85014 гривень мінімально гарантованого загального розміру страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника.

Підстави та обґрунтування позову

Посилалася на те, що 22 червня 2020 року близько 22 години 35 хвилин на Дніпровському проспекті у місті Нова Каховка Херсонської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, у якій водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем BMW X5 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помер, 23 червня 2020 року за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 за ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

ОСОБА_1 є дочкою загиблого, на момент дорожньо-транспортної пригоди вона була неповнолітньою, у зв`язку зі смертю батька їй спричинено значну та непоправну шкоду, яка проявилася у моральній шкоді та у втраті годувальника, її завдано внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, отже відповідальність за заподіяну шкоду у володільця джерела підвищеної небезпеки настала незалежно від вини, на момент дорожньо-траспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія вказаного транспортного засобу ОСОБА_2 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві Страхова група ТАС.

03 вересня 2020 року до Новокаховського міського суду Херсонської області надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових рішень за № 0000253 від 23 червня 2020 року по факту вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 286 КК України, за яким внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_3 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, від яких він загинув на місці, 07 липня 2020 року представником позивачки на адресу відповідача надіслано повідомлення про настання страхового випадку та заяви про виплату страхового відшкодування у розмірі 11335,20 гривні моральної шкоди та 85014 гривень відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, 28 липня 2020 року листом відповідача за вих. № 1000 від 16 липня 2020 року представника позивачки було повідомлено про те, що заяви з доданими до неї документами отримано та прийнято рішення про призупинення розгляду заяви до дати, коли страховику стане відомо про набрання законної сили рішенням суду у кримінальній справі, 06 серпня 2020 року та 06 жовтня 2020 року представником позивачки на адресу відповідача було надіслано заяви про долучення документів до страхової справи належним чином засвідчені копії витягу з Єдиного державного досудового реєстру кримінального провадження № 0000253 та обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000253 відносно ОСОБА_2 , проте відповідач свого рішення не змінив, вказані виплати не здійснив, вважає такі дії відповідача неправомірними, з приводу даної дорожньо-транспортної пригоди Миколаївським апеляційним судом по справі № 484/1200/21 від 01 липня 2021 року за позовом ОСОБА_4 (батька загиблого) до Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС прийнято рішення про задоволення позову у повному обсязі та визнано дану дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, на підставі ст. ст. 1167, 1168, 1187, 1193 ЦК України та ст. ст. 22, 23, п. 27.2 ст. 27 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просила відшкодувати на користь позивачки заявлену у позові шкоду.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 01 серпня 2022 року позовні вимоги задоволено, ухвалено:

-стягнути зПриватного акціонерного товариства Страхова група ТАС на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 11335,20 гривні;

-стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування пов`язане з втратою годувальника в розмірі 85014 гривень;

-стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень.

Мотиви суду першої інстанції

Суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позову та задовольнив їх на підставі ст. 1200 ЦК України та п. 27.3 ст. 27 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вимоги апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС поставлено питання про скасування рішення суду, відшкодування судових витрат.

Обґрунтування скарги

Посилання на те, що цивільно-правова відповідальність водія вказаного у позові транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди дійсно була застрахована відповідачем згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/7924866, порядок і умови виплати страхового відшкодування регулюються Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення суду досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення № 0000253, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, не завершено, вироку по справі не постановлено, відповідач не відмовляв позивачці у виплаті страхового відшкодування, а лише призупинив строк здійснення виплати страхового відшкодування до отримання чинного судового рішення щодо встановлення винної особи, відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відсутність у страховика інформації про набрання законної сили рішення у кримінальній справі щодо спірної дорожньо-транспортної пригоди зумовлює припинення перебігу строку прийняття страховиком рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, тобто позбавляє обов`язку страхову компанію провести страхову виплату, відповідач заперечує, що смерть потерпілого є прямим наслідком дорожньо-транспортної пригоди, дані обставини повинні бути доведені позивачкою у передбаченому ст. 81, п. 5) ч. 3 ст. 175 ЦПК України порядку належними та допустимими доказами, Верховний Суд зазначив, що витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не є процесуальним джерелом доказів, так як реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру, законні підстави для стягнення з відповідача страхового відшкодування на користь позивачки відсутні.

При укладені полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідач взяв на себе зобов`язання здійснити страхову виплату на користь потерпілої особи, а не відшкодувати шкоду, заподіяну каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тому п. 2) ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір не може бути застосований, оскільки відповідач не є завдавачем шкоди, а виконує виключно договірні зобов`язання перед страхувальником, розгляд справи без сплати судового збору є безпідставним, так як порушено норми ст. ст. 177, 185 ЦПК України, окрім того не може бути застосована ч. 3 ст. 28 ЦПК України, оскільки відповідач не є завдавачем шкоди, а виконує виключно договірне зобов`язання перед страхувальником, відповідно до позовної заяви позивачка вимагає стягнути саме страхове відшкодування, а не шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, місцезнаходженням відповідача є місто Київ, проспект Перемоги, 65, тому відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За фактом вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди було розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, яке ще триває та винну особу не встановлено, відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, оскаржуване рішення суду грубо порушує норми ст. ст. 27 та 31 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу

Не надходив.

Позиція апеляційного суду

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, 22 червня 2020 року близько 22 години 35 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Дністровському, з боку вулиці Таврійської в напрямку вулиці Рибальської у місті Нова Каховка Херсонської області, навпроти магазину Ромашка по проспекту Дністровському, 193 В, скоїв наїзд на трьох пішоходів, у тому числі на ОСОБА_3 , внаслідок наїзду пішоходи померли на місці, позивачка є донькою загиблого ОСОБА_3 і на день його смерті була неповнолітньою, 23 червня 2020 року за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 за ч. 3 ст. 286 КК України (а.с. 15), згідно чинного на момент пригоди полісу № АР7924866 вказаний транспортний засіб був застрахований у Приватному акціонерному товаристві Страхова група ТАС (а.с. 17).

06 липня 2020 року ОСОБА_5 від імені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 направлено на адресу Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяви про виплату страхового відшкодування пов`язаного з моральною шкодою неповнолітнім дочкам та із втратою годувальника, у чому відповідачем було відмовлено з посиланням на призупинення розгляду даного питання до вирішення кримінальної справи (а.с. 28-30, 33).

26 серпня 2020 року слідчим Відділу з розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області було складено та затверджено прокурором відділу прокуратури Херсонської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000253 від 23 червня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286 КК України (а.с. 10-14).

Спірні правовідносини сторін врегульовано положеннями ЦК України, Законів України «Про страхування», «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. ст. 979, 980, 988 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані у тому числі із відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності), у страховика виникає обов`язок здійснення страхової виплати лише у разі настання страхового випадку.

Згідно ст. ст. 1166, 1167, 1168, 1187 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, шкода відшкодовується особою, яка її завдала, дітям, незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, за положеннями ст. 1200 цього Кодексу у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років), у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

За положеннями ст. ст. 1, 4, 7, 8, 20 Закону України «Про страхування» у його редакції, чинній на час дорожньо-транспортної пригоди, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані серед інших у тому числі з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності), до обов`язкового страхування віднесено страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі, страховим відшкодуванням є страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Спеціальним законом у даних правовідносинах у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за положеннями його ст. ст. 1, 4, 5, 6, 22 особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, зазначеним у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована, страховим полісом є єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору, дорожньо-транспортною пригодою є подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого, страховою сумою є грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, згідно ст. 36.2 цього Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, якщо ж дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Отже, оскільки приведеними положеннями ст. ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України встановлена презумпція вини заподіювача шкоди і відповідач може бути звільнений від обов`язку відшкодувати шкоду лише у випадку доведення, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, чого у даній справі здійснено не було, в силу договірних правовідносин та ст. 526 ЦК України обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на відповідача, питання такого обов`язку не є предметом розгляду в кримінальному провадженні щодо відповідальності особи, яка керувала забезпеченим транспортним засобом, отже відсутність судового рішення у відповідному кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у даній справі, такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20.

Також, як зазначено у п. 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди, цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку, після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Таким чином сторони у даній справі є сторонами деліктного зобов`язання, поєднаного з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивачка у даному випадку захищає свої права потерпілої від завданої шкоди, яку за даних умов в межах страхового відшкодування повинен відшкодувати відповідач, отже позивачка згідно ч. 3 ст. 28 ЦПК України може пред`являти позов за зареєстрованим місцем її проживання чи перебування або за місцем заподіяння шкоди, при цьому вона за п. 2) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, протилежні доводи сторони відповідача є юридично неспроможними, апеляційна скарга також не містить заперечень стосовно розрахунку належних до виплати сум.

За приведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих посилань на норми права чи обставини у справі, які б могли бути підставами для задоволення її вимог, скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 01 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2) ч. 3 ст. 389 ЦПК України, її повний текст буде складений протягом п`яти днів.

Повний текст постанови складений 08 грудня 2022 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.О. Бездрабко

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська