Провадження № 2/344/3034/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

07 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2022 року позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача, в якому просить про стягнення аліментів у зв`язку навчанням.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач є його батьком. Шлюб між його батьками розірвано. У зв`язку із введенням на території України воєнного стану позивач з матір`ю покинули місто Маріуполь та переїхали проживати до АДРЕСА_1 . Останнє відоме місце проживання відповідача - батька є: АДРЕСА_2 . За рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 20.04.2011 з відповідача стягувались аліменти до досягнення ним 18 років.

В даний час, позивач навчається на третьому курсі денного відділення у Відокремленому структурному підрозділі "Маріупольський політехнічний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу "Приазовський державний технічний університет". Навчання закінчує у 2023 році.

Вважає, що відповідач працездатний, інших дітей немає, аліментів інших не сплачує, а має змогу надавати йому матеріальну допомогу та просив визначити аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінченнянавчання.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12.09.2022 справа передана головуючій Кіндратишин Л.Р. (а.с.9).

Ухвалою від 15.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.11). Відповідачу встановлено строк - п`ятнадцять днів для з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та строк - п`ять днів для подання відповіді на відзив з дня отримання відзиву.

Ухвалою від 04.10.2022 витребувано з Державної міграційної служби України відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 . Також витребувано з Національної соціальної сервісної служби України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про взятих на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, відомості щодо адреси місця реєстрації (проживання) відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 (а.с.16-17).

Відповідно до інформації з Національної соціальної сервісної служби України, станом на 01.11.2022 в ЄІБД ВПО відсутня інформація про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформації Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України №6.2-6862 /6-22 від 24.10.2022, за наявною в ДМС інформацією, місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просить цивільну справу за його позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання розглянути за його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Щодо заочного рішення не заперечував.

Відповідач повторно в судове засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада України». Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 10.08.2020, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.4).

Згідно довідки від 28.03.2022 №2615- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказано АДРЕСА_1 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про народження від 06.02.2004 серія НОМЕР_1 батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 (а.с.6).

З довідки Відокремленого структурного підрозділу "Маріупольський політехнічний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу "Приазовський державний технічний університет"від 24.05.2022 за №10/108 вбачається, що ОСОБА_1 є студентом 3 курсу денного відділення даного закладу, навчається за бюджетом, термін навчання з 01.09.2019 до 30.06.2023 (а.с.7).

Згідно довідки Державного вищого навчального закладу "Приазовський державний технічний університет"від 27.01.2022 за №35, ОСОБА_1 отримує стипендію середній розмір становить 1025, 25 грн. в місяць (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції, передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Беручи до уваги засаду рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, визначену ч. 1 ст. 141 СК України, відповідно до вимог абзацу 2 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Приписами ст. ст.12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд приймає до уваги доводи позивача, про те, що він несе витрати пов`язанні: проживанням харчуванням, навчанням, що є досить значними, а тому потребує допомоги на своє утримання. Разом з тим позивач є особою молодого віку, тобто також на власний розсуд піклуватись про своє утримання та матеріальне забезпечення.

Суд враховує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Також, суд приймає до уваги, особу відповідача (працездатний, молодого віку).

У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 по справі 6-1296цс15, зазначається, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Суд враховує встановлений законом прожитковий мінімум, і визначений законом гарантований розмір аліментів у розмірі прожиткового мінімуму, і що для визначення особи такою, що не потребує матеріальної допомоги, особа має бути забезпечена на рівні мінімального прожиткового мінімуму.

Відтак, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має право на отримання допомоги від батьків і є таким, що потребує такої допомоги, оскільки не досяг 23 річного віку і продовжує навчання, у суду наявні відомості про наявність у нього своїх власних доходів - стипендії, однак її сума не може в повному обсязі забезпечити йому належних умов життя.

При визначенні розміру аліментів, суд, враховує вимоги розумності та справедливості, що відповідач є особою працездатного віку, заперечень з приводу позову не подавав, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, починаючи з 12.09.2022 і до закінчення навчання чи до досягнення ним двадцяти трьох років, в залежності, яка з зазначених обставин настане першою.

Що стосується вимоги позивача про визначення розміру аліментів у розмірі, не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму, слід зазначити наступне.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання положення ч. 2 ст. 182 СК України не застосовуються.

Позов у цій частині задоволенню не підлягає, оскільки позивач просить визначити розмір аліментів у мінімальний розмірі саме для дитини, якою є особа до 18-річного віку. Позивач досяг на даний час повноліття, а тому вказаний законодавчо визначений мінімальний розмір аліментів на нього не поширюється.

Згідно ст.191 СК України аліменти за загальним правилом присуджуються від дня пред`явлення позову, тобто з 12.09.2022. і до закінчення навчання (30.06.2023.), враховуючи, що 23-річного віку ОСОБА_1 досягне пізніше вказаної дати.

З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. з відповідача в дохід держави.

У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.10, 12, 81, 137, 223, 258, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 12 вересня 2022 року і до закінчення ним навчання у Відокремленому структурному підрозділу "Маріупольський політехнічний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу "Приазовський державний технічний університет", тобто до 30.06.2023.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: невідомо, адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 10 листопада 2022 року.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Леся КІНДРАТИШИН