Справа № 194/1223/22
Номер провадження № 2/194/445/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовну вимогу мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2021 року, від сумісного життя дітей не мають. Розірвати шлюб через органи РАЦС не можуть, оскільки відповідач не з`являється до органів РАЦС. Шлюбні відносини між ними припинені з травня 2022 після смерті її сина, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Основна причина розпаду сім`ї це постійні суперечки. Просить розірвати шлюб, зареєстрований 07 червня 2021 року виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 18, між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь сплачену нею суму судового збору, залишити їй прізвище ОСОБА_3 , строк на примирення не надавати.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але в позовній заяві просить розглядати справу без її участі, просить залишити їй прізвище ОСОБА_3 , строк на примирення не надавати.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, в якій просить надати строк на примирення 6 місяців, дане питання просить вирішити без його участі.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Вимогами ст.111 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18, надання строку для примирення подружжя є лише правом суду, а не його обов`язком.

Як зазначено позивачем, вона з відповідачем не проживають як сім`я з травня 2022 року, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, дітей від шлюбу сторони не мають.

Примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом.

Зазначений правовий висновок висловлений в Постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц.

Наявність наміру для примирення лише в одного з подружжя без згоди на це іншої сторони не є правовою підставою для надання строку для примирення.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що позивач в позовній заяві заперечує щодо надання строку на примирення, суд доходить висновку про відсутність підстав для надання подружжю строку для примирення, а тому у задоволенні клопотання відповідача про надання строку на примирення слід відмовити.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 червня 2021 року виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 18.

Від сумісного життя сторони дітей не мають.

Як видно з позовної заяви, в сім`ї немає взаємопорозуміння та взаємоповаги, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. сумісне життя не склалося тобто характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зареєстрований між сторонами шлюб може бути розірваний за рішенням суду, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити інтересам сторін.

Положеннями ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно із ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Сімейні стосунки між сторонами припиненні з травня 2022 року. Між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

У п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавствапри розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитина-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дата й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання.

Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвати шлюб.

При цьому, суд зазначає, що позивач звернулася до суду із вказаним позовом 13 жовтня 2022 року, будь-яких доказів того, що відповідач вчиняє дії, направлені на примирення чи збереження сім`ї матеріали справи не містять, а тому суд, враховуючи не бажання позивача продовжувати шлюбні стосунки із відповідачем, доходить висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати.

Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Сторони під час державної реєстрації шлюбу прізвища не змінювали.

Позивач просить залишити їй прізвище ОСОБА_3 .

Згідно ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 19, 76, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання строку на примирення, - відмовити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 07 червня 2021 року виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 18, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Святогорівка Покровського району Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в м. Таштагол Кемеровської області Російська Федерація, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , які не мають дітей, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Святогорівка Покровського району Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в м. Таштагол Кемеровської області Російська Федерація, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 07 грудня 2022 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін