Справа № 438/1585/21
Провадження № 2/438/101/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 травня 2022 року Бориславський міський суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Слиша А.Т.,

за участю секретаря судового засідання Гадубяк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бориславського міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бориславської міської ради Львівської області, у якому просив визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити для нього додатковий строк тривалістю у три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 ; розгляд справи просить проводити без його (позивача) участі.

В обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_3 є його двоюрідною тіткою. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем п`ятої черги, інших спадкоємців немає. З метою оформлення права власності на спадкове майно, 12 жовтня 2021 року звернувся до Бориславської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.10.2021 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустив з поважних причин, оскільки є особою з інвалідністю 2-ої групи, часто хворіє, і утримує матір, яка не може самостійно пересуватися, а тому не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини в установлений законом термін. Крім цього, у нього не було коштів на оформлення спадщини, так як отримує пенсію по інвалідності, яку витрачає на придбання медикаментів. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення його від спадкування за законом.

Ухвалою судді від 17.11.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21 грудня 2021 року; витребувано у державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори належно засвідчену копію спадкової справи, відкритої стосовно ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Борислав Львівської області.

На виконання ухвали суду нотаріус направив на адресу суду копію спадкової справи №87/2021, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У підготовчому засіданні 18.02.2022 за клопотанням позивача залучено у справі співвідповідача - ОСОБА_2 .

28 березня 2022 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_2 , в якому він позовні вимоги не визнає, просить відмовити в позові за безпідставністю та недоведеністю. Він (відповідач ОСОБА_2 ) є спадкоємцем після смерті тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Бориславі. З другого дня смерті тітки ОСОБА_3 позивачу було достовірно відомо про її смерть, так як саме відповідач ОСОБА_2 особисто повідомив позивача про смерть тітки. На що позивач відповів, що не буде займатися похоронами тітки, не буде давати грошові кошти, так як йому від покійної тітки нічого не потрібно. Позивач не цікавився життям ОСОБА_3 , ніколи її не провідував та нічим не допомагав, а після смерті не похоронив її, відтак не має і морального права вважатися її спадкоємцем. Відповідач ОСОБА_4 оплатив КП «Еко-Місто» за копання могили тітки ОСОБА_3 2200 грн. Однак, позивач ОСОБА_2 без будь-якої поважної причини та перешкод пропустив встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Зазначені позивачем причини пропуску строку на вступ у спадщину є безпідставними і голослівними. Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження підставності свого позову позивачем не подано. Позивач зазначив, що він доглядає за матір`ю, яка не може пересуватися, що не відповідає дійсності. Адже насправді позивач не дозволяє їй виходити з квартири, спілкуватися з відповідачем, що стверджується матеріалами №3236 Бориславського ВП ГУНП у Львівській області. Позивач, проживаючи в одному місті із спадкодавцем ОСОБА_3 , після її смерті мав достатньо можливості і часу, щоб подати будь-якому нотаріусу заяву про прийняття спадщини, але безпідставно не зробив цього. Наявність у позивача другої групи інвалідності, голослівне посилання на те, що він часто хворіє і доглядає за матір`ю, яка не може пересуватися, не є перешкодою для звернення у встановлений законом строк із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Тому і немає жодних підстав для встановлення йому додаткового строку на прийняття спадщини.

Також до відзиву відповідачем долучено підтвердження направлення копії відзиву позивачу ОСОБА_2 .

Ухвалою від 01 квітня 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Суд враховує клопотання позивача, викладене в позовній заяві (щодо розгляду справи без його участі), та вважає за можливе розглянути справу без участі позивача на підставі наявних доказів.

Представник відповідача, Бориславської міської ради Львівської області, в судове засідання не прибув. До суду надійшов лист міського голови Яворського І., з якого вбачається, що відповідач Бориславська міська рада Львівської області просить справу розглядати без участі їхнього представника, з приводу задоволення позовних вимог покладаються на думку суду.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Причин неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. У матеріалах справи є його письмове клопотання про відсутність підстав для відкладення розгляду справи. Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Борислав Львівської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується світлокопією свідоцтва про смерть, виданого Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 19 березня 2021 року, актовий запис №162.

Як стверджує позивач у позовній заяві та не заперечив відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву, ОСОБА_3 була двоюрідною тіткою позивача та відповідача ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, місце відкриття спадщини м.Борислав.

На підставі ст.1265 ЦК України позивач та відповідач ОСОБА_2 вважаються спадкоємцями п`ятої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, наданої на виконання ухвали суду, відповідач ОСОБА_2 у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подав до Бориславської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом 20.08.2021 заведено спадкову справу № 87/2021 (номер справи у Спадковому реєстрі 68182985).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв.

Водночас, частина 3 зазначеної статті передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини.

Судом встановлено, що спадщина після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, після смерті спадкодавця закінчився 20 вересня 2021 року. Позивач, який як вбачається з матеріалів справи не проживав з ОСОБА_3 за однією адресою на час її смерті, заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори у встановлений законом строк не подав. Зокрема, звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до Бориславської державної нотаріальної контори 12 жовтня 2021 року, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.10.2021 № 395/02-31 позивачу ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також у зв`язку з неподачею позивачем доказів родинних зв`язків зі спадкодавцем.

Таким чином, в силу вимог ч.1 ст.1272 ЦК України, позивач вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач посилається на те, що він є особою з інвалідністю 2-ої групи (про що подав копію відповідного посвідчення), часто хворіє, і утримує матір, яка не може самостійно пересуватися, а тому не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини в установлений законом термін. Крім цього, у нього не було коштів на оформлення спадщини, так як отримує пенсію по інвалідності, яку витрачає на придбання медикаментів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Такий правовий висновок висловлений також Верховним Судом України у постанові від 17 грудня 2021 року у справі № 315/386/19, провадження № 61-15100св21.

Враховуючи наведене, позивач повинен довести, що в нього були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, що пропуск строку відбувся з причин (перешкод), які об`єктивно свідчать про наявність непереборних труднощів на подання заяви, тобто про фізичну неможливість подати заяву з незалежних від спадкоємця причин.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказами в розумінні ст.76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Проте, згідно із ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Аналізуючи поважність причин пропуску позивачем строку, встановленого для прийняття спадщини, суд враховує, що зазначені позивачем обставини: наявність інвалідності ІІ групи, часті захворювання та утримання матері, яка, як стверджує позивач, не може самостійно пересуватися, не підтверджує фізичну неможливість прибуття позивача до нотаріуса протягом шести місяців, починаючи з 18 березня 2021 року, для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому, позивачем не подано суду жодного належного доказу на підтвердження цих обставин (крім наявності інвалідності). Також посилання позивача на відсутність у нього коштів на оформлення спадщини, не є поважною причиною пропуску строку, встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України, оскільки відсутність коштів не є перешкодою для прийняття нотаріусом заяви про прийняття спадщини.

Також суд враховує, що місцем відкриття спадщини, перебування спадкового майна є той же населений пункт (м.Борислав Львівської області), де й проживає позивач.

Беручи до уваги зазначені обставини, суд вважає, що в позивача ОСОБА_1 не було об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення відповідних дій щодо прийняття спадщини.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, а також враховуючи те, що позивачем не надано суду доказів в обґрунтування позовних вимог, не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у передбачений законодавством шестимісячний строк, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог позивача, а відтак у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 травня 2022 року.

Головуючий суддя А.Т.Слиш