Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №348/1222/22

Провадження № 2/348/757/22

16 листопада 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Бурдун Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Дмитрук С.І.,

представника позивача - адвоката Капака В.М.

представника третьої особи- служби у справах дітей Надвірнянської міської ради Попової Н.В., ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Надвірнянської міської ради, представник позивача-адвокат Капак Віталій Михайлович, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Капак В.М., звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 06.02.2010 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 . Від шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.07.2016 шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітніх дітей залишено проживати з матір`ю. На даний час діти проживають разом з позивачкою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Надвірнянського районного суду від 21.02.2017 з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дітей. Позивач 09.07.2022 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 та змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

Між позивачем та дітьми склалися усталені доброзичливі стосунки, які

сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та

оточуючих людей. Дітям вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились

регулярні амбулаторні огляди, стан здоров`я їх задовільний. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками. Не сплачує аліменти, з 2016 року взагалі перестав цікавитися дітьми та брати участь у їх житті, не спілкується з ними.

Все вище вказане свідчить про те, що відповідач ОСОБА_3 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

На підставі викладеного позивач просить суд позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав стосовно малолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні представник позивача- адвокат Капак В.М. підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та пояснив, що сторони з 06.02.2010 року перебували у шлюбі. Після розірвання шлюбу малолітні діти залишилися проживати з позивачкою. Рішенням Надвірнянського суду з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дітей, однак, жодного разу відповідач аліменти не сплатив. Приблизно в кінці 2015 року відповідач виїхав за кордон. Спочатку інколи телефонував дітям, однак, з моменту розірвання шлюбу відповідач жодного разу дітям не телефонував, їх життям, здоров`ям, навчанням не цікавився, контакту з дітьми не підтримує. Точне місце перебування його не відоме, нібито він знаходиться в Англії. Поведінка відповідача свідчить про те, що останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей та фактично самоусунувся від їх виховання. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_9 повторно не з`явився у судове засідання, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації (а.с.52-53, 68-69,70-71) та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.64). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав, а тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України за наявності згоди представника позивача розглядає справу при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

16.11.2022 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, яка занесена до протоколу судового засідання.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служби у справах дітей Надвірнянської міської радипроти задоволення позовних вимог не заперечувала. Пояснила, що на засіданні комісії була присутня позивач, відповідача не було. Було встановлено, що після розірвання шлюбу малолітні діти проживають з позивачем, вона їх утримує, доглядає, піклується про їх навчання та виховання. Батько взагалі дітьми не цікавиться, не відвідує ні школу, ні лікарню з дітьми. За висновком комісії визнано за доцільне позбавити його батьківських прав.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є двоюрідною сестрою позивача. Їй відомо про те, що відповідач 8 років тому виїхав за кордон, нібито до Англії, спочатку телефонував дітям, обіцяв якісь подарунки. За вісім років надіслав лише одну посилку з лялькою, ніяких коштів на утримання дітей не надавав. З 2016 року взагалі ніяк з дітьми не спілкується, не цікавиться їх здоров`ям, навчанням, вихованням, дітей утримує позивач. Їй не відомо про те, щоб родичі відповідача спілкувалися з дітьми.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона є двоюрідною сестрою позивача. Зазначила, що відповідач у кінці 2014 року виїхав за кордон. Ніякої допомоги з того часу на утримання дітей не надавав. Від нього не було ні телефонних дзвінків, ні листів. Мати відповідача інколи телефонує онукам, але відповідач дітьми взагалі не цікавиться. Жодного разу за цей час до дітей він не приїздив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини.

Статті 150, 157 СК України закріплюють, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3,4).

Згідно рішення Надвірнянського районного суду від 13 липня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано та неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено проживати з матір`ю - позивачем по справі (а.с. 6).

Також рішенням Надвірнянського районного суду від 21 лютого 2017 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дітей у розмірі по 850 грн. на кожну дитину щомісячно (а.с.8-9,10).

Згідно розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 348/1549/16 від 07.03.2017 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей вбачається, що відповідач ОСОБА_3 за період з 01.04.2018 по 01.07.2022 жодного разу не сплатив аліменти та станом на 01.07.2022 має заборгованість у розмірі 119000, 00 грн. (а.с.14).

Позивач 09.07.2022 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 та змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » (а.с.5, 15).

Малолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані та проживають разом з матір - позивачем ОСОБА_2 (а.с.11,12). Позивач приділяє багато уваги навчанню дітей, постійно цікавиться їх успіхами, що підтверджується довідкою Молодківського ліцею Надвірнянського району (а.с.13).

Згідно з висновку про доцільність позбавлення батьківських прав №100 від 09.09.2022 року на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянської міської ради розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Комісія з питань захисту прав дитини Надвірнянської міської ради дійшла висновку вважати за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 59-62).

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя, приймаючи до уваги права та обов`язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV).

Відповідно до ст. 51 Конституції України обов`язок кожного громадянина України піклуватися про дітей.

Перелік обов`язків батьків по вихованню дитини викладений в ст.150, 151, 153-156 СК України.

За ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п.16 вказаної постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Позивач просить позбавити батьківських прав відповідача відносно його малолітніх дітей, так як останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився та не спростував доводів позивача.

Суд вважає, що наданими по справі доказами достовірно встановлено, що відповідач неналежно виконує батьківські обов`язки відносно малолітніх дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що погано впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з доньками.

При розгляді даної категорії справ держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою. (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»).

Однак реалізація таких обов`язків держави також вимагає від відповідачів активних дій, які б свідчили про їх бажання скористатись такою допомогою держави.

Відповідач ОСОБА_3 з 2016 року не займається вихованням дітей, участі у їх житті та вихованні не приймає, фінансово їх не утримує, стягнуті з нього аліменти на утримання дітей не сплачує, має заборгованість зі сплати аліментів. Жодного разу з 2016 року дітям не телефонував, не писав листів, взагалі ніяк не цікавиться про їх життя, здоров`я, навчання. Суд розцінює такі дії відповідача, як ухилення від виховання дітей, свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, враховуючи інтереси дітей, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10-13, 76-81, 89, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 164-166 СК України, постановою № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задоволити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію рішення направити учасникам справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 (адреса реєстрації та місця проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Надвірнянської міської ради, адреса місцезнаходження: 78405, Івано-Франківська область, м.Надвірна, майдан Шевченка, 33.

Представник позивача- адвокат Капак Віталій Михайлович (78405, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Черемшини, 7/4).

Повний текст рішення складено 21.11.2022.

Суддя Т.А.Бурдун