Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2022 Справа №607/11905/22

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

-головуючого судді Сташків Н.М.,

-за участі секретаря судового засідання Баб`як Н.О.,

-у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2022 року заявник ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій просила встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 04 березня 1992 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-1110, на володіння 2/6 частинами житлового будинку АДРЕСА_1 , та реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 18 березня 1992 року, записаного в реєстрову книгу за №1627, на ім`я ОСОБА_3 . На обгрунтування заяви зазначено, що у свідоцтві про право на спадщину за заповітом та реєстраційному посвідченні допущено помилку у написанні її імені, оскільки записано «Єлизавета» замість «Єлізавета», що стало причиною звернення до суду.

Ухвалою суду від 12 вересня 2022 року заяву залишено без руху і надано заявнику строк для усунення виявлених недоліків.

На виконання цієї ухвали, заявником ОСОБА_4 , 15 вересня 2022 року, подано заяву про усунення недоліків, у якій заявник зазначила, що через вказані розбіжності вона не може в повному обсязі реалізувати свого передбаченого законом права власності на володіння частиною вказаного житлового будинку. Крім цього, вказазала, що заінтересованою особою у цій справі є співласник Ѕ частини зазначеного житлового будинку ОСОБА_2 , з яким вони звертались в Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради. Враховуючи, що Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради повідомило їй про необхідність звернення до суду, з метою виправлення розбіжності в імені заявниці у свідоцтві про право на спадщину за законом та реєстраційному посвідченні, тому виникла необхідність у зверненні з вказаною заявою до суду.

Ухвалою судді від 19 вересня 2022 року залучено до участі у справі як заінтересованих осіб ОСОБА_2 та Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд 11 жовтня 2022 року на 11 год. 00 хв., яке, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги по всій території України в тому числі о 08 год. 53 хв. на території Тернопільської області, яка закінчилась о 12 год. 49 хв., відкладено на 09 листопада 2022 року на 11 год. 30 хв.

09 листопада 2022 року від заявника ОСОБА_3 надійшла заява, у якій вона просила проводити розгляд справи проводити без її участі, заяву підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

09 листопада 2022 року від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшла заява, у якій він просив проводити розгляд справи проводити без його участі, вказав, що він є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 , проти задоволення заяви ОСОБА_3 не заперечив.

Представник заінтересованої особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

За вказаних обставин відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

04 березня 1992 року першою Тернопільською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №3-1110.

У вказаному свідоцтві ім`я заявниці ОСОБА_1 записано «Єлизавета».

Також, з реєстраційного посвідчення на 2/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , виданого Тернопільським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 18 березня 1992 року, записаного в реєстрову книгу за №1627, вбачається, що зазначена частина житлового будинку зареєстрована за ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 04 березня 1992, за реєстром №3-1110.

Наведене свідчить про наявність розбіжностей імені заявниці у вказаних документах та в паспорті громадянина України, серія НОМЕР_1 від 22 грудня 1995 року, виданому Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області, в якому прізвище, ім`я, по батькові та дата народження зазначені « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Такі ж її прізвище, ім`я, по батькові зазначено і в свідоцтві про народження заявниці серії НОМЕР_2 від 04 січня 1979 року, виданого міським відділом ЗАГС м. Тернопіль, а також в довідці від 15 вересня 2017 про присвоєння їй РНОКПП.

На підставі зібраних доказів судом установлено, що ОСОБА_3 , якій видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 04 березня 1992 року, зареєстроване в реєстрі за №3-1110, на володіння 2/6 частинами житлового будинку АДРЕСА_1 , та реєстраційне посвідчення, видане Тернопільським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 18 березня 1992 року, записане в реєстрову книгу за №1627, є ОСОБА_3 , якій видано паспорт серії НОМЕР_1 Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області від 22 грудня 1995 року, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 04 січня 1979 року та довідка про присвоєння РНОКПП. Як зазначає заявник у заяві, та підтверджено долученими до заяви документами, виправити зазначені помилки в написанні її імені у позасудовому порядку неможливо, що створює їй перешкоди в підтвердженні її неоспорюваних прав.

Зокрема, заявник має намір підтвердити її право власності на належне їй майно, однак через зазначені розбіжності в документах не може реалізувати свої права.

Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із вимогами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених у п. 1 постанови від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Водночас згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно листа ВСУ «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК (в редакції до 15.12.2017 року) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Аналізуючи зібрані у справі докази, в суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності заявнику ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 04 березня 1992 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-1110, на володіння 2/6 частинами житлового будинку АДРЕСА_1 , та реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 18 березня 1992 року, записаного в реєстрову книгу за №1627, а необхідність встановлення цих фактів необхідне їй для подальшого розпорядження вказаним майном. Тому, з метою недопущення порушення прав заявника, реалізація яких залежить від доведеності факту, що має юридичне значення, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту судом.

Встановлення судом зазначеного факту повністю відповідає вимогам ч. 1 ст. 293 та ст. 315 ЦПК України щодо розгляду судом у порядку окремого провадження цивільних справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З цих підстав заява ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 89, 265, 273, 293, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 04 березня 1992 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-1110, на володіння 2/6 частинами житлового будинку АДРЕСА_1 , та реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 18 березня 1992 року, записаного в реєстрову книгу за №1627, виданими на ім`я ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Заінтересовані особи:

ОСОБА_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 .

Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради: місцезнаходження: бульвар Т.Шевченка, 3, м. Тернопіль.

СуддяН. М. Сташків