Справа № 456/2799/21 Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1832/22 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Івасюти М.В.;

адвоката Дмитрович Н.В. представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , у якому просили суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачами права власності на домоволодіння у складі двох житловий будинків садибного типу (позначені у технічній документації літерами «А-1» та «Б-1») загальною площею 69,5 кв.м. (житловою площею 45,6 кв.м.) та загальною площею 176,8 кв.м. (житловою площею 62,5 кв. м.), з підвалом «пд», сходами «б», з приналежними до нього господарськими будівлями - сараєм (позначений у технічній документації літерою «Д»), убиральнею (позначена у технічній документації літерою «Є»), гаражем (позначений у технічній документації літерою «Е»), та спорудами - огорожею (позначена у технічній документації літерою «І»), колодязем (позначений у технічній документації літерою «К»), розташоване по АДРЕСА_1 (в подальшому «спірне домоволодіння»), котре входило до складу колишнього колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_7 , зокрема: по 1/6 частині за кожним з позивачів - як на частку у майні колишнього колгоспного двору, а за позивачем ОСОБА_1 - по 1/6 та 1/12 частинах також у порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодаця ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавиці ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що згідно запису в погосподарських книгах в с. Комарів Підгірцівської сільської ради Стрийського району Львівської області станом на 15.04.1991 року спірне домоволодіння рахувалося, як майно колгоспного двору, головою котрого був ОСОБА_7 , батько позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_3 . Окрім нього, членами цього колгоспного двору були також їх матір, ОСОБА_8 , позивачка ОСОБА_4 , як дружина позивача ОСОБА_1 , а також двоє їхніх дітей - позивач ОСОБА_6 та позивачка ОСОБА_9 , тобто кожному з них як членів згаданого колгоспного двору належало по 1/6 частині спірного домоволодіння. У свою чергу, усі позивачі є тими членами колгоспного двору, які не втратили права на частку в його майні й бажають оформити своє право на 1/6 частину у такому майні, котре належало цьому колгоспному двору і збереглося після припинення його існування. Після смерті батьків позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу котрої увійшло належне їм право на 1/6 частину вищевказаного домоволодіння, яке значилося як майно колишнього колгоспного двору. Обоє спадкоємців за життя склали заповіти щодо розпорядження своїм правом на майно колишнього колгоспного двору. Зокрема, ОСОБА_7 заповів свою частку позивачеві ОСОБА_1 , а ОСОБА_8 заповіла свою частку позивачеві ОСОБА_1 та відповідачці ОСОБА_3 порівну. Зазначалося, що позивач ОСОБА_1 після смерті батьків спадщину прийняв, а тому вважає, що повинен оформити свої права на 1/6 та 1/12 частини спірного домоволодіння, однак оформити таке право не може (як і решта позивачів) - у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Стрийською міською радою відмовлено їм в оформленні права власності на спірне домоволодіння, мотивуючи відсутністю у Стрийської міської ради відповідних повноважень на це, та рекомендовано звертатися для вирішення цього питання до суду. Приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Палінська О.В. також відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітами, а відтак позивач ОСОБА_1 та усі решта позивачі змушені звертатися за захистом своїх невизнаних відповідачкою ОСОБА_3 прав на спірне нерухоме майно у відповідних частинах до суду із даним позовом (а.с. 2-5).

Оскаржуваним рішенням (з урахуванням додаткового рішення від 03 серпня 2022 року, а.с. 152-154; та ухвали суду від 03 серпня 2022 року про виправлення описок в рішенні суду від 20 травня 2022 року, а.с. 155-156) позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 і ОСОБА_6 право власності за кожним на 1/6 частину домоволодіння у складі двох житловий будинків садибного типу (позначені у технічній документації літерами «А-1» та «Б-1») загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м. та загальною площею 176,8 кв.м., житловою площею 62,5 кв.м., з підвалом «пд», сходами «б», з приналежними до нього господарськими будівлями - сараєм (позначений у технічній документації літерою «Д»), убиральнею (позначена у технічній документації літерою «Є»), гаражем (позначений у технічній документації літерою «Е»), та спорудами - огорожею (позначена у технічній документації літерою «І»), колодязем (позначений у технічній документації літерою «К»), розташованого по АДРЕСА_1 , котре в цілому входило до складу колишнього колгоспного двору, як на належну їм частку у майні цього колишнього колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/6 та 1/12 частини відповідно домоволодіння у складі двох житловий будинків садибного типу (позначені у технічній документації літерами «А-1» та «Б-1») загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м. та загальною площею 176,8 кв.м., житловою площею 62,5 кв.м., з підвалом «пд», сходами «б», з приналежними до нього господарськими будівлями - сараєм (позначений у технічній документації літерою «Д»), убиральнею (позначена у технічній документації літерою «Є»), гаражем (позначений у технічній документації літерою «Е»), та спорудами - огорожею (позначена у технічній документації літерою «І»), колодязем (позначений у технічній документації літерою «К»), розташованого по АДРЕСА_1 , котре в цілому входило до складу колишнього колгоспного двору, у порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_7 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Комарів Стрийського району Львівської області, та у порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавиці ОСОБА_8 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Комарів Стрийського району Львівської області.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/12 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , котре в цілому входило до складу колишнього колгоспного двору, в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавиці ОСОБА_8 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Комарів Стрийського району Львівської області відмовлено (а.с. 122-128; 152-154, 155-156).

Дане рішення оскаржив представник відповідачки.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

Вважає, що суд «безпідставно позбавив відповідача права на 11/36 частин домоволодіння».

Вважає помилковим висновок суду про те, що спірне домоволодіння в цілому входило до складу колишнього колгоспного двору, оскільки таке «є особистою власністю батьків відповідачки», а житловий будинок під літерою «А-1» загальною площею 69,5 кв.м. взагалі у відповідності до рішення виконавчого комітету Стрийської районної Ради депутатів трудящих підлягає розібранню (демонтажу) (а.с. 159-163).

Представник відповідачки (автор апеляційної скарги) надіслав на адресу суду «Заяву про проведення судового засідання без участі представника Апелянта» - з проханням апеляційного розгляду справи без його участі (том 2, а.с. 39-40).

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони представника позивача ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);

- в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необгрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необгрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обгрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.п. 5 і 6 частини 2 статті 356).

Виходячи з предмету спору («визнання права власності на частку у колгоспному дворі»), головним предметом з`ясування та доказування у даній справі є те, чи відносилося спірне домоволодіння до такої групи господарств, як «колгоспний двір».

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма її учасниками те, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 є сином та донькою ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6), та ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7), які з лютого 1949 року перебували у зареєстрованому шлюбі та до дня своєї смерті проживали у спірному домоволодінні. Відтак, 02.06.2000 року та (відповідно) ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина після смерті кожного з них.

Наявною у матеріалах справи копією технічного паспорта на спірне домоволодіння стверджується, що житлові будинки, які входять до складу цього домоволодіння, 1960 та 1986 років побудови (а.с. 12-17).

Довідками Старостинського округу № 7 Стрийської міської ради від 05.05.2021 року за № 377, № 378 та № 379, які сформовані на основі погосподарської книги № 8 в с. Комарів Стрийського району Львівської області, стверджується, що станом на 01.06.1991 року спірне домоволодіння було колгоспним двором, головою якого був ОСОБА_7 , а членами цього колгоспного двору були його дружина ОСОБА_8 , син ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_4 , внук ОСОБА_6 та внучка ОСОБА_11 . Всі названі члени колгоспного двору проживали та були зареєстрованими у спірному домоволодінні на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) голови колгоспного двору ОСОБА_7 . Так само, позивачі залишалися проживати та бути зареєстрованими у спірному домоволодінні і на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_8 (а.с. 19-21).

Вищенаведені обставини відповідачкою (апелянтом) належними та допустимими не спростовано, а відтак доводи апеляційної скарги стосовно помилковості висновку суду про те, що спірне домоволодіння було колгоспним двором, до уваги прийматися не можуть.

В апеляційній скарзі не зазначено, в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваного рішення (які саме обставини та (чи) докази, що мають значення для справи, судом встановлені та (чи) оцінені неповно та (або) неправильно); які саме нові обставини і (або) докази підлягають встановленню, дослідженню чи оцінці в ході апеляційного розгляду справи тощо; так само, як у ній не наведено заперечень проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скарг ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , залишити без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2022 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 11 листопада 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.