Справа № 946/3042/22
Провадження № 2-о/946/119/22
УХВАЛА

11 травня 2022 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що оригінал договору купівлі-продажу від 04.08.2005 року не існує з 2007 року, так як, за твердженням ОСОБА_2 він був викрадений, що встановлено за його заявою постановою ГУМВС України в Одеській області від 10.09.2017 року.

Подану заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона є правонаступницею та єдиною спадкоємицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області є справи за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у яких ОСОБА_2 надає незавірену належним чином копію договору купівлі-продажу від 04.08.2005 року частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який нібито укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у простій письмовій формі та об`єкт нерухомості продано за 50 000 грн. ОСОБА_1 залучена у якості третьої особи по справі №946/4589/20. Згідно з матеріалами вказаної справи, а саме, постанови ГУМВС України в Одеській області від 10.09.2017 року про відмову у порушенні кримінальної справи, оригінал зазначеного договору купівлі-продажу від 04.08.2005 року частини домоволодіння було викрадено 02.09.2007 року. Однак, в судових засіданнях ОСОБА_2 стверджує про наявність у нього оригіналу цього договору, чим, як вказує ОСОБА_1 , вводить суд в оману.

Суддя, проаналізувавши матеріали заяви, вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі окремого провадження, виходячи з наступного.

Зі змісту поданої заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що заявниця звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження згідно норм ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини 7 статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частинами 1, 2 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення факту, що підлягають розгляду в порядку окремого провадження, а також те, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зміст цих правових норм відповідає положенням ст. 293 ЦПК України, яка визначає поняття окремого провадження, як виду непозовного цивільного судочинства.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, процесуальний закон передбачає умови, за яких у окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язано із вирішенням спору про право.

Системне тлумачення цих статей свідчить про те, що не підлягають розгляду в судовому порядку заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо законом визначено інший порядок їх встановлення.

З поданої заявницею заяви вбачається, що вона просить суд встановити, що оригінал договору купівлі-продажу від 04.08.2005 року не існує з 2007 року, так як, за твердженням ОСОБА_2 він був викрадений, що встановлено за його заявою постановою ГУМВС України в Одеській області від 10.09.2017 року. Також, в своїй заяві повідомляє, що в провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області є справи за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у яких ОСОБА_2 надає незавірену належним чином копію договору купівлі-продажу від 04.08.2005 року частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який нібито укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у простій письмовій формі та об`єкт нерухомості продано за 50 000 грн.

На підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998р.), у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Отже, суд вбачає наявність спору про право, у зв`язку з чим справа не підлягає розгляду у порядку окремого провадження.

З урахуванням наведеного, суддя приходить до висновку, що заявниці ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки із поданої заяви вбачається спір про право, який повинен вирішуватись у порядку позовного провадження, тому в даному випадку заява не підлягає розгляду в окремому провадженні, а заявниці слід звернутися до належного суду в порядку позовного провадження згідно норм ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Керуючись ст.ст.19, 260, 261, 293, 315 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити право звернення до суду з позовною заявою в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Т.П.Пащенко