Справа № 710/670/21 Провадження № 2/710/18/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.11.2022 м. Шпола
Шполянський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Сивоконя С.С.,
за участі секретаря судового засідання Глущенко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання частки померлого в праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно
Короткий зміст позовних вимог
28.05.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла загадана позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить визнати, що частка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шпола Черкаської області, у праві спільної сумісної власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , яка посвідчена Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виконавчим комітетом Шполянської міської ради 30.08.1982 року №2388 на ім`я ОСОБА_5 , становить Ѕ . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/12 частину у житловому будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , який складається із об`єктів нерухомості: житлового будинку з верандою (літ. А, а) загальною площею 121,1 кв.м, житловою площею 66,0 кв.м.; сараю (літ. Б); погріба (літ. п/д); вбиральні (літ. В); колодязя (літ. К); огорожі (№1).
Аргументи учасників справи.
Свій позов позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 .
Після смерті батька, позивачка подала до приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області Курінного А.В. заяву про прийняття спадщини на підставі чого була відкрита спадкова справа №73/200. Окрім неї до нотаріуса звернулися також із заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулися також: його донька ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 .
До спадкоємців ОСОБА_4 в рівних частинах перейшло право на грошові вклади, що знаходилися у Шполянському відділенні АТ «Райффайзен Банк Аваль».
Водночас окрім зазначених грошових вкладів ОСОБА_4 належало право власності на Ѕ частину у спільному майні подружжя, а саме у праві власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , який відповідно технічної характеристики будівель за даними технічної інвентаризації, складається із об`єктів нерухомості: житлового будинку з верандою (літ. А, а) загальною площею 121,1 кв.м, житловою площею 66,0 кв.м.; сараю (літ. Б); погріба (літ. п/д); вбиральні (літ. В); колодязя (літ. К); огорожі (№1).
Так, право власності на Ѕ частину житлового будинку на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Шполянської міської ради 30.08.1982 року №2388 на ім`я ОСОБА_5 було набуто подружжям: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ), під час шлюбу, який був укладений між ними 26.05.1973 року.
У квітні 2021 року позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про визначення частки померлого ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності Ѕ частині житлового будинку, та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку спадкоємця у вказаному нерухомому майні. Втім нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій мотивуючи тим, що відсутня згода на це дружини спадкодавця про що видав 06.04.2021 року постанову про відмову у визначенні частки у спільному майні подружжя та видачі свідоцтва про право на спадщину.
Частка у праві спільної сумісної власності на Ѕ частину житлового будинку ОСОБА_4 майна складає Ѕ її частину, в зв`язку з чим у праві власності на житловий будинок в цілому частка спадкодавця становить Ѕ :2 = ј його частину.
З огляду на те, що спадщина після смерті ОСОБА_4 була прийнята трьома спадкоємцями в тому числі позивачкою та враховуючи зміст ч.1 ст. 1267 ЦК України про рівність часток спадкоємців у спадщині, - належна частка позивачки у спадщині ОСОБА_4 складає 1/3, а у житловому будинку в цілому ця частка становить ј: 1/3 =1/12 його частини.
Позивач у судове засідання не з`явилась, подавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 08.06.2021 року було задоволено заяву про забезпечення позову та накладено арешт на 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , який складається із об`єктів нерухомості: житлового будинку з верандою (літ. А, а), загальною площею 121,1 кв.м., житловою площею 66,0 кв.м., сараю (літ. Б); погреба (літ. п/д); вбиральні (літ. В), колодязя (літ К); огорожі (№1).
Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 09.07.2021, було відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 04.08.2021 року було задоволено клопотання позивача та витребувано у приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Курінного Анатолія Васильовича, завірені копії матеріалів із спадкової справи №73/2020 відкритої після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шпола, Черкаської області.
Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 25.10.2021 року було зупинено провадження по справі до набрання законної сили рішенням у справі №710/1385/21.
Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 25.08.2022 було відновлено провадження у справі.
Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 21.09.2022 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.
Згідно із свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданого 09.06.2020 Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), підтверджується факт смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70 років, про що 09.06.2020 зроблено відповідний актовий запис №224 (а.с.10).
Згідно із свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 12.09.1979 року, виданого районним ЗАГС м. Шпола, Черкаської області, підтверджується факт народження ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації актів про народження 12.09.1979 року зроблено запис за №240. Батьками записані ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (а.с.11).
Відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_3 виданого 22.01.2000 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, 22.01.2000 року одружилися ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 3. Після одруження прізвище дружини змінилося на ОСОБА_9 . (а.с.12).
Відповідно до довідки виданої Шполянським виробничим відділком Комунального Підприємства Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації від 07.05.2021 №168, станом на 01.01.2013 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване у Шполянському виробничому відділку КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» в кн. 27 реєстровий № 4952 за ОСОБА_5 на підставі права особистої власності на жилий будинок, видане Виконавчим комітетом Шполянської міської ради від 30.08.1982 року № 2388, в розмірі Ѕ частини, та за ОСОБА_3 на підставі договору дарування, виданого Смілянською державною нотаріальною конторою від 25.09.1982 року №846, в розмірі Ѕ частини. ( а.с. 14).
Заочним рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 15.06.2022 року справа №710/1385/21 встановлено факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого виконавчим комітетом Шполянської міської ради 30.08.1982 року №2388. (а.с. 171-175).
Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.04.2021 винесеної приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Курінним Анатолієм Васильовичем вих. №19/02-14 від 06.04.2021 відмовлено ОСОБА_1 у визначенні частки в спільному майні подружжя померлого батька ОСОБА_4 та у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в спільному майні подружжя на майно що належало її батькові ОСОБА_10 у зв`язку з відсутністю документів про поділ спільного нажитого майна при житті ОСОБА_4 (а.с.16).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
У п. 12 цієї постанови зазначено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК) ( 435-15 ). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.
У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.
Пунктом 1 абз.3, Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», акцентовано, на тому, що судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до п. 3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року в справі № 359/4886/15-ц (провадження № 61-754св22) зазначено, що «при розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом».
Позивач, посилалась на те, що не може оформити право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю документів, про поділ спільного майна спільно нажитого майна при житті ОСОБА_4 , на цій підставі нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій по видачі свідоцтва про право на спадщину, тобто в позивачки виник спадковий спір.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.
Згідно із ст.49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених законом.
Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.
Відповідно до ст. 71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя) свідоцтво про право власності на частку в їхньому спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя (колишнього з подружжя) з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.
На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя (колишнього з подружжя), що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.
Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини.
Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті другого з подружжя видається за умови подання документів, що підтверджують право власності на таке майно, або за наявності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
При видачі свідоцтва нотаріус перевіряє факт належності майна подружжю (колишньому подружжю) на праві спільної сумісної власності.
Згідно з п.1 Глави 13 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.
Пунктом 3 Глави 13 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», передбачено, що нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.
Згідно з п.4 Глави 13 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.
Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який був батьком позивачки. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яку прийняли сторони по справі. Позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.12.2020 року виданого Курінним А.В. приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу, спадкова справа № 73/2020, на 1/3 частину грошових вкладів з належними відсотками та компенсацією, що знаходяться у Шполянському відділенні ( м. Шпола) АТ «Райффайзен Банк Аваль», та належали спадкодавцю. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.04.2021 винесеної приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Курінним Анатолієм Васильовичем вих. №19/02-14 від 06.04.2021 відмовлено ОСОБА_1 у визначенні частки в спільному майні подружжя померлого батька ОСОБА_4 та у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в спільному майні подружжя на майно що належало її батькові ОСОБА_10 у зв`язку з відсутністю документів про поділ спільного нажитого майна при житті ОСОБА_4 .
Шлюб між спадкодавцем та ОСОБА_11 був зареєстрований шлюб 26.05.1973 року актовий запис №76.
За ОСОБА_5 станом на 01.01.2013 року зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі права особистої власності на жилий будинок, виданого Виконавчим комітетом Шполянської міської ради від 30.08.1982 року № 2388, в розмірі Ѕ частини, та за ОСОБА_3 на підставі договору дарування, виданого Смілянською державною нотаріальною конторою від 25.09.1982 року №846, в розмірі Ѕ частини, що підтверджується довідкою виданою Шполянським виробничим відділком Комунального Підприємства Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації від 07.05.2021 №168.
Заочним рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 15.06.2022 року справа №710/1385/21 встановлено факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого виконавчим комітетом Шполянської міської ради 30.08.1982 року №2388.
Відповідно до ч.4 ст. 81 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Оскільки набуття права власності на житловий будинок відбулося під час перебування спадкодавця та відповідачки у зареєстрованому шлюбі, тому до правовідносин мають бути застосовані норми Кодексу про шлюбу та сім`ю України та норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.
Відповідно до ст. 22 КпШС України в редакції від 20.06.1969 року, яка діяла на момент набуття права власності на Ѕ частину житлового будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.
Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.
Відповідно до ст. 112 ЦК УРСР майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).
Відповідно до ст. 115 ЦК УРСР кожний з учасників спільної часткової власності має право вимагати виділу своєї частки з спільного майна. Якщо угоди про спосіб виділу не досягнуто, то за позовом будь-кого з учасників майно ділиться в натурі, коли це можливо без нерозмірної шкоди для його господарського призначення. В противному разі власник, що виділяється, одержує грошову компенсацію.
Згідно із ст. 24 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.
Наявні докази в матеріалах справи фактично свідчать, що відповідачка ОСОБА_3 набула право власності на Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, тобто ця частина будинку є особистою її приватною власністю. Іншу Ѕ частину житлового будинку відповідачка набула у власність перебуваючи у шлюбі. Свідоцтво про право власності на цю частину будинку було видане на підставі рішення виконавчого комітету Шполянської міської ради народних депутатів за №9 від 26.08.1982 року на заміну договору купівлі продажу посвідченою Шполянською нотаріальною конторою 14.04.1974 року реєстраційний номер №887 про купівлю незавершеного будівництва будинку готовністю 15% у зв`язку з закінченням будівництва будинку.
Позивачка вступила у спадкові права після смерті свого батька.
Згідно з ч.1 ст. 51 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.
Відповідно до ч.1,2 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.1,2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ст. 28, 29 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.
Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.
Якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу.
Беручи до уваги наведене, а також положення законодавства, вбачається, що у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у зв`язку зі смертю одного з них.
Виходячи із законодавчо встановленої рівності часток кожного із співвласників спільної сумісної власності, відсутності іншої домовленості між ними, суд приходить до переконання, що частка померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шпола Черкаської області, у праві спільної сумісної власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , становить 1/4. Відповідно частка спадкоємця ОСОБА_1 становить 1/3 від розміру частки власності, яка належала спадкодавцю та складає 1/12.
Наявні докази в справі фактично свідчать, що позивач є спадкоємцем за законом. Позивач в установленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх майнових прав на спадкове майно втім йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через у зв`язку з відсутністю документів про поділ спільного нажитого майна при житті спадкодавця ОСОБА_4 .
Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги повне визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно абз. 5 п.35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з Розгляду Цивільних і Кримінальних справ, №10 від 17.10.2014 року, «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.
При задоволенні позову суд стягує з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог на користь позивача понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 908,00 грн. + 454,00 грн за забезпечення позову.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 22, 24, 28, 29 КпШС України, ст. 112, 115 ЦК УРСР 1963 року, ст. 16, 29, 392, 1216, 1217, 1218, 1226, 1267 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 158, 211, 263-265, 280-283, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд -
Встановити, що частка померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шпола Черкаської області, у праві спільної сумісної власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , право власності підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виконавчим комітетом Шполянської міської ради 30.08.1982 року №2388 на ім`я ОСОБА_5 , становить Ѕ від частки спільної сумісної власності подружжя.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , інші дані про особу суду невідомі, право власності на 1/12 частину у житловому будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , який складається із об`єктів нерухомості: житлового будинку з верандою (літ. А, а) загальною площею 121,1 кв.м, житловою площею 66,0 кв.м.; сараю (літ. Б); погріба (літ. п/д); вбиральні (літ. В); колодязя (літ. К); огорожі (№1).
Стягнути пропорційно із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою відповідно до інформація яка міститься в позовній заяві: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , інші дані про особу суду невідомі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , інші дані про особу суду невідомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_7 виданий Шполянським РС УДМС України в Черкаській області від 07.02.2013 року, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_4 , судовий збір у розмірі 1362,00 грн, тобто з кожного з відповідачів по 681,00 грн.
Заходи забезпечення позову визначені ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 08.06.2021 року скасувати.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Шполянського
районного суду С.С. Сивокінь