У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 року суддя Подільського районного суду міста Києва Будзан Л.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «РУСТ УКРАЇНА» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «РУСТ УКРАЇНА» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, а саме: заборгованості по основній заробітній платі у сумі 571 193,40 грн, заборгованості по сплаті річних премій у сумі 2 764 975,00 грн, компенсації за невикористану основну щорічну відпустку у 321 155,90 грн.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата є винагородою за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки ). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Таким чином, інші платежі: зокрема, компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога, добові тощо, не є заробітною платою і тому, в разі заявлення таких вимог, останні не підлягають розгляду в порядку наказного провадження та щодо вказаних виплат не може видаватися судовий наказ.

Разом із тим, як вбачається із прохальної частини, заявник просить суд окрім основної заробітної плати, стягнути з підприємства також несплачені річні премії та компенсацію за невикористані відпустки, що не передбачено положеннями ЦПК України у наказному провадженні, а є прерогативою позовного провадження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Враховуючи викладені обставини, у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 163, 164, 169 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «РУСТ УКРАЇНА» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що в даному випадку відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Леся БУДЗАН