Справа №:2-115/2011(1)
Провадження №: 6/755/643/22
У Х В А Л А

"05" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Яхно П.А..

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», заінтересовані особи: первісний стягувач - ВАТ «ВТБ Банк», стягувач - ТОВ «ФК» Верум Кепітал», боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про заміну сторони виконавчого провадження(стягувача), -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ТОВ «Українська факторингова компанія», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: замінити стягувача у виконавчому листі, у виконанні рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01.03.2012 по справі №2-115/2011(1) з ВАТ «ВТБ Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01.03.2012 задоволено позов ВАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 101.8-01/08 від 12.03.2008. 15.02.2022 між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ТОВ «ФК «Верум Кепітал» укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами №15.02/2022_ВК, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання кредиту №101.8-01/08 від 12.03.2008 укладеним між ВАТ«ВТБ Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». На теперішній час ТОВ «ФК «Верум Кепітал» позбавлено можливості користуватися своїми правами в якості стягувача у виконавчому провадженні, оскільки змінився кредитор у зобов`язанні, та саме до нового кредитора -ТОВ «Українська факторингова компанія» перейшли всі права та обов`язки первісного кредитора, в тому числі право бути стороною виконавчого провадження - стягувачем згідно до Закону України «Про виконавче провадження».

23.11.2022 до суду від представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 надійшли заперечення проти заяви, у яких остання зазначає про те, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07.06. 2022 по справі № 2-115/2011 (1) визнано виконавчий лист № 2-115/2011, виданий 06 лютого 2013 року (дублікат виданий 28 листопада 2014 року) Дніпровським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості за кредитом у сумі 6 058 397,36 грн щодо боржника ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню. Оскільки судом встановлено, що іпотекодержатель ТОВ «Фінансова компанія «Джерело Фінансів» скористався своїм правом, передбаченим договором іпотеки від 12 березня 2008 року, та 14 червня 2016 року передав до статутного капіталу ТОВ «Баріос» квартиру АДРЕСА_1 , яка належала іпотекодавцю ОСОБА_1 , у рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», тобто вирішив питання шляхом позасудового врегулювання спору на підставі договору. Таким чином, внаслідок завершення позасудового врегулювання спору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зобов 'язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 101.8- 01/08 від 12 березня 2008 року припинилися у цілому, у тому числі й у частині, непогашеній за рахунок іпотечного майна». Відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону «Про іпотеку» (в редакції що існувала на момент звернення стягнення на предмет іпотеки) передбачено, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Таким чином, до даних правовідносин необхідна застосування положень ч. 4 ст. 36 Закону «Про іпотеки», оскільки, що іпотекодержатель самостійно обрав такий спосіб захисту як звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження про задоволення його вимог як іпотекодержателя, а отже, всі наступні вимоги до боржника є недійсними. З огляду на вищезазначене, в тому випадку, якщо кредитор здійснив стягнення предмета іпотеки в позасудовому порядку, стягнення непогашеної частини заборгованості є неможливим через пряме застереження, передбачене ч. 4 ст. 36 Закону «Про іпотеку». ОСОБА_1 наголошує на тому, що позасудове врегулювання шляхом набуття іпотекодержателем, а саме: ТОВ «ФК «Джерело Фінансів», у власність предмета іпотеки, має наслідком припинення іпотечного зобов`язання на підставі абз.4 ч.іст.17 ЗУ «Про іпотеку» з моменту державної реєстрації права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем та зумовлює недійсність будь-яких наступних вимог іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання (кредитного договору) в порядку ч. 4 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку». Відтак, зобов`язання щодо виконання рішення Дніпровський районний суд міста Києва 01.03.2012 р. по справі №2-115/2011 р. про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 6 058 397 грн. 36 коп. припинено. Оскільки, зобов`язання щодо виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва 01.03.2012 по справі №2-115/2011 р. про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 6 058 397 грн. 36 коп. припинено на підставі абз.4 ч. 1ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» та у зв`язку з тим, що визнано виконавчі листи № 2-115/2011 (1), такими, що не підлягають виконанню - заява ТОВ «Українська факторингова компанія» задоволенню не підлягає.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України на сторінці Дніпровського районного суду м. Києва. У своїй заяві заявник, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», просив розглядати справу без участі представника.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, заперечення представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи, у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 2-115/2011 (1) за позовом Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу.

12.03.2008 між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 101.8-01/08, відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 101.8-01/08 від 12 березня 2008 року ОСОБА_1 передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 11-12, 13-16, том 3).

01.03.2012 заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитом у сумі 6 058 397,36 грн. Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в рівних частках на користь Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» державне мито в розмірі 1700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., а всього стягнути 1 820,00 грн. судових витрат - по 364,00 грн. з кожного (а.с.184-187, том 1).

18.04.2012 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2012 року залишено без задоволення (а.с. 205, том 1).

16.08.2012 ухвалою Апеляційного суду міста Києва заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2012 року залишено без змін (а.с. 33-35, том 2).

26.11.2012 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Києва заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 16 серпня 2012 року залишено без змін (а.с. 64-65, том 2).

16.06.2014 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва заяву представника Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання задоволено: видано Публічному акціонерному товариству «ВТБ Банк» дублікат виконавчого листа № 2-115/2011р. від 06.02.2013 року по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, відповідно до якого стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 6 058 397 грн. 36 коп. Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-115/2011р. від 06.02.2013 р. по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу (а.с. 88-89, том 2).

09.06.2015 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва заяву Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання задоволено: видано дублікат виконавчого листа № 2-115/2011, виданого 06 лютого 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» боргу у розмірі 6 058 397,36 грн. Поновлено Публічному акціонерному товариству «ВТБ Банк» строк пред`явлення виконавчого листа № 2-115/2011, відносно ОСОБА_5 , до виконання, виданого Дніпровським районним судом м. Києва від 06 лютого 20113 року (а.с. 108-109, том 2).

12.05.2016 між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джерело Фінансів» було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 101.8-01/08 від 12 березня 2008 року (а.с. 17-20, том 3).

Крім того, 12.05.2016 між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джерело Фінансів» було укладено договір відступлення прав за іпотечним договором № 101.8-01/08, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П. від 12 березня 2008 року, зареєстрованого за № 918 (а.с. 21-24, том 3).

13.05.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джерело Фінансів» направлено на адресу ОСОБА_1 вимогу про виконання зобов`язання за договором іпотеки (а.с. 25-26, том 3).

14.06.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джерело Фінансів» передано квартиру АДРЕСА_1 до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Баріос» (а.с. 27, том 3).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер боржник ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 11.04.2022 року, актовий запис № 1473.

07.06.2022 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва виконавчий лист №2-115/2011, виданий 06 лютого 2013 року (дублікат, виданий 28 листопада 2014 року) Дніпровським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості за кредитом у сумі 6 058 397,36 грн., щодо боржника ОСОБА_1 визнано таким, що не підлягає виконанню.

20.07.2022 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва виконавчий лист №2-115/2011, виданий 06 лютого 2013 року (дублікат до нього) Дніпровським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості за кредитом у сумі 6 058 397,36 грн., щодо боржника ОСОБА_5 визнано таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

У відповідності до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Убачається, що за договором про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами №15.02/2022_ВК, ТОВ «ФК «ВЕРУМ КЕПІТАЛ» було відступлено право вимоги ТОВ «Українська факторингова компанія» виконання боржниками боргових зобов`язань за кредитними договорами, що містяться в реєстрі боржників на підставі «ДОГОВОРУ ПРО ВІДСТУПЛЕННЯ (КУПІВЛІ-ПРОДАЖУ) ПРАВА ВИМОГИ грошових зобов`язань за кредитними договорами № 1/2018_ГВ від 13 серпня 2018 року, укладеному з ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ», код за , яке в свою чергу набуло прав вимоги за Кредитними договорами від АТ «ВТБ Банк» від 29.03.2018 року згідно Договору відступлення прав вимоги за Кредитними договорами та Договору про відступлення прав вимоги за Договорами іпотеки. Одночасно з правами вимоги з Кредитними договорами, до Нового Кредитора переходять права вимоги за усіма іншими Договорами, що укладені в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитами, зокрема за Договорами поруки.

Проте, судом установлено, що на момент звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у виконавчому листі по відношенню до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , виконавчий лист №2-115/2011, виданий 06 лютого 2013 року (дублікат, виданий 28 листопада 2014 року) Дніпровським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості за кредитом у сумі 6 058 397,36 грн., щодо боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було визнано таким, що не підлягає виконанню.

Так, суд при визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню керувався наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Тобто, виконавчий лист, є похідним від судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної вище норми ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Найпоширенішою підставою припинення зобов`язання є його припинення унаслідок виконання, проведеного належним чином.

Натомість положення статті 36 Закону України «Про іпотеку» передбачають таку самостійну підставу припинення зобов`язання як позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки з метою забезпечення вимог кредитора - іпотекодержателя.

Частиною четвертою статті 36 Закону України «Про іпотеку», визначено, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Тобто, частина четверта статті 36 Закону України «Про іпотеку» є спеціальною нормою, яка поширюється на зобов`язання, забезпечені іпотекою, що виключає застосування загальної норми статті 599 ЦК України про припинення зобов`язання лише належним виконанням. Така спеціальна підстава припинення забезпеченого іпотекою зобов`язання означає, що припиняються будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання. Це правило поширюється на всі випадки позасудового врегулювання вимог іпотекодержателя щодо основного зобов`язання у повному обсязі, включаючи як основний обов`язок боржника, так і додаткові обов`язки, що існують в межах того ж самого зобов`язального правовідношення. Та обставина, чи залишилося після вказаного позасудового врегулювання фактично не виконаною будь-яка частина основного зобов`язання, правового значення не має.

Саме такого правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 13 лютого 2019 року у справі N 759/6703/16-ц (провадження N 61-22462св18), від 27 лютого 2019 року у справі N 263/3809/17 (провадження N 61-39107св18), від 17 квітня 2019 року у справі N 204/7148/16-ц (провадження N 61-43694св18), у справі N 646/7699/13-ц (провадження N 61-9822св18), від 16 жовтня 2019 року у справі N 337/7391/13-ц (провадження N 61-26751св18), від 20 листопада 2020 року у справі N 295/795/19 (провадження N 61-12137св19), від 17 лютого 2021 року у справі N 754/5275/16 (провадження N 61-13148св19), від 11 березня 2021 року у справі N 524/378/17 (провадження N 61-21241св19).

Отже, у разі завершення позасудового врегулювання, тобто звернення стягнення на предмет іпотеки у способи, визначені статтею 37 Закону України «Про іпотеку», зобов`язання боржника - фізичної особи припиняється, оскільки за змістом положень статті 36 Закону України «Про іпотеку» усі наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Так, кредитний договір № 101.8-01/08, був укладений 12.03.2008 між ВАТ ВТБ Банк та ОСОБА_1 , предметом якого було надання банком позичальникові грошових коштів.

12.03.2008 між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 101.8-01/08, відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 101.8-01/08 від 12 березня 2008 року ОСОБА_1 передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

12.03.2008 між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 були укладені договори поруки.

Убачається, що у правовідносинах, які склались між сторонами боржником є ОСОБА_1 , а ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 є поручителями.

Судом під час розгляду заяви ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) було встановлено, що відбулося позасудове врегулювання спору, шляхом набуття іпотекодержателем, а саме: ТОВ «ФК «Джерело Фінансів», у власність предмета іпотеки, відповідно вказане має наслідком припинення іпотечного зобов`язання на підставі абз.4 ч.іст.17 ЗУ «Про іпотеку» з моменту державної реєстрації права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем та зумовлює недійсність будь-яких наступних вимог іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання (кредитного договору) в порядку ч. 4 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку», відтак, зобов`язання щодо виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01.03.2012 р. у справі № 2-115/2011 р. про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 6 058 397 грн. 36 коп. припинено.

Оскільки, зобов`язання щодо виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва 01.03.2012 р. по справі №2-115/2011 р. про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 6 058 397 грн. 36 коп. припинено на підставі абз.4 ч. 1ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» та у зв`язку з тим, що визнано виконавчі листи № 2-115/2011 (1), такими, що не підлягають виконанню заява ТОВ «Українська факторингова компанія» задоволенню не підлягає, з огляду на те, що боржником зобов`язання у порядку встановленому законодавством було виконано, а зобов`язання поручителів є похідними від зобов`язання боржника, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», заінтересовані особи: первісний стягувач - ВАТ «ВТБ Банк», стягувач - ТОВ «ФК» Верум Кепітал», боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про заміну сторони виконавчого провадження(стягувача).

На підставі викладеного, керуючись ст. 599 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст.ст. 17, 18, 260, 261, 353, 431, 432, 458 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», заінтересовані особи: первісний стягувач - ВАТ «ВТБ Банк», стягувач - ТОВ «ФК» Верум Кепітал», боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про заміну сторони виконавчого провадження(стягувача) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: