Справа №274/6582/22
Провадження № 2-н/0274/481/22
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

"21" листопада 2022 р. м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хуторна І.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и л а :

15.11.2022 ОСОБА_1 звернулась із заявою, у якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.10.2022 і до повноліття дитини.

Відповідно до положень ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи, або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана із порушенням ст. 163 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 181 СК України, визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Тобто, право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу чи з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дитина.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтуванні тим, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Разом з тим, відповідно до доданих до заяви про видачу судового наказу документів неможливо підтвердити або спростувати факт, що дитина проживає разом із заявницею.

Крім того, заявлені вимоги заявниці викладені не коректно, а саме ОСОБА_1 просить стягнути аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_1 звернулась до суду 15.11.2022. При цьому в порушення вищевказаної норми аліменти просить стягувати з боржника починаючи з 06.10.2022.

Таким чином, оскільки, заявницею не надано відповідних документів або їх копій, що підтверджують, що дитина проживає із нею, а отже не доведено її право на звернення із даною заявою, крім того, заявлені вимоги викладені некоректно суддя дійшла висновку, що ОСОБА_3 у видачі судового наказу слід відмовити на підставі п.1. ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя І.Ю. Хуторна