Провадження № 2/161/3908/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 листопада 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Остимчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 . Рішенням Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області №16/7 від 04 квітня 2001 року частина вулиці Зарічна перейменована на вулицю П`ятихатки. У зв`язку з упорядкуванням нумерації будинків АДРЕСА_1 змінено на № 2. Таким чином, позивачі є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_2 . 28 квітня 2007 року позивач ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_4 , однак наразі в провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу між ними. З 16 липня 2008 року відповідач зареєстрував своє місце проживання у вищевказаному житловому приміщенні, що підтверджується відомостями з будинкової книги. Позивачі вказують, що ОСОБА_4 хоч і зареєстрований за вищевказаною адресою, однак ніколи там не проживав, особистих речей відповідача у цьому житлі немає. Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується довідкою, виданою поліцейським громади СВГ ВП Луцького районного поліції ГУНП у Волинській області від 03 серпня 2022 року. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 405 ЦК України, позивачі вважають, що ОСОБА_4 є таким, що втратив право користування житлом, що зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом з метою захисту прав власності.

На підставі наведеного позивачі просять визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 03 жовтня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, попередньо заявивши про можливість розгляду справи без їхньої участі, що підтверджується відповідними письмовими заявами, які надійшли до суду 17 жовтня 2022 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, заявою від 15 листопада 2022 року просить розгляд справи здійснювати без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що позивачі не заперечують щодо заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд установив, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 належав на праві спільної часткової власності подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Копією свідоцтва про право власності від 08 лютого 1996 року підтверджується, що позивачу ОСОБА_1 належить Ѕ частина вказаного будинковолодіння (а. с. 5).

Копією свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 08 лютого 1996 року державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Ходачинською Н. І., підтверджується, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 успадкували після смерті ОСОБА_5 Ѕ частину вищевказаного житлового будинку в рівних долях (а. с. 6).

Установлено, що ОСОБА_6 28 квітня 2007 року уклала шлюбу, у зв`язку з чим змінила прізвище на ОСОБА_7 .

Таким чином, установлено, що позивачі є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_2 .

З архівної виписки з рішення Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області №16/7 від 04 квітня 2001 року вбачається, що частину АДРЕСА_1 (а. с. 7). У зв`язку з упорядкуванням нумерації будинків АДРЕСА_1 змінено на № 2, що підтверджується довідкою Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області від 15 липня 2008 року № 1002.

З копії будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_2 встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований за вищевказаною адресою.

Довідкою поліцейського офіцера громади СВГ ВП Луцького РУП ГУНП у Волинській області Р. Кунцика про результати розгляду звернення ОСОБА_1 підтверджується, що ОСОБА_4 офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак фактично не проживає за місцем реєстрації понад 1 рік. Під час перевірки цього звернення факт не проживання ОСОБА_4 за місцем реєстрації підтвердили сусіди ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а. с. 11).

За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною першою статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно із частиною третьою статті 319 Цивільного кодексу України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Підстави втрати членом сім`ї власника житла права користування цим житлом передбачені частиною другою статті 405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідна наявність одночасно двох умов: відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік та відсутність поважних причин непроживання за адресою такого жилого приміщення.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику будинку (квартири) право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачів про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням знайшли своє підтвердження у судовому засіданні є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 405 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_1 );

Позивач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_2 );

Позивач: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_3 );

Відповідач: ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - невідомо).

Дата складення повного тексту заочного рішення 17 листопада 2022 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь