ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/19970/22

Провадження № 22-ц/4820/1684/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2022 року про відмову у видачі судового наказу (суддя Козак О.В.) за заявою ОСОБА_1 про видачу судового про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначала, що шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано. Від шлюбу є донька ОСОБА_4 , проте ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків по утриманню малолітньої доньки.

Як правове обґрунтування та з посиланням на пункт 4 частини 1 статті 161 ЦПК України просила суд видати судовий наказ, яким стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2022 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення аліментів, яка не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, що відповідно до п.1 ч.1 статті 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу. В прохальній частині заяви заявницею не зазначено розмір частини аліментів, які вона просить стягнути з боржника.

Одночасно ОСОБА_1 роз`яснено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, проте заявниця має право звернутись до суду із заявою про стягнення аліментів у позовному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2022 року скасувати, справу повернути до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

В обґрунтування скарги зазначає, що при розгляді заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції не дотримався вимог процесуального права та не керувався завданнями цивільного судочинства, занадто формально підійшов до застосування норм процесуального закону, що призвело до порушення прав заявника та малолітньої доньки на доступ до правосуддя. Так, вирішуючи питання щодо можливості видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , суд зосередив свою увагу виключно на прохальній частині заяви, не надаючи належної оцінки описовій та мотивувальній частинам заяви.

Як зазначає апелянт, заява про видачу судового наказу до місцевого суду була подана через систему «Електронний суд» та виключно внаслідок технічних особливостей цієї системи числовий вираз 1/4 частки від заробітку, який просила стягнути заявниця з ОСОБА_2 як аліменти на утримання доньки, не було розпізнано електронною програмою, внаслідок чого числовий вираз, зазначений у заяві, було переформатовано як знак питання «?». Натомість апелянт з таким формалізмом суду не погоджується. Зміст самої заяви, поданої ОСОБА_1 , підтверджує, що протягом всього тексту неодноразово робиться наголос на видачі судового наказу саме у розмірі 1/4 від доходу боржника, оскільки наводиться норма, підкреслюється та виділяється саме у частині стягнення аліментів на одну дитину у розмірі 1/4 частини від заробітку, а наявність помилки в програмному забезпеченні системи Судова влада, яка змінила тільки в прохальній частині числовий вираз на знак питання, не є підставою для твердження про невідповідність заяви вимогам процесуального закону.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції, ознайомившись зі змістом заяви про видачу судового наказу, мав всі підстави для застосування відповідної норми права, яка регулює відповідні правовідносини між сторонами.

Суд першої інстанції, відмовляючи у видачі судового наказу, неправомірно послався на п. 4 ч. 1 ст. 163 ЦПК України. Крім того, посилаючись на невідповідні норми процесуального закону, які наведені судом без належного обґрунтування, спонукає своїми роз`ясненнями заявницю до звернення до суду із заявою про стягнення аліментів у позовному провадженні.

Відзиву на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 до Хмельницького апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в даному випадку, про відмову у видачі судового наказу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 через свого представника адвоката Левківського Б.К. звернулась до суду через систему «Електронний суд» із заявою, в якій просила видати судовий наказ, яким стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а. с. 1-19).

В прохальній частина заяви у розмірі аліментів міститься знак питання.

Так, статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За приписами ст. 163 ЦПК України (форма і зміст заяви про видачу судового наказу) заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Згідно з частиною 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; 4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Аналізуючи зазначені норми процесуального права та зміст заяви ОСОБА_1 можна дійти висновку, що за правовим обґрунтуванням заяви про видачу наказу про стягнення аліментів, з посиланням на п. 4 ч. 1 статті 161 ЦПК України, розмір аліментів, які просить стягнути ОСОБА_1 , є зрозумілим, а саме 1/4 частина від усіх видів заробітку (доходу) боржника, що відповідає положенням п. 4 ч. 1 статті 161 ЦПК України та вимогам статті 163 ЦПК України щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, формально підійшов до вирішення вимог заявниці, помилково послався на положення п. 4 ч. 2 статті 163 ЦПК України, зазначивши що ним визначений виключний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, при тому що такий перелік передбачений положеннями статті 161 ЦПК України.

Оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права і перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк