Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1029/22
Провадження № 2/494/384/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого - судді Лебединського С.Й.,

за участю секретаря судового засідання Авдєєвої С.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом адвоката Гаврилович Інни Петрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 «Про стягнення боргу», -

в с т а н о в и в:

Представник позивача, звернувшись до суду із цим позовом просила:

стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: Одеська область Березівський район село Чигирин, РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , наступне:

суму боргу згідно розписки від 03 червня 2021 р. у розмірі 753 313 (сімсот п`ятдесят три тисячі триста тринадцять) гривень 16 копійок;

судовий збір у сумі 7 533 (сім тисяч п`ятсот тридцять три) гривні 20 копійок;

судовий збір за забезпечення позову у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.;

витрати на правничу допомогу у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Також, представник позивача просила розглядати справу за її відсутності, та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

На обґрунтування поданого позову позивач посилався на те, що відповідач попросив у нього в борг на 6-ть місяців 20 000 (двадцять тисяч) доларів США для купівлі вантажної фури. Оскільки з відповідачем вони знали друг друга давно, деякий час перебували у дружніх стосунках і він знав відповідача як відповідальну особу, то погодився. 03 червня 2021 р. він передав відповідачу в борг 20 000 (двадцять тисяч) доларів США терміном на 6-ть місяців під 3% річних, про що була складена відповідна розписка. Далі, у вказаний термін він звернувся до відповідача із проханням повернути гроші, але відповідач спочатку просив почекати, а потім взагалі відмовився від повернення грошей, посилаючись на те, що розписку писав не він і ніякі гроші він повертати не повинен.

Відповідач повідомлявся належним чином, але до суду не з`явився, подав заяву про розгляд без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував.

Судом встановлено наступне.

03 червня 2021 р. була складена письмова розписка, за умовами якої відповідач ОСОБА_2 отримав грошові кошти під розписку у сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США від позивача ОСОБА_1 під 3% річних на строк 6 шість місяців із зобов`язанням повернути отримані гроші до 31 грудня 2021 р..

Проте, відповідач не виконав прийняті на себе зобов`язання, станом на 09 серпня 2022 року створилася заборгованість у сумі 753 313 грн. 16 коп. яка складається з:

20 000 доларів США, що становить відповідно до Офіційного курсу Національного банку України станом на 09 серпня 2022 р. 731 372 грн.;

заборгованість 3% за користування грошима за рік, що становить 21 941 грн. 16 коп.:

Вивчивши матеріали справи, на підставі представлених сторонами доказів, суд дійшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як встановлено судом, позивач, як позикодавець, 03 червня 2021 р. надав відповідачу грошові кошти, а відповідач, як позичальник, зобов`язаний повернути отримані кошти зі сплатою відсотків за користування кредитними грошима, у вказаний в розписці строк до 31 грудня 2021 р..

Отже, на думку суду правовідносини, що склалися між сторонами є фактичним договором займу, згідно умов якого кредитор, позивач по справі, надав другій стороні - боржнику, відповідачу по справі, грошові кошти, які повинні бути повернуті в обумовлений між сторонами строк і на умовах домовленості.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та у порядку, що встановлені договором.

Таким чином, суд вважає що відповідач своїм невиконанням умов договору (розписки) порушив прийняті на себе зобов`язання, а згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання виникають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як зазначено у постанові Великої палати Верховного суду від 16 січня 2019 р. у справі №464/3790/16-ц (провадження №14-0465цс18) вказано, що: «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики, а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей).

У розписці (борговому зобов`язанні) визначено грошовий еквівалент у грошовій валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ст.533 ЦК України). Гривня, як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, у разі укладення цивільно-правових угод, який виконується на території України, можуть визначити у грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент у іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта. Тому укладення договору в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить вимогам закону.

Станом на 09 серпня 2022 р. Офіційний курс НБУ 1 долар США у грошовому еквіваленті складає 36,5686 грн..

Оскільки сума боргу відповідача (відповідно до розписки), становить 20 000 (двадцять тисяч доларів США) та 3% річних, то в перерахунку на грошовий еквівалент гривні, заборгованість становить:

20 000 доларів США х 36,5686 курс гривні = 731 372 гривні.

Заборгованість 3% за користування грошима на рік становить:

731 372 гривні х 3% = 21 941 гривня 16 коп..

Оскільки, з дати отримання відповідачем коштів у борг до моменту звернення до суду минув рік, то відсоток за користування грошима теж розраховано за рік.

Таким чином загальна сума боргу із відсотками становить 753 313 гривень.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимог позивача в частині стягнення заборгованості за договором (розписки) укладеним між сторонами.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 10-13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов адвоката Гаврилович Інни Петрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 «Про стягнення боргу» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 :

суму боргу згідно розписки від 03 червня 2021 р. у розмірі 753 313 (сімсот п`ятдесят три тисячі триста тринадцять) гривень 16 копійок;

судовий збір у сумі 7 533 (сім тисяч п`ятсот тридцять три) гривні 20 копійок;

судовий збір за забезпечення позову у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок;

витрати на правничу допомогу у сумі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через Березівський районний суд Одеської області відповідно до п.15.5 Розділу Х11 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя:____________________________________________-