Справа № 199/5261/22
РІШЕННЯ

Іменем України

01.11.2022

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку загального позовного провадження (при заочному розгляді справи) цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позов обґрунтований тим, що відповідач є матір`ю ОСОБА_1 , втім, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Батько дитини ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на даний час дитина проживає у сім`ї хрещеного батька ОСОБА_4 , який про неї дбає.

В окремо наданій заяві представник позивача просив суд про задоволення позову та про розгляд справи у відсутності позивача.

В силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, відповідач є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 17), місце проживання дитини зареєстровано за адресою місця проживання її матері (а.с. 19-20).

Батько дитини ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 21).

Відповідно до листа від 08.09.2021 р. №1950 КНП «Лозівське територіальне медичне об`єднання» ОСОБА_2 в лікувальному закладі останній раз була в лютому 2018 р., мати дитини замічена у зловживанні алкогольними напоями та випадками залишення дитини без нагляду (а.с. 23).

ОСОБА_2 попереджено про відповідальність по дотриманню прав дітей (а.с. 26, 46).

З 01.09.2021 р. ОСОБА_5 проживає в родині ОСОБА_6 , знайомих старшого брата. Мати на дзвінки класного керівника не відповідає, у групі батьків в «вайбер» не зареєстрована, на батьківських зборах була відсутня (а.с. 30).

Відповідно до наказу служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області від 01.10.2021 р. №131-СЖО ОСОБА_1 взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 34).

Згідно з письмовими поясненнями гр. ОСОБА_7 (а.с. 36) ОСОБА_5 перебували в її родині з кінця липня через те, що мати дитини зловживає алкогольними напрями.

Відповідно до письмових пояснень гр. ОСОБА_4 (а.с. 37), ОСОБА_1 проживає в його родині, оскільки мати дитини зловживає алкогольними напоями, не приділяє уваги дитині.

ОСОБА_1 з 29.09.2021 р. проживає в родині ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , відносини у них добрі, доброзичливі (а.с. 38, 40).

Органом опіки та піклування наданий висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10-12).

Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з невиконання батьком дитини батьківських обов`язків та регулюються ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 7 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7, ч.ч. 1-4 ст. 150, ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК України, ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2 ст. 150, ч. 1 та ч. 2 ст. 155, ч. 1 ст. 179, ч. 2 ст. 179, ст. 182, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191, ст. 242, ч. 1 ст. 243, ч. 1 ст. 247 СК України.

Суд, дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в межах заявлених суду вимог, дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 27 Конвенції про права дитини, ст.ст. 150, 180 СК України, ст.ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Згідно ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Підстави для позбавлення батьківських прав передбачені ст. 164 ЦПК України.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків.

Жодних доказів на підтвердження виконання відповідачем, як матір`ю, батьківських обов`язків відносно дитини суду не надано, та такі в матеріалах справи відсутні.

Джерела отримання доказів вичерпані.

Оскільки обов`язок щодо виховання кожної дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, суд, безпосередньо дослідивши зібрані докази, оцінивши їх на предмет належності і допустимості, достатності та достовірності кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку, приходить до висновку, що, враховуючи встановлення судом обставин того, що відповідач, будучи матір`ю дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує зі свого боку необхідного харчування, одягу, лікування і медичного нагляду, не спілкується із дитиною, що з урахуванням віку дитини вкрай негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, суд, зазначені обставини в своїй сукупності розцінює як умисне ухилення від виховання дитини, зважаючи на свідоме нехтування батьківськими обов`язками відповідачем, та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За умов зміни (виключення) обставин, які стали підставою позбавлення батьківських прав, та при додержанні порядку, встановленого ст. 169 СК України, відповідач має право звернутися з позовом про поновлення її батьківських прав відносно дитини.

Щодо іншої вимоги позову - про стягнення аліментів на утримання дитини, то, відмовляючи в її задоволенні, суд керується наступним.

Діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав (ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»).

Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч. 2 ст. 179 СК).

За ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною.

Згідно ч. 1 ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (ч. 2 ст. 243 СК України).

За ч. 1 ст. 247 СК України дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право:

1) на проживання в сім`ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку;

2) на забезпечення їй умов для всебічного розвитку, освіти, виховання і на повагу до її людської гідності;

3) на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону;

4) на захист від зловживань з боку опікуна або піклувальника.

Оскільки питання щодо встановлення опіки над дитиною не вирішено, не визначена на даний час особа, на ім`я якої сплачуватимуться аліменти на утримання дитини, в задоволенні вказаної вимоги позову належить відмовити, що не позбавляє права звернення цієї особи до суду після встановлення опіки над дитиною.

Керуючись ст. 13, ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Позов Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В задоволенні вимоги про стягнення аліментів відмовити.

Дата виготовлення повного судового рішення 11 листопада 2022 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя В.В.Спаї