КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/5252/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Журби С.О., Голуб С.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У травні 2020 року ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню грошових коштів у вигляді фінансового Кредиту на умовах строковості, зворотності, платності.

Вказує, що 24 грудня 2018 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір №-3, відповідно до якого, позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування та 2,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

Зазначає, що даний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та підписання договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Вказує, що відповідач взяті на себе зобов`язання по Договору позики не виконав, у зв`язку із чим станом на 25 травня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 10848,63 грн.

Просило суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №-3 від 24 грудня 2018 року у розмірі 10848,63 грн. та судові витрати у розмірі 2102 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року, позов ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» заборгованість за Договором №-3 від 24 грудня 2020 року у розмірі 10848,63 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що 03 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис №5978 про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості у розмірі 13680 грн.

Таким чином, позивач вже звернувся з вимогою про стягнення тіла та відсотків.

Зазначив, що на теперішній час здійснюється виконавче провадження №60265209.

Вважає, що задоволення позову призводить до подвоєння цивільно-правової відповідальності, що не допускається.

Також звертає увагу і на те, що він не підписував наданий позивачем договір, а доказів що свідчать про зворотне позивачем не надано.

Зазначає, що створення електронного документу завершується накладенням ЕЦП, без якого документ не матиме юридичної сили.

Суд, не оглянувши оригінал Веб сторінки, зробив висновок про укладення договору - тобто зробив висновок на підставі припущення.

Просив, скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» відмовити у повному обсязі.

На апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Ріальто», яка є правонаступником «ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» подало відзив, обґрунтовуючи його тим, що на підтвердження укладення договору №-3 від 24 грудня 2018 року ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» надано послідовність укладення зазначеного договору із якої вбачається, що одноразовий ідентифікатор 409359 направлявся 24 грудня 2018 року відповідачу о 16:43:32 шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер НОМЕР_2 , який вказувався при реєстрації.

Кредитний договір був підписаний відповідачем 24 грудня 2018 року о 16:44:12 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора 409359 в особистому кабінеті на веб-сайті позивача в мережі Інтернет https://monetka.com.ua.

На підтвердження виконання своїх зобов`язань, позивачем також надано суду чек, з якого вбачається, що кредитні кошти були відправлені позивачу 24 грудня 2018 року на його платіжну картку № НОМЕР_3 емітовану АТ «КБ «Приватбанк» та лист АТ «Таскомбанк».

Відтак, між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не підписував договір є безпідставними, оскільки законом передбачено можливість підписання електронного договору одноразовим ідентифікатором. Законом не визначено обов`язковість підписання електронного правочину електронним цифровим підписом.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Суд першої інстанції, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, врахувавши, що відповідач його не спростував належними доказами дійшов вірного висновку стосовно того, що відповідачем порушено зобов`язання за кредитним договором, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Просило залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року без змін.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом встановлено, що 24 грудня 2018 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та відповідачем був укладений договір №-3, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 3000 гривень строком на 30 днів шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування та 2,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» було перераховано на картковий рахунок відповідача позику в розмірі 3000 гривень, що підтверджується чеком від 24 грудня 2018 року.

Станом на день подачі позову до суду, відповідач борг не повернув, а тому суд вважав встановленими обставини наявності заборгованості в розмірі, визначеному позивачем.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, колегія суддів встановила, що ті обставини, які суд першої інстанції вважав встановленими є доведеними. Висновки суду відповідають таким обставинам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги в частині недоведеності факту проведення ідентифікації відповідача та укладення договору, у передбаченій законом формі, колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://monetka.com.ua.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

На підтвердження укладення договору №-3 від 24 грудня 2018 року позивачем надано послідовність укладення даного договору із якої вбачається, що 24 грудня 2018 року о 16:40:08 відповідачем здійснено авторизацію в особистому кабінеті на сайті веб-сайті позивача https://monetka.com.ua, обрано параметри кредиту: сума кредиту 3000 грн. та строк 30 днів.

24 грудня 2018 року об 16:43:31 відповідач ознайомився з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, умовами кредитування після чого на фінансовий номер телефону НОМЕР_2 був надісланий одноразовий ідентифікатор: «Для подтверждения согласия с условиями Договора введите 409359».

24 грудня 2018 року об 16:44:05 відповідачем введено одноразовий ідентифікатор 409359 та акцептовано пропозицію укласти кредитний договір. Позичальнику надіслане повідомлення про підписання кредитного договору: «Vy podpisali Dogovor! Ego Nomer -3, ukazyvajte ego pri pogashenii kredіta».

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не підписував договір є безпідставними, оскільки законом передбачено можливість підписання електронного договору одноразовим ідентифікатором. Законом не визначено обов`язковість підписання електронного правочину електронним цифровим підписом.

З огляду на викладене вище, встановивши, що відповідач підписав електронний договір шляхом використання(введення) одноразового ідентифікатору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що укладення договору №-3 від 24 грудня 2018 року узгоджується із ст.ст. 6 , 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань утворилася заборгованість в сумі 10848,63 грн., яка складається: боргу в розмірі 3000 гривень, 1980 гривень заборгованості по процентам відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,5% за кожен день користування кредитом за період з 24 грудня 2018 року по 06 лютого 2019 року та 5868,63 гривень заборгованості по процентам відповідно до п. 3.3. кредитного договору за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом за період з 07 лютого 2019 року по 17 травня 2019 року, на підтвердження наявності такої заборгованості надано її розрахунок.

Відповідачем свого розрахунку заборгованості та доказів на підтвердження виконання зобов`язання до суду не надано.

Суд першої інстанції, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, врахувавши, що відповідач його не спростував належними доказами дійшов правильного висновку про порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором, та наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі на вчинення 03 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Гамзатовою А.А. виконавчого напису №5978 про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості у розмірі 13680 грн, колегія суддів не приймає з огляду на те, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2019 року, яка є у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №5978 від 03 жовтня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Гамзатовою Аліною Анатоліївною, який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни (ВП №60265209 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді С.А. Голуб

С.О. Журба