Справа № 346/1099/22
Провадження № 2/346/802/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі головуючого судді Яремин М.П.
з участю секретаря Сав`яка О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.07.2019 року між ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-Страхування» та ОСОБА_2 (страхувальником) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 013267, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки FORD FIESTA, державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно з яким позивач взявна себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
30.05.2021 року в м. Києві, по вул. Зрошувальна, 3/Б, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки FORD FIESTA та автомобіля марки FORD TRANSIT , державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 14.09.2021 року відповідачавизнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Позивачем надіслано відповідачу вимогу про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, однак, врегулювати спір в досудовому порядку ОСОБА_1 відмовився.
Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму відшкодування та понесені судові витрати, які складаються із 2 481 грн. сплаченого судового збору.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. 04.04.2022 року представник позивача ОСОБА_3 надіслав до суду письмове клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 104-105).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме за зареєстрованим місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).
Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.
Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль марки FORD FIESTA, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 (а.с.12).
Судом встановлено, що 29.07.2019 року між ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-Страхування» та ОСОБА_2 (страхувальником) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 013267, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки FORD FIESTA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно з яким ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування» взяло на себе зобов`язання здійснити виплату страхового відшкодування на користь страхувальника при настанні страхового випадку відшкодувати збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 3-10).
У відповідності до положень ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
31.05.2021 року згідно з актом огляду транспортного засобу проведено огляд автомобіля марки FORD FIESTA, номерний знак НОМЕР_1 , та визначено перелік його пошкоджень (а.с.30).
Відповідно до звіту про оцінку КТЗ № 01-28/06 від 28.06.2021 року, складеного ФОП ОСОБА_4 , а також ремонтної калькуляції № 4415 від 28.06.2021 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки FORD FIESTA, номерний знак НОМЕР_1 , визначено в сумі 32 551,57 грн. ( а.с. 18-29, 31-33).
Судом також встановлено, що 08.07.2021 року ОСОБА_2 звернулася до ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 16).
Факт виплати вказаних коштів підтверджено копією платіжного доручення №3406 від 12.07.2021 року (а.с. 34).
Судом встановлено, що 13.01.2022 року позивач звертався до відповідача із вимогою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, однак, вирішити спір в досудовому порядку не вдалося, оскільки вказана вимога залишена відповідачем без задоволення (а.с. 36-38).
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Згідно зі статтями 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.
Згідно зі ст.29 цього Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства, доведеність вини відповідача у завданні майнової шкоди, відшкодування позивачем даної шкоди та виникнення внаслідок цього у позивача права регресної вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача такого відшкодування в загальному розмірі 26 041,26 грн.
Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 481 грн., що стверджується платіжним дорученням від 21.02.2022 року (а.с.44). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в зв`язку із задоволенням позовних вимог.
На підставі ст.ст. 979, 988, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст.22, 29, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 27 Закону України «Про страхування» та, керуючись ст. ст. 12, 13, 82, 141, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263-265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд,-
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Найменування сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .
Повний текст рішення складено 18 травня 2022 року.
Суддя Яремин М. П.