Провадження №2/523/660/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"27" жовтня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Аліної С.С.

за участю секретаря Вовкович І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 35 171 грн. 57коп.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач не виконав прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у нього виникла перед Банком заборгованість у розмірі зазначеному вище.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22.11.2021 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 03.03.2022 року на 12год. 30хв.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 20.09.2022 року на 12год. 30хв.

У судове засіданні представник позивача не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, надала до суду письмову заяву, яка міститься в матеріалах справи, в якій позовні вимоги підтримала, також просила суд розгляд справи проводити у її відсутності (арк.сп.73).

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що 01.02.2019 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі ТВБВ №10015/0616 філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 на підставі Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до п. 3.1. якої, шляхом підписання цієї Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії до Договору, відповідач погодився на одержання (збільшення) кредиту та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору з з істотними умовами кредитування, викладених в Заяві та Умовах користування кредитною лінією.

Згідно з п.п. 3.2 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідачу було встановлено/збільшено кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок НОМЕР_1 у розмірі 27 000 грн.

Пунктом 3.2. Заяви про приєднання передбачено, що відповідно до умов Договору, Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу за дебетовою-кредитною схемою.

Згідно п.п. 3.3.1-3.3.2 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами протягом Грейс - періоду, та 0,001% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами протягом Грейс періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки.

Відповідно до п. 3.1 Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії, підписанням цієї Заяви Клієнт укладає з Банком Кредитний договір, ініціює одержання Кредиту на споживчі потреби та погоджується з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору та підтверджує укладення між ним та Банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяві та Договорі, у тому числі: кредит встановлюється на картковий рахунок № НОМЕР_1 з можливим максимальним розміром 27 000 грн. зі строком кредитування до дати закінчення строку дії платіжної картки. Процентна ставка за користування кредитними коштами є фіксованою і складає 38 % річних, 0,001% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами протягом Грейс періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки.

В подальшому поточний рахунок відповідача було змінено з рахунку НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_2 .

AT «Ощадбанк» свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, надавши ОСОБА_1 кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії на платіжну картку. Однак. Позичальник порушив умови Договору щодо повернення Кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 25.10.2021 року складає 35171,57 грн., з яких:

- 26 754,91 грн. сума основної заборгованості по кредиту;

- 3329,43 грн. проценти за користування кредитом;

- 68,77 грн. комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів;

- 211,86 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту);

- 115,52 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом;

- 2853,40 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту);

- 369,60 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом;

-1296,93 грн. розмір 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту);

- 171,15 грн. розмір 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості (арк.сп.28-29).

З виписки по картковому рахунку за договором вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював погашення заборгованості (а. с. 30-39).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за кредитними договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч.1,2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-2129цс16.

Із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та, частково погашаючи заборгованість за кредитом, фактично визнавав факт отримання ним кредитних коштів.

Доказів на спростування отримання кредитних коштів у розмірі, зазначеному в розрахунку банку, відповідач суду не надав.

Банком наданий розрахунок заборгованості станом на 25.10.2021 року, відповідно до якого загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 35 171,57 грн.

На підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за тілом кредиту відповідачем не спростовано та зазначена заборгованість не погашена, суд вважає, що вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості кредитним договором у розмірі 35 171,57 грн. є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст.1050 ЦК України.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При таких обставинах, позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - підлягають задоволенню.

Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 270 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526,610,612,625,1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (код , 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г,) в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (код , р/р НОМЕР_4 в ООУ АТ «Ощадбанк», МФО:328845, 65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17) заборгованість за кредитним договором в розмірі 35 171 гривень 57 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (, 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г,) в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (, р/р НОМЕР_4 в ООУ АТ «Ощадбанк», МФО:328845, 65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17) судовий збір у розмірі 2 270 гривень.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 04.11.2022 року.

Суддя: Аліна С.С.