Справа № 694/1304/22
провадження № 2-о/694/24/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
01.11.2022 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Федорець С.В.,
присяжних: Курч І.О., Пихтіної О.В.,
за участі секретаря Літвін Н.М.,
адвоката Токар О.М.,
Заявник звернувся до Звенигородського районного суду із заявою про оголошення померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області.
Заява мотивована тим, що батько заявника проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.04.2022 року за заявою ОСОБА_1 його батька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано безвісно відсутнім з 01.01.2013 року. Цим рішенням суду, зокрема, було встановлено, що шлюб між матір`ю заявника та ОСОБА_3 було розірвано 25.04.2006 року, 21.02.2013 року ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області останнього було оголошено у розшук, станом на 08.12.2021 року він не розшуканий і місце його перебування невідоме. Крім того, заявник також зазначає, що станом на 16.07.2022 року ОСОБА_3 перебуває у розшуку, його місце перебування не встановлене, про вклеювання фотокартки по досягненню 45-річного віку не звертався, також не звертався із заявами про отримання ID-паспорту та паспорту громадянина для виїзду за кордон. У банках вказана особа рахунків не має. Оголошення померлим ОСОБА_3 необхідно заявникові для отримання можливості оформлення спадщини, оскільки заявник є спадкоємцем першої черги після смерті батька.
Представник заявника адвокат Токар О.М. підтримала заяву та просила її задовольнити, вимоги викладенні в заяві підтримує.
Зацікавлена особа ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився з невідомих причин, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, заперечень проти заяви ОСОБА_1 не надав, жодних заяв від нього до суду не надходило.
Представник заінтересованої особи - Звенигородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) - у судове засідання не з`явився з невідомих причин, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечень по справі не мають.
Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Проаналізувавши ст. 293 ЦПК України, суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлені такі обставини та відповідні правовідносини.
Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним чином ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 02.12.2002 року, актовий запис №157, виданим Відділом РАШГС Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області.
Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області шлюб між матір`ю заявника та його батьком, ОСОБА_3 , був розірваний. Також з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання заявника.

20.05.2008 року державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_3 відсутній за місцем свого проживання. Так, як боржник з часу стягнення з нього аліментів аліменти не сплачував, державний виконавець звернувся до суду з поданням про оголошення розшуку боржника.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.02.2013 року оголошено розшук боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.04.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано безвісно відсутнім з 01.01.2013 року.

Звенигородським РВП ГУНП в Черкаській області повідомлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 16.07.2022 року перебуває у розшуці за розшуковою справою №207021005, фактичне місце перебування розшукуваного не встановлено.

За інформацією Звенигородського відділу УДМС у Черкаській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно отримував паспорт зразка 1994 року 23 жовтня 1997 року. Вказаний громадянин з заявами про вклеювання фотокартки при досягненні 45-річного віку, оформлення паспорта у формі ID-картки та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, до органів ДМС не звертався, інформація про вихід з громадянства України та виїзд на постійне місце проживання за межі України відсутня.

Також Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) надав відомості про те, що з 2013 року жодних актових записів про шлюб ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або народження у нього дітей, не реєструвалося.

Відомостей щодо наявності у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розрахункових рахунків у будь-якій банківській установі також немає.

За інформацією Державної прикордонної служби, кордон України, лінії розмежування в межах Донецької та Луганської областей, та тимчасово окупованою територією АР Крим, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перетинав.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідомо.

Так, рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Згідно ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, те що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній в місці його постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більш, ніж 19 років, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Копію рішення суд надсилає відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для анулювання актового запису про смерть.

Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 131, 259, 263-265, 293-300 ЦПК України, ст. ст.46, 47 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області, останнє місце проживання: АДРЕСА_2 , померлим.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області, останнє місце проживання: АДРЕСА_2 , померлим з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Світлана ФЕДОРЕЦЬ

Присяжні: Ірина КУРЧ

Олена ПИХТІНА