Справа №198/260/22
Провадження № 2/0198/121/22
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2022 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Білинського М.В., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в смт. Юр`ївка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини,
Позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини.
В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що заочним рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2017 року шлюб між нею та відповідачем розірвано.
Заочним рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_5 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 жовтня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2020 року заочне рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року скасоване.
Рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_5 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 жовтня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, відповідач належним чином не виконує зазначене судове рішення та нерегулярно сплачує аліменти на утримання сина, у зв`язку з чим станом на 23 серпня 2022 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 101 455,61 грн.

На підставі викладеного, позивачка змушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на її користь пеню у сумі 93 905,00 грн. за прострочення сплати аліментів на утримання дитини.

14 вересня 2022 року ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 13 жовтня 2022 року.

13 жовтня 2022 року представник позивачки адвокат Ільченко І.В. в судове засідання з`явилися.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, у суду були відсутні відомості про вручення йому судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання, а з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за фактичним місцем проживання відповідача встановлено, що судову повістку отримала інша особа за довіреністю (а.с. 32), тому судове засідання судом відкладено на 11.11.2022 року.

11 листопада 2022 року представник позивачки адвокат Ільченко І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала.

11 листопада 2022 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, оскільки судову повістку про виклик до суду на 11.11.2022 року за фактичною адресою місця проживання отримав особисто 02.11.2022 року (а.с. 41), а судова повістка про виклик до суду на 11.11.2022 року, ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви, які були направлені відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, повернулися до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 43,44).

Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження надсилається учасникам справи в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128, п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку, копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, вважається днем вручення судової повістки, судового рішення.

З огляду на викладене, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав, тому зі згоди позивача та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2017 року, яке набрало законної сили 13 грудня 2017 року, у цивільній справі № 198/654/17 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 7-8).

Заочним рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року у цивільній справі № 198/655/17 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 жовтня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9-10).

З метою звернення вказаного судового рішення до примусового виконання Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області 27 листопада 2019 року виданий виконавчий лист, на підставі якого Юр`ївським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження ВП № 60758434 (а.с. 13).

Як виходить з Рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року ухвалою суду від 04 лютого 2020 року заочне рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року у цивільній справі № 198/655/17 скасовано.

Також Рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 жовтня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с 11-12).

З метою звернення вказаного судового рішення до примусового виконання Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області 25 березня 2020 року виданий виконавчий лист (а.с. 15).

У зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконує судове рішення про стягнення аліментів на утримання дитини станом на 23 серпня 2022 року він має заборгованість зі сплати аліментів за період з 25.10.2017 до 23.08.2022 у розмірі 101 455,61 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком, виданою Юр`ївським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України (м. Дніпро) (а.с. 14).

Як виходить з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, доданого до позовної заяви, пеня за несплату аліментів за період з 01.11.2017 року до 23.08.2022 року складає 829 960,10 грн., а сукупний розмір пені, що не перевищує 100% заборгованості, складає 93 904,765 грн. (округлено до 93 905,00 грн.) (а.с.17-19).

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц.

Здійснивши розрахунок пені за несплату аліментів, суд погоджується з розрахунком позивачки, оскільки останній виконаний з дотриманням положень про розрахунок пені, викладених у Постанові ВС від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц та з урахування наявної заборгованості по сплаті аліментів.

Будь-яких доказів щодо неможливості сплати неустойки (пені) у зв`язку з тим, що відповідач перебуває в тяжкому матеріальному становищі, отримує мінімальний дохід , має на утриманні інших осіб, тощо, останнім до суду не надано.

З урахуванням того, що згідно ст. 196 СК України стягненню підлягає неустойка (пеня) у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2017 до 23.08.2022 включно у розмірі 93 905,00 грн.

Оскільки позивачка відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягнення в дохід держави з відповідача у розмірі 992,40 гривень.

Керуючись ст. 196 Сімейного кодексу України, ст. ст. 211, 247, 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ), пеню у сумі 93 905,00 грн. (дев`яносто три тисячі дев`ятсот п`ять гривень) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період 01.11.2017 до 23.08.2022 включно.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повне судове рішення складено та підписано 11 листопада 2022 року.

Суддя М. В. Білинський