"11" листопада 2022 р. Справа № 363/4934/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря Тищенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01.12.2021 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Зобов`язано сторони надати до суду оригінал свідоцтва про шлюб.

У визначені судом дати судових засідань, а саме 27.01.2022 року, 01.03.2022 року, 03.06.2022 року, 08.07.2022 року, 16.09.2022 року та 11.11.2022 року позивач не з`являлася, про місце, день та час розгляду справи повідомлялася у визначеному законом порядку про, що свідчать зворотні поштові повідомлення наявні в матеріалах справи. Крім того, позивач була повідомлена про розгляд справи шляхом направлення смс повідомлень за номером телефону вказаний нею у поданій до суду позовній заяві, із зобов`язанням надати суду оригінал свідоцтва про шлюб.

25.01.2022 року позивачем до суду було подано заяву про розгляд справи за її відсутності, у зв`язку із не можливістю участі у судових засіданнях з підстав виїзду на роботу.

16.09.2022 року явку позивача та відповідача у судове засідання призначене на 11.11.2022 року було визнано обов`язковою, про що повідомлено сторін шляхом направлення листа на їх адреси зазначені у позові, а також повторно зобов`язано надати до суду оригінал свідоцтва про шлюб та роз`яснено, що у разі неявки у судове засідання позов може бути залишено без розгляду.

Подальше відкладення розгляду справи суд не вбачає за можливе, оскільки позивач, який обізнаний про наявність справи та отримує повідомлення від суду про призначені судові засідання, на протязі більше ніж дев`яти місяців не проявляє ніякої зацікавленості до справи, в подальшому заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала, а також не виконала вимоги ухвали суду про надання до суду оригіналу свідоцтва про шлюб та явки до суду.

Відповідач в судове засідання також не з`являвся, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Частиною 3 статті 131 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.

Статтею 223 ч.5 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 257 ч.1 п.3 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом порядку.

Європейський суд з прав людини враховує принцип рівності перед законом і судом у своїх рішеннях, при тому, що засади рівності і змагальності у судовому процесі виведені ним із принципу верховенства права, якому підпорядкована вся Конвенція, та є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. (Рішення у справі «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 р., заява № 14448/88).

Процесуальний закон не містить вимог про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути й поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», заява № 11681/85, Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з вимогами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом п.3 ч.1 ст. 257 та ч. 5 ст. 223 ЦПК України - приписи даних норм процесуального закону є імперативними, тому при наявності сукупності підстав, зазначених у цих нормах (належне повідомлення позивача, повторність неявки, не повідомлення про причини неявки, відсутність заяви про розгляд справи у відсутності позивача), суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Підстав для розгляду даної справи у відсутність позивача суд не вбачає, оскільки остання після її неодноразового виклику в судові засідання та визнання її явки в судове засідання обов`язковою, а також зобов`язання судом подання до суду оригіналу свідоцтва про шлюб, в судові засідання не з`являлася, вимоги суду не виконувала, не надала в подальшому суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а можливість розгляду справи у зв`язку із її неявкою слід розуміти за п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Оскільки позивач, являючись ініціатором даного судового провадження, повідомлялася належним чином про день, час та місце судового розгляду, однак, повторно не з`явилася у судове засідання, доказів поважності причин неявки у судові засідання не надала, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача, повідомленого про дату, місце і час розгляду справи належним чином.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 257, 259, 260, 261,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: І.Ю. Котлярова