РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2022 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.,
при секретарі Мордухович К.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, додаткових витрат на дитину та фактично понесених витрат за минулий період
Згідно ухвали судді Київського районного суду м. Харкова від 01.02.2021 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання.
20.04.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив позивача, в якій вона посилалась на обставини, зазначені в позовній заяві. Додатково вказала, що її потреби доводяться доказами, доданими до матеріалів справи. Щодо строку позовної давності, то вона є залежною від минулих оперативних втручань, відповідач нічим не допомагає, мати вимушена постійно шукати кошти. Вказала, що її основні захворювання є постійними та хронічними, вони прогресують та призводять до нових супутніх захворювань. Вказала, що крім основних хвороб, в неї погіршився зір, вона має хворобу щитовидної залози, неврологічні захворювання. Щодо оплати тарифу мобільного зв`язку та вартості мобільного телефону, то вказала, що вона є студенткою, у зв`язку з ситуацією в країні навчається дистанційно та їй необхідний тариф з гарною інтернет платформою. Мобільний телефон є єдиним підходящим засобом для навчання. Підтримує всі позовні вимоги за підстав, вказаних у позовній заяві та просить їх задовольнити.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 20.09.2021 року дана справа надійшла в провадження судді Губської Я.В., призначено судове засідання.
ОСОБА_1 в судове засідання не з*явилась, повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду, враховуючи строки розгляду справи та зміст позовних вимог, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність нез*явившихся сторін, на підставі доказів, наданих сторонами.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Натина А.О. у судове засідання, не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.
18.11.2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений шлюб. Від шлюбу мають доньку- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 07.09.2002 року).
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 26.08.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано.
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 12.10.2015 року по справі №640/11378/15 позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.06.2015 року й до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісяця, з дати набрання рішенням законної сили, й до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 10.01.2017 року було змінено розмір аліментів встановлений рішенням Київського районного суду м.Харкова від 12.10.2015 року по справі №640/11378/15 та було вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі 1904,17 грн., щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили й до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом дитинства ІІ групи з 24.07.2020 року по 01.09.2021 року, що підтверджується довідкою до акта МСЕК серії 12 ААБ №733038 від 19.08.2020 року. Даних про продовження строку дії інвалідності після 01.09.2021 року суду не надано.

Позивачка ОСОБА_1 проживала та проживає разом із матір`ю, що не оспорюється відповідачем.

Відповідно до довідки з місця навчання №670/1601 від 09.10.2020 року ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу денної форми навчання Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна.

Відповідно до контракту №1601/20-024с від 22.09.2020 року Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна ОСОБА_1 навчається на контрактній основі. Плата за навчання складає 11990 грн. на рік.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Оскільки ОСОБА_1 навчається на денному відділенні 1 курсу Університету, поступила в 2020 році, даних про те, що відрахована з навчального заходу суду не надано, стипендії не отримує та не може офіційно влаштуватися на роботу як найманий працівник, то вона потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання.

Мати позивача ОСОБА_3 працює та надає таку допомогу, оскільки повнолітня донька знаходиться на її утриманні, а відповідач такої допомоги на утримання доньки не надає.

У зв`язку з наведеним, суд стягує з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, і фактично ці вимоги визнаються відповідачем.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, інші потреби дитини під час навчання.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Визначаючи розмір аліментів суд, враховуючи матеріальне становище позивачки, яка є студенткою денної форми навчання, матеріальне становище відповідача, частково визнання ним цих вимог, а також ті обставини, що утримання дитини, яка продовжує навчання, є обов`язком обох батьків, тому вважає, що стягнення аліментів в твердій грошовій сумі саме в розмірі 2500 грн. є достатнім для утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, з урахуванням всіх обставин справи.

Стосовно заявлених вимог ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини згідно ст. 185 СК України, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Звертаючись до суду з даними вимогами про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на дитину, позивач посилається на те, що вона є дитиною інвалідом, а тому потребує даних витрат в порядку ст. 185 СК України.

Згідно наданих до суду доказів, позивач ОСОБА_1 є інвалідом дитинства ІІ групи з 24.07.2020 року по 01.09.2021 року, і даних про продовження строку дії інвалідності після 01.09.2021 року суду не надано.

Крім того, суд зазначає, що вимоги ст. 185 СК України щодо стягнення додаткових витрат на дитину підлягають застосуванню лише до повноліття дитини, оскільки дитина в розумінні чинного законодавства є особа до її повноліття, тобто до 18 річного віку.

Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються лише норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючі заявлені позовні вимоги, які викладені у позові від 24.12.2020 року, та відсутність даних про інвалідність позивача станом на момент розгляду справи, суд не вбачає підстав для задоволення даних позовних вимог в порядку ст. 185 СК України.

Щодо вимог про стягнення аліментів за минулий час, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

За змістом цієї норми права стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: - до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; - особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати.

Заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними, наприклад, він звертався до батьків відповідача з проханням вплинути на нього, щоб той платив аліменти на дитину або направляв йому листи з такої вимогою чи на адресу його місця роботи тощо).

Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії.

Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.

Присудження аліментів за минулий час являється правом, а не обов`язком суду, з позовом до якого звернувся позивач. Суд, виходячи із конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, може присудити аліменти на утримання дитини за минулий час, у межах трирічного строку, або відмовити у задоволенні таких позовних вимог.

Оскільки позивачем не надано доказів відповідно до вимог ЦПК України про те, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, а відповідач надав докази того, що він справно сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дочки на користь її матері і заборгованості по сплаті аліментів в нього немає, тому в задоволенні цієї частини позову про стягнення аліментів за минулий час також необхідно відмовити.

Крім того, суд зазначає, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою відповідача, і 18 років позивачу виповнилось 24 липня 2020 року, позов поданий до суду 28.12.2020 року.

Позивач в позові в частині стягнення аліментів за минулий час просить стягнути понесені витрати за 2017, 2019, 2020 роки, коли вона була неповнолітня і виконувалось рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини на користь матері.

А тому, враховуючі дані обставини, крім інших підстав, суд додатково зазначає, що з даними вимогами за минулий період повинна була звертатись мати позивачки, а доказів, що понесені витрати в минулому були сплачені особисто позивачкою суду також не надано.

За змістом частини першої статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до частин першої, шостої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 76-81, 133, 141, 258, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, додаткових витрат на дитину та фактично понесених витрат за минулий період - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), аліменти, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі, у розмірі 2500 грн., щомісячно, починаючи з 28 грудня 2020 року, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , двадцяти трьох річного віку або закінченням навчання.

У задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину в порядку вимог ст. 185 СК України та фактично понесений витрат на дитину за минулий час в розмірі 22809, 26 грн. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: