ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року

м. Черкаси

справа № 711/4586/20 провадження № 22-ц/821/1494/22 категорія на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.

секретар: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк»

правонаступник позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг»

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» - адвокат Грекова Лариса Володимирівна

відповідач: ОСОБА_1

третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2022 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» до ОСОБА_1 , третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про застосування наслідків недійсності нікчемного правочинну.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси знаходиться цивільна справа за позовом ПАТ «Фідобанк», ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» до ОСОБА_1 , третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

15 вересня 2022 року на адресу суду надійшла письмова заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів у даній справі.

Заява обґрунтована тим, що клопотання про проведення експертизи у справі подано до суду правонаступником позивача ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» з метою суттєво формально збільшити ринкову вартість вже проданого нерухомого майна та штучно створити «ознаки нікчемності правочину» - договору № 3518. Вказує, що правонаступником і судом проігноровано ту обставину, що ринкова вартість нежитлової будівлі і земельної ділянки, станом на 26 листопада 2015 року вже визначена експертною організацією «Парето», виконаною на замовлення ПАТ «Фідобанк» з метою продажу нерухомого майна у листопаді 2015 року, і погоджена сторонами Договорів № 3518 і № 3522.

ОСОБА_1 зазначила, що ігноруючи Додаток 1 щодо переліку зон регіонального обслуговування до «Інструкції 53/5 про проведення експертиз», суд доручив проведення чергової нової експертизи не Черкаській експертній організації за місцем знаходження об`єкта оцінки і місцем розгляду справи, а експертній організації, яка знаходиться у м. Києві, де перебуває Пат «Фідобанк» і ТОВ «ФК Капітал Джірінг», і якій вона не довіряє.

Таким чином, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними ст.ст. 43, 49 ЦПК України та для дотримання принципів цивільного судочинства, а саме рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, просила забезпечити докази шляхом витребування у позивача ПАТ «Фідобанк» та у його правонаступника ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» належним чином завірені матеріали економічної (будівельно-оціночної) експертизи щодо визначення ринкової вартості нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 217,6 кв. м., літера А-2. Звіт про оцінку майна № 40 ФБ-2, складеного суб`єктом оціночної діяльності 03 листопада 2015 року (дата оцінки 02 листопада 2015 року), виконані оцінювачем ТОВ «Центр оцінки власності «Парето».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що під час розгляду справи було встановлено, що ні у заяві, ні в судовому засіданні ОСОБА_1 не наведено обставин, за яких слід забезпечити докази, а саме, наявні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання, або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, як це передбачено статтею 116 ЦПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2022 року як незаконну та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час постановлення ухвали суду було порушено засади рівності всіх учасників судового процесу, що є порушенням норм процесуального права та підставою для скасування ухвали суду.

Зазначено, що під час розгляду справи було змінено позивача ПАТ «Фідобанк» правонаступником ТОВ «ФК «Капітал Джірінг».

В результаті купівлі-продажу майнових прав не відбулося відчуження речових прав на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відчужені за договором майнові права на нерухоме майно не було зареєстровано у встановленому порядку за їх покупцем ТОВ «ФК «Капітал Джірінг». Крім того, продавцем ПАТ «Фідобанк» не доведено, що на момент продажу спірних майнових прав, вони були на нього зареєстровані у передбаченому законом порядку, тому Банк не міг у подальшому на законних підставах відчужити такі права на користь ТОВ «ФК «Капітал Джірінг». Відповідно, речові права на вищевказану нежитлову будівлю до ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» не перейшли.

На думку відповідача, ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» має намір здійснити незаконне відчуження майна ОСОБА_1 , а саме: спірних земельної ділянки та нежитлової будівлі, для цього було заявлено клопотання про проведення економічної (будівельно-оціночної) експертизи для визначення ринкової вартості майна.

Судом проігноровано доводи ОСОБА_1 про те, що ринкова вартість нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 станом на 26 листопада 2015 року вже визначена оцінювачем ТОВ «Центр оцінки власності «Парето». Всі належні процедури щодо купівлі-продажу нежитлового майна сторонами ОСОБА_1 (покупець) та ПАТ «Фідобанк» (продавець) виконано відповідно до норм чинного законодавства. Звіт експертизи, проведеної ТОВ «Центр оцінки власності «Парето» перевірений і зареєстрований у Фонді державного майна України, йому присвоєно ідентифікатор за базою ФДМУ, що свідчить про чинність цієї експертизи.

Суд першої інстанції незаконно ігнорує наявність експертизи проведеної ТОВ «Центр оцінки власності «Парето» і всіляко запобігає приєднанню її до матеріалів справи, що є незаконною відмовою відповідачу у доступі до правосуддя. ОСОБА_1 вважає, що вказана експертиза є істотним доказом, за допомогою якого визначена належна ринкова вартість нежитлової будівлі станом на час її купівлі-продажу. За таких обставин, ОСОБА_1 вважає за необхідне здійснення забезпечення доказів судом шляхом витребування матеріалів експертизи, проведеної ТОВ «Центр оцінки власності «Парето» або належним чином її завірених копій у її замовника ПАТ «Фідобанк» або в його правонаступника ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» чи в інших належних інстанціях, так як відповідач ОСОБА_1 не має права витребувати ці докази самостійно, оскільки не є замовником вказаної експертизи.

Оскільки судом було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення доказів, тому ухвала суду підлягає скасуванню як помилкова та така, що прийнята з порушенням норм процесуального законодавства, а матеріали справи підлягають направленню до суду першої інстанції для подальшого розгляду в іншому складі суду.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» зазначено, що доводи апеляційної скарги є необгрунтованими і не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду.

Вказано, що заявником жодним чином не зазначено для доказування яких саме обставин по справі необхідний звіт про оцінку майна, що складений ТОВ «Центр оцінки власності «Парето».

Приписами ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для справи.

Вимога позивача про надання завірених доказів наявності у Пат «Фідобанк» зареєстрованих на нього майнових прав та доказів наявності придбаних ТОВ «Капітал Джірінг» майнових прав має бути конкретизована позивачем, оскільки предметом відчуження на електронних торгах були майнові права, які відмінні від права власності, які є речовим правом, що не підлягає державній реєстрації, оскільки існує окремо від нерухомого майна та незалежно від його правового статусу.

ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» вважає, що відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення доказів, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та обґрунтовано відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

23 листопада 2022 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» - адвокат Грекова Л.В. заявила клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Ухвалою апеляційного суду від 24 листопада 2022 року клопотання адвоката Грекової Л.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.09.2022 року задоволено повністю.

Роз`яснено адвокату Грековій Л.В. ризики технічної неможливості участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо, нестиме учасник справи, який подав до суду відповідну ухвалу.

05 грудня 2022 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з підстав незадовільного стану здоров`я.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що воно не підлягає до задоволення з слідуючих підстав.

Так, згідно ч.1 ч. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктами 10, 11 частини 2 цієї статті визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ч.1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Згідно положень статті 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

Виходячи з вищенаведених норм Конвенції та практики Європейського суду, вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи, що 23 листопада 2022 року розгляд справи розпочався, ОСОБА_1 в судовому засіданні надала свої пояснення відносно апеляційної скарги, її думку було заслухано та буде враховано під час прийняття постанови у справі, заява про відкладення розгляду апеляційної скарги з причин погіршення стану здоров`я не підтверджена відповідними доказами (до заяви про відкладення не долучені медичні довідки про стан здоров`я), апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд без участі сторони відповідача, яка виклала свою позицію в апеляційній скарзі, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення), а також висловила свою позицію під час судового засідання 23 листопада 2022 року, надавши всі необхідні пояснення відносно матеріалів справи та доводів апеляційної скарги.

В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи, які були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Крім того неодноразово роз`яснено адвокату Грековій Л.В. про ризики розгляду справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (з використанням власних технічних засобів).

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду, яка входить в перелік ухвал, визначених ст. 353 ЦПК України, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Ч. 3 ст. 369 ЦПК України передбачено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду відповідає.

Згідно положень частин першої, другої статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Відповідно до частини третьої статті 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно вимог пунктів 4, 5 частини першої статті 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати та зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення, потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому.

Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Отже, процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд (суддя) розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність тощо).

Аналіз норм права, що регулюють порядок вирішення вказаного питання, дає можливість зробити висновок про те, що задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд має пересвідчитися в тому, що у особи, яка бере участь у справі є складнощі в отриманні документів, тобто об`єктивної неможливості одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто, через обставини, які перешкоджають такому поданню. Ці складнощі можуть мати юридичний та фактичний характер. Складнощі юридичного характеру полягають в тому, що на заваді одержанню та поданню доказу є норма закону забороняючого характеру, яка обмежує доступ особи до потрібної доказової інформації. Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, коли, незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалося.

Крім того, основною складовою обґрунтованості заяви про витребування доказів необхідна доведеність обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому.

Така ж позиція Верховним Судом в ухвалі від 02 травня 2019 року під час розгляду справи № 3д/9901/2/19.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2020 року під час розгляду справи № 9901/241/19 зазначила, що недостатньо лише просто написати у мотивувальній частині ухвали пару речень загального характеру про необхідність забезпечення позову чи в даному випадку доказів. Необхідно обґрунтувати існування реальної загрози невиконання рішення суду чи утруднення його виконання, а в даному випадку існування реальної загрози знищення чи втрати доказів, що унеможливить отримання їх в майбутньому.

За результатами розгляду заяву про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову в задоволенні заяви (частина п`ята статті 118 ЦПК України).

Необхідно відмітити, що цивільним процесуальним законодавством передбачено механізм витребування доказів як способу забезпечення доказів (стаття 116 ЦПК України) та витребування доказів (стаття 84 ЦПК України).

Незважаючи на те, що законодавець в ЦПК України відмежував ці поняття та закріпив різними статтями, заявник помилково ототожнює витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим, та витребування доказів як сприяння суду сторонам в поданні відповідного доказу, який неможливо отримати самостійно.

Згідно частини першої статті 84 ЦПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Для вирішення питання про забезпечення доказів, зокрема, і до подання позовної заяви, слід враховувати положення статті 116 ЦПК України, а саме те, що така процесуальна дія може бути вчинена судом, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. В інших випадках витребування доказів можливе у разі неможливості учасника самостійно надати докази, однак на іншій процесуальній стадії, а саме після відкриття провадження у справі.

Звернення до суду з відповідною заявою про забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, це не лише спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати має ґрунтуватися на об`єктивних фактах. Тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

З матеріалів справи вбачається, що заявник звернулася до суду із заявою про витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, посилаючись на те, що вона позбавлена можливості надати суду експертизу про визначення ринкової вартості будівлі, що виконана 03 листопада 2015 року на замовлення ПАТ «Фідобанк» з метою продажу нерухомого майна: нежитлової будівлі загальною площею 217,6 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 , так як не є замовником такої експертизи. Вказаний доказ на думку заявниці є істотним та повинен бути врахований для правильного вирішення справи.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції правильно врахував, що в поданій заяві не наведено обгрунтованих підстав, які дають можливість припускати, що згодом такий засіб доказування може бути втрачено чи його збирання або подання стане згодом неможливим чи утрудненим. Крім того, в ухвалі суду зазначено, що під час розгляду справи, судом буде надана оцінка всіх наявних доказів для правильного вирішення спору.

Будь-яких порушень процесуального законодавства під час розгляду заяви ОСОБА_1 про витребування доказів не встановлено, а відтак, ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2022 року є законною і підстав для її зміни чи скасування судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2022 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» до ОСОБА_1 , третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2022 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.І. Василенко