Справа № 682/1468/22
Провадження № 2/682/530/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючої судді Матвєєвої Н.В.

з участю секретарки судових засідань Дубовка Г.Ю.

представника позивача - адвоката Михалевського Ю.Р.

розглянувши у загальному позовному провадженні під час судового розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позову вказував, що 08.10.2019 року між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошової суми, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Скобало Р.В. У відповідності до п.1 зазначеного Договору, ОСОБА_2 - позичальник отримав від ОСОБА_1 - позикодавця, в позику грошові кошти в розмірі 750 000 грн., що станом на дату укладення договору еквівалентно 30 000 доларів США за офіційним курсом НБУ. Згідно п.2 Договору, сума позики прийнята у повному обсязі від позикодавця позичальником до підписання цього Договору. Відповідно до п.1 ОСОБА_2 зобов`язався повернути ОСОБА_1 грошові кошти до 08.10.2020 року. Однак на даний момент ОСОБА_2 зазначене зобов`язання не виконав. Відтак, на підставі договору позики грошової суми у ОСОБА_2 виникло цивільно-правове зобов`язання перед ОСОБА_1 щодо повернення позики в розмірі 750 000 грн., що еквівалентно 30 000 доларів США за офіційним курсом НБУ.

Відповідно до інформації про курс валют з офіційного сайту Національного банку України, курс іноземної валюти "долар США", щодо національної валюти "Гривні", станом на 15.08.2022 року становить 36,5686 грн. за 1 долар США. Розмір основного тіла заборгованості, виходячи з визначеного грошового еквіваленту в іноземній валюті , становить 1 097 058 грн. Відповідно до п. 8 Договору позики грошової суми від 08.10.2019 року за прострочення виконання зобов`язань за цим договором позичальник ОСОБА_2 виплачує пеню в ромірі 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума позики має бути виплачена з урахуванням 30 % річних від простроченої суми. Відповідно до умов договору позики, термін повернення позики настав 08.10.2020 року. Але враховуючи заборону нарахування пені, штрафів та інших платежів під час дії воєнного стану, які з 24.02.2022 року підлягають списанню кредитодавцем, обчислення 30 % річних слід здійснювати з 09.10.2020 року і до моменту введення воєнного стану в Україні (по 23.02.2022 року включно). Середній офіційний курс НБУ національної валюти "гривня" щодо іноземної валюти "долар США" в період 09.10.2020-31.12.2020 року становив 28,2698 за 1 дол.США, в 2021 році - 27,29 грн. за 1 долар США, з 01.01.2022 до 23.02.2022 року - 27,98 грн. та в лютому 2022 року 28,41 грн. за 1 долар США. Виходячи із наведених значень офіційного курсу національної валюти "гривня" щодо іноземної валюти "долар США", встановленого НБУ, для цілей розрахунку 30 % річних основна заборгованість у розмірі грошового еквіваленту в іноземній валюті (30 000 доларів США) у відповідні періоди становила : 848 094 грн. за період з 09.10.2020 до 31.12.2020 року, 818 700 грн. в період з 01.01.2021 по 31.12.2021, 879 600 грн. в період з 01.01.2022 по 23.02.2022 року. Розрахунок 30 % річних здійснюється за кожен день прострочення за період прострочення з 09.10.2020 року до 23.02.2022 року, що становить 340 310, 83 грн. Загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором позики грошової суми від 08.10.2019 року із врахуванням 30 % річних становить 1 437 368,82 грн. 27.12.2021 року позивачем на адресу відповідача було відправлено вимогу від 22.12.2021 року про повернення суми боргу із врахуванням пені та 30 % від суми невиконаного зобов`язання, однак будь-яка відповідь від ОСОБА_2 на адресу позивача на даний момент не надходила. За весь час з моменту укладення договору позики грошової суми від 08.10.2019 року, відповідач жодного разу не повідомляв про причини невиконання зобов`язання.

Просив суд стягнути з відповідача на його користь основну заборгованість за договором позики в розмірі 1 097 058 грн., 30 % річних у розмірі 340 310,82 грн., всього 1 437 368,82 грн., судовий збір в сумі 12 405 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 11 250 грн.

Позивач за викликом до суду не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність, його представник підтримав заявлені вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та в якій визнав повністю позовні вимоги.

Дослідивши докази по справі суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики грошової суми, відповідно до якого позикодавець передав у власність, а позичальник прийняв грошові кошти у сумі 750 000 грн., що станом на дату укладення договору еквівалентно 30 000 доларів США за офіційним курсом НБУ із зобов`язанням повернути таку ж саму суму до 08.10.2020 року включно. Вказаний договір посвідчений в нотаріальному порядку, приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області. Відповідно до п. 3-10 вказаного Договору, за домовленістю сторін сума позики є безпроцентною. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві грошей готівкою, що буде підтверджено заявою позикодавця. За прострочення виконання зобов`язань за цим договором позичальник виплачує пеню в розмірі 1 (одного) відсотка від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума позики має бути виплачена з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції та 30 (тридцяти) відсотків річних від просроченої суми. Позикодавець має право звернути стягнення на будь-яке майно позичальника на яке, згідно із законодавством України, може бути звернене стягнення. Сторони свідчать, що у тексті цього договору зафіксовані всі істотні умови, що стосуються позики. Будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладення цього договору і не відображені у його тексті, після підписання договору не матимуть правового значення.

22.12.2021 року ОСОБА_1 надіслав на адресу ОСОБА_2 вимогу про повернення суми боргу в добровільному порядку в термін 30 днів з моменту отримання даної вимоги. У вимозі зазначено, що ОСОБА_2 зобов`язаний за цим договором виплатити пеню в розмірі 1 відсоток від просроченої суми за кожен день просрочення, а сума позики має бути виплачена з урахуванням індексу інфляції та 30 (тридцяти) відсотків річних від просроченої суми. В протилежному випадку звертатиметься до суду за стягненням суми боргу з покладенням всіх судових витрат.

29.07.2022 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням "Танасишин, Михалевський та Патнери" укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокатом Михалевським Ю.Р. здійснювалося представництво інтересів позивача у справі за позовом про стягнення боргу за договором позики із ОСОБА_2 .

Згідно ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи.

Так, згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Зобов`язання припиняється з підстав передбачених ст.ст. 599, 600, 604, 609 ЦК України.

За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками (ст. 1048 ЦК України).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 692 ЦК України фактично конкретизовано передбачений статтею 536 цього Кодексу обов`язок боржника сплачувати встановлений договором або законом розмір процентів за користування чужими грошовими коштами та передбачене статтею 625 ЦК України право кредитора вимагати від боржника сплати 3% річних за весь час прострочення, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом об`єктивно встановлено, що 08.10.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошової суми, який підтверджено нотаріально посвідченим договором, відповідно до якого відповідач позичив у позивача грошові кошти в сумі 750 000 грн., що станом на час укладення договору позики становило 30 000 (тридцять тисяч) доларів США, які зобов`язувався повернути до 08.10.2020 року. Однак, в обумовлений сторонами термін відповідач не виконав своє грошове зобов`язання та не повернув позивачу борг згідно договору позики грошової суми 750 000 грн., що еквівалентно 30 000 доларів США.

Оскільки договір позики грошової суми, укладений між сторонами є безпроцентним, але п. 8 вказаного Договору передбачена відповідальність позичальника за прострочення виконання зобов`язання у виді 30 % річних від просроченої суми, тому відсутність реального виконання боржником свого зобов`язання не позбавляє кредитора права на отримання від боржника 30 % річних, що не суперечить ст. 625 ЦК України та узгоджено сторонами в момент підписання договору позики грошової суми від 08.10.2019 року.

Відповідно до розрахунку зробленого позивачем у позові, з яким погоджується суд та відсутні заперечення відповідача, 30 % річних за період прострочення виконання зобов`язання з 09.10.2020 року до початку введення воєнного стану в Україні -23.02.2022 року, з урахуванням курсу долару США, встановленого НБУ на протязі вказаного періоду прострочення виконання зобов`язання, становить 340 310, 82 грн. тому є підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_2 суми боргу за договором позики грошової суми від 08.10.2019 року в розмірі 30 000 доларів США, що станом на час подачі позову за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ до долару США становить 1 097 058 грн. та 30 % річних за період з 09.10.2020 року до 23.02.2022 року в сумі 340 310,82 грн., всього в сумі 1 437 368,82 грн.

Розрахунок 30 % річних за період з 09.10.2020 року до 23.02.2022 року, виходячи із офіційного курсу НБУ гривні до долару США за 09.10.2020-31.12.2020 року 28,2698 за 1 дол.США, 2021 рік - 27,29 грн. за 1 долар США, з 01.01.2022 до 23.02.2022 року - 27,98 грн., лютий 2022 року - 28,41 грн. за 1 долар США.

Основна заборгованість у розмірі грошового еквіваленту в іноземній валюті (30 000 доларів США) у відповідні періоди становила : 848 094 грн. за період з 09.10.2020 до 31.12.2020 року, 818 700 грн. в період з 01.01.2021 по 31.12.2021, 879 600 грн. в період з 01.01.2022 по 23.02.2022 року. Розрахунок 30 % річних за кожен день прострочення за період прострочення з 09.10.2020 року до 23.02.2022 року становить 340 310, 83 грн.

(848 094 грн. Х 30 %) : 100 % : 365 дн. Х 82 дні = 57 159 грн. - за період з 09.10.2020 до 31.12.2020 року - 82 дні;

(818 700 грн. Х 30 %) :100 % : 365 дн. Х 365дн. = 245 609,99 грн. - за період з 01.01.2021 року до 31.12.2021 року- 365 дні;

(845 850 грн. Х30 %):100%:365 дн.Х54 дн.=37 541,83 грн. - за період з 01.01.2022 року до 23.02.2022 року - 54 дні.

57 159 грн. +245 609,99 грн. +37 541,83 грн. = 340 310,82 грн.

З цих підстав позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до акту виконаних робіт № 09/11/2022 від 09.11.2022 року та детального опису робіт, виконаних адвокатом при розгляді зазначеної справи, витрати на правничу допомогу позивача складають 11 250 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню на підставі ст. 141, 142 ЦПК України, судовий збір в сумі 6 225 грн. у зв`язку із визнанням позову відповідачем, та витрати на правничу допомогу в сумі 11 250 грн., всього в сумі 17 475 грн. Позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 % сплаченого ним при подачі позову судового збору у сумі 6 225 грн.

Керуючись ст. 22, 524, 526, 527, 533, 536 ЦК України, ст. 12,13,18,81,141, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , РНКПО НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНКПО НОМЕР_2 , борг за договором позики грошової суми в розмірі 1 097 058 грн., 30 % річних у розмірі 340 310,82 грн., всього 1 437 368,82 грн., судовий збір в сумі 6 225 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 11 250 грн., всього в сумі 1 454 843,82 грн.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 % сплаченого ним при подачі позову судового збору у сумі 6 225 грн. відповідно до квитанції № 94363 від 03.08.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційнорї скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням https://sl.km.court.gov.ua/sud2214/.

Головуючий суддя Матвєєва Н. В.