Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1701/17 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В.В.
Категорія 70 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2022 року, постановлену під головуванням судді Ярмоленка В.В.

у цивільній справі №283/1701/17 за скаргою ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити дії у виконавчому провадженні, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця. З урахуванням уточнень до скарги просив зобов`язати державного виконавця включити в розрахунок місяць липень 2022 та додати до списання заборгованості сплачені суми за квитанціями, доданими до скарги за липень 2022 в розмірі 50 000 грн.; зобов`язати державного виконавця включити суму 4 871,96 грн. до сплати розрахунку по заборгованості в грудні 2017; зобов`язати державного виконавця не враховувати операції конвертації в гривні в 2019 році на загальну суму 284 834,21 грн. до доходу в розрахунок заборгованості; зобов`язати державного виконавця зарахувати до сплати аліментів та розрахунку заборгованості, всі суми, переведені на рахунки доньки ОСОБА_3 відповідно квитанцій-додатків до скарги, приблизно 100 000 грн.; визнати дії державного виконавця неправомірними по відображенню доходу в доларах за період з грудня 2018 року по грудень 2019 року, що відображені в розрахунку заборгованості №55298-409 (відображені у валютній виписці (додаток 2, уточнення до скарги від 15.08.2022), з позначкою «Зарахування переказу на карту VitaliyGordin) та суми конвертації цих доларів в гривні, що збільшили дохід (п.3 «Уточнення до скарги від 15.08.2022), зобов`язати державного виконавця виключити всі суми в доларах та здвоєні суми внаслідок конвертації доларів в гривню за даний період з доходу, зробити перерахунок; зарахувати кошти, які були переведені на картку АТ «Ощадбанк» доньки з позначкою «аліменти» на загальну суму 85 500 грн.; зарахувати кошти, які були переведені з картки АТ «Ощадбанк», належної ОСОБА_3 , на карту юніор в АТ КБ «Приватбанк» на загальну суму 14 700 грн.; зобов`язати державного виконавця виключити з доходу всі надходження в період з грудня 2018 року по грудень 2019 року з розрахунку заборгованості №55298-409 та визначити дохід за даний період виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. В обґрунтування поданої скарги зазначав, що на виконанні Малинського відділу ДВС знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом №283/1701/17 від 01.12.2017 про стягнення з боржника аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , 2007 року народження, в розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно.

Постановою державного виконавця від 31 липня 2022 року в рамках ВП №55298409 по виконавчому листу №283/1701/17, у зв`язку з наявною заборгованістю по сплаті аліментів в розмірі 148622,70 грн., на боржника накладено штраф на користь стягувача в розмірі 74311,35 грн. На думку скаржника, вказана постанова порушує його права. Так, згідно розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем 01.08.2022, станом на 01 липня 2022 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 148 622,70 грн. Однак, при цьому не враховано, що подвійний дохід ОСОБА_2 за 2019 рік утворився внаслідок списання коштів з доларового рахунку та конвертації в гривню в сумі 284 834,21 грн. Зі слів державного виконавця причиною неврахування довідки банку та не видалення доходу в гривнах колонки «Розмір доходу» з розрахунку заборгованості» на загальну суму 284 834,21 грн. було те, що помісячні суми утворені в доларах в колонці «Розмір доходу» не співпали із щомісячними сумами в доларах, які були списані внаслідок конвертації в довідці банку.

Окрім цього, боржником було відкрито рахунок в АТ «Ощадбанк» та перераховано кошти з відміткою «аліменти» в розмірі 80 000 грн. Згодом ці кошти було переведено на додатковий рахунок в АТ КБ «Приватбанк» (картка Юніор), відкритий на ім`я доньки, розпорядником якого є стягувач ОСОБА_1 .

На думку скаржника виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, всі постанови були створені на дату 01.08.2022 та чітко було вказано, що заборгованість наявна на дату на 01.08.2022 р. а розрахунок був здійснений станом на 01.07.2022, до повного розрахунку заборгованості на вказану дату не вистачає одного місяця - липня 2022. Державному виконавцю необхідно включити в розрахунок місяць липень 2022 та додати до списання заборгованості сплачені за квитанціями кошти в розмірі 50 000 грн.

ОСОБА_2 отримано платіжне доручення від Малинської паперової фабрики про перерахунок аліментів на рахунок стягувача ОСОБА_1 в грудні 2017 року в сумі 4891,76 грн., що також не враховано державним виконавцем.

Від доньки скаржник дізнався, що стягувач грошові кошти з картки ОСОБА_4 , переводить на власний депозитний рахунок, що свідчить про порушення вимог законодавства, оскільки аліменти є власністю дитини.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2022 року скаргу задоволено частково. Визнано дії начальника Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Грищенко Марини Миколаївни щодо складання довідки-розрахунку заборгованості по аліментам № 6001/19.9-30 від 01.08.2022 року неправомірними.

Зобов`язано начальника Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Грищенко Марину Миколаївну здійснити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №55298409, виходячи із отриманого боржником доходу (заробітку) та здійснених виплат аліментів за цей період, виключивши з нього суми одержаних доходів (заробітку) боржника: за квітень 2019 року в сумі 88 746,44 грн.; за травень 2019 року в сумі 3 185,80 грн.; за липень 2019 року в сумі 173 151,49 грн.; за вересень 2019 року в сумі 11 940,00 грн.; за жовтень 2019 року 7 810,48 грн.

В решті вимог скарги відмовлено за безпідставністю.

У поданій через свого представника ОСОБА_5 апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні скарги. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема апелянт зазначає, що на час виникнення заборгованості по аліментах боржник офіційно не був працевлаштований, однак отримав значні розміри доходу на свої рахунки, які були відкриті у банківських установах. Тому, при визначенні розміру аліментів/заборгованості державний виконавець виходив із отриманого доходу (на банківські рахунки), визначав відповідну суму з урахуванням мінімального, гарантованого розміру аліментів, який передбачений ч.1 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», ч.1 ст.195 СК України. Вказує, що при розгляді справи в суді першої інстанції, боржник не зміг пояснити джерело походження коштів, як у гривневому, так і у валютному еквіваленті, при цьому у вказаний період часу боржник ніде не працював, тобто кошти, які були отримані на банківські рахунки є його доходом, що узгоджується з рішенням Касаційного цивільного суду Верховного суду у справі №760/4569/18-ц від 05.09.2019 року. Крім того вважає, що суд помилково надав перевагу лише одній довідці про конвертацію валюти за 2019 рік, яка була замовлена, оплачена та виготовлена за вимогою боржника. Та не звернув уваги, що у рамках виконання виконавчого провадження по аліментах державному виконавцю було надано відповідь від АТ КБ «ПриватБанк», щодо наявності відкритих рахунків ОСОБА_2 , а саме: USD дата відкриття - 26.11.2018 року, UAH дата відкриття - 24.09.2021 року. Тому, на думку апелянта, боржник ввів суд в оману, так як надав довідку від 08.08.2022 року по своїх карткових рахунках, а саме: НОМЕР_1 , однак державним виконавши проводився розрахунок заборгованості по аліментах згідно довідки від 20.07.2022 року в якій вказані відкриті рахунки боржника, а саме: НОМЕР_2 (UAH) який було відкрито 24.09.2021 року, НОМЕР_3 (USD), який було відкрито 26.11.2018 року, а рахунок у національній валюті України (гривні) відповідно до довідки від 20.01.2022 року було відкрито 24.09.2021 року.

Вимоги про зобов`язання включити в розрахунок місяць липень 2022 за квитанціями доданими до скарги за липень 2022 в розмірі 50000 грн. та включити суму 4871,96 грн. до сплати розрахунку по заборгованості в грудні 2017 були задоволені державним виконавцем за час розгляду скарги, а тому судом не розглядались по суті.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Нормою ч.8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Аналогічні норми закріплено в п.4 розділу XVI. Особливості виконання рішень про стягнення аліментів Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 N 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5), де також передбачено, що спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що 04 грудня 2017 року державним виконавцем Малинського РВ ГТУЮ у Житомирській області відкрито виконавче провадження №55298409 на підставі виконавчого листа №283/1701/17, виданого 01.12.20007 Малинським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , 2007 року народження, в розмірі ј частини його заробітку (доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.09.2017 і до досягнення нею повноліття.

Згідно статті 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Суд першої інстанції правильно вважав, що ОСОБА_2 не доведено видача і отримання дитиною банківської картки «Юніор» у присутності матері ОСОБА_1 , яка є стягувачем аліментів у виконавчому провадженні № 55298409 і заінтересованою особою по даній справі, оскільки саме ОСОБА_1 є особою, на ім`я якої виплачуються аліменти і яка зобов`язана, за умови отримання, розпоряджатися аліментами виключно за цільовим призначенням, в даному випадку - в інтересах доньки.

Судом враховано, що згідно з рішенням суду про стягнення аліментів на утримання доньки, аліменти стягнуті на користь ОСОБА_1 . Саме з останньою скаржник мав би узгодити яким чином у добровільному порядку будуть сплачуватися аліменти на утримання дитини, розпоряджатися якими мала б тільки мати дитини. Доказів надання такої згоди з боку ОСОБА_1 суду не надано. Не доведено суду і фактів зняття грошових коштів з відкритих на доньку рахунків, малолітньою дитиною або її матір`ю. Не надано суду доказів того, що платник аліментів (скаржник по справі), зараховуючи грошові кошти на вказані картки, лише перераховував їх на банківські картки дитини, які перебували безпосередньо у самої дитини, але сам платник аліментів при цьому не мав фізичного доступу до вказаних карток.

Відповідно до ч.1 ст.31 ЦК України, фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право: 1) вчиняти дрібні побутові правочини. Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість.

Оскільки, отримання аліментів та розпорядження цими грошовими коштами не можна віднести до дрібних побутових правочинів, а 14 років ОСОБА_6 досягла лише 11 грудня 2021 року, то до цього часу вона не мала передбаченої законом цивільної дієздатності на вчинення дій.

За загальним правилом стягувачем у виконавчому провадженні зі стягнення аліментів є не дитина, а той з батьків, на чию користь рішенням суду стягнуті такі періодичні платежі, а відтак сплата грошових коштів боржником в межах виконавчого провадження за таким рішенням суду повинна проводитись саме на рахунок стягувача.

При цьому надання боржником за виконавчим провадженням малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину у спосіб обов`язкової сплати аліментів за рішенням суду.

Крім того, у разі, якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Цього обов`язку ОСОБА_2 не виконано.

За таких обставин суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав вважати про порушення прав скаржника державним виконавцем та наявність підстав для визнання його дій незаконними під час здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом в частині не зарахування коштів, які були переведені на карту юніор в АТ КБ «Приватбанк». Отже, відсутні підстави і для скасування такого розрахунку та зобов`язання державного виконавця до вчинення ним дій щодо здійснення іншого розрахунку заборгованості боржника.

Разом з тим, згідно довідки №3C1L4PE1FSPQG28Н від 08 серпня 2022 року (а.с.46) ОСОБА_2 за період з 19.04.2019 18.10.2019 року здійснив в АТ КБ «ПриватБанк» валютообмінні операції:

19 квітня 2019 року та 23 квітня 2022 року суму в доларах 3330,80 USD конвертовано в сумі 88 746,44 грн.;

17 травня 2019 року суму в доларах 122,44 USD конвертовано в сумі 3 185,80 грн.;

08 липня 2019 року суму в доларах 6811 USD конвертовано в сумі 173 151,49 грн.;

11 вересня 2019 року суму в доларах 484 USD конвертовано в сумі 11 940,00 грн.;

10 жовтня 2019 року та 18 жовтня 2019 року суму в доларах 317,20 USD конвертовано в сумі 7 810,48 грн.

Дохід в гривнях по рахунку НОМЕР_1 за вказаний період був утворений шляхом списання зазначених сум в доларах з доларового рахунку та конвертації доларів в гривні. Інших доходів по рахунку НОМЕР_1 за вказаний період не було.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у державного виконавця не було достатніх підстав для подвійного врахування отриманого платником аліментів доходу та проведення розрахунку заборгованості по сплаті аліментів з урахуванням конвертації валюти.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, а зводяться до переоцінки доказів. Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Надані представником апелянта нові докази на правильність висновків суду не впливають, оскільки обставини щодо сплати заборгованості по аліментах виникли після ухвалення судом оскаржуваного судового рішення та не свідчать про визнання скарги ОСОБА_2 .

Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2022 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: