Ухвала

14 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 638/229/14

провадження № 61-8372ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на частину житлового будинку та земельної ділянки; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 червня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією родиною та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину на житловий будинок літ Ж-2, пенобетонний, житловою площею 75,0 кв. м з надвірними будівлями і спорудами у вигляді альтанки - літ 3, огорожі № 6, 7, 8, 9, 10, замощення-1 та приватизовану земельну ділянку до нього площею 0,0866 гектарів з призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що по АДРЕСА_1 .

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна залишено без розгляду.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 червня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення судів першої та другої інстанцій залишено без змін.

19 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про роз`яснення судового рішення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2019 року заяву ОСОБА_2 про роз`яснення рішення заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2015 року щодо періоду спільного проживання задоволено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 24 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2019 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2015 року відмовлено.

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2022 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у цій справі відмовлено.

26 серпня 2022 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник просить зазначені судові рішення скасувати,

Касаційна скарга ОСОБА_1 містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, з його належним обґрунтуванням, надавши цьому відповідні докази.

Частинами першою та другою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, суд вважає за можливе його поновити.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки вона не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається скарга; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); рішення (ухвала), що оскаржується; підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав); клопотання особи, яка подає скаргу; перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги; дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

До касаційної скарги додаються: копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи; докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності; документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Проте у касаційній скарзі заявник не зазначив передбачені пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України відомості про всіх учасників цієї справи.

Крім того, у прохальній частині поданої касаційної скарги заявник ставить ряд питань, окрім іншого, що не відповідають межам розгляду справи судом касаційної інстанції, визначеним статтею 400 ЦПК України, та не узгоджується із повноваженнями суду касаційної інстанції, встановлених статтею 409 ЦПК України, а саме: заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішенню Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2015 року у справі № 638/229/14 задовольнити; скасувати заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2015 року у цій справі; у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією родиною, визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку відмовити.

Також, касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки викладаючи вимогу про скасування ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2022 року заявник не зазначає яке рішення просить ухвалити за результатами розгляду його касаційної скарги, що не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно надати уточнену касаційну скаргу з приведенням її до належної форми та змісту, також її прохальної частини відповідно до положень статті 409 ЦПК України разом з копіями скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

Також касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги фізичною особою на ухвалу суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої цієї статті становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був установлений у розмірі 2 481 грн, отже, за подання до суду цієї скарги, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Таким чином, заявнику слід сплатити судовий збір за подання цієї касаційної скарги на ухвалу суду у розмірі 496 грн 20 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати платіжний документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Отже, касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2022 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян