Справа № 367/3495/15-ц
Провадження №2-п/367/14/2022
УХВАЛА

Іменем України

20 грудня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Шаповала О.О.,

представника стягувача ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» Рябка С.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 квітня 2016 року, ухваленого у цивільній справі №367/3495/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21 квітня 2016 року, задоволено позов Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вирішено стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і/н НОМЕР_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором № ФЛ-220408-001А від 22.04.2008 р. в розмірі 177 737 (сто сімдесят сім тисяч сімсот тридцять сім) грн. 31 коп.

21 січня 2021 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява від відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 квітня 2016 року, ухваленого у цивільній справі №367/3495/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором У заяві просить суд поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 квітня 2016 року у справі № 367/3495/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору; скасувати заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 квітня 2016 року у справі № 367/3495/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У заяві вказує, що заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 квітня 2016 року у справі № 367/3495/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав. В матеріалах цивільної справи відсутні докази належного повідомлення заявника про наявність судового позову та розгляду справи в Ірпінському міському суді Київської області. За місцем попередньої реєстрації - АДРЕСА_1 відповідач не проживає з квітня 2015 року, що підтверджується відміткою про зняття з реєстрації від 01.04.2015. У зв`язку із тим, що за місцем попередньої реєстрації відповідач не проживав із квітня 2015 року, про звернення ПАТ «Дельта Банк» до нього із позовною заявою про стягнення заборгованості не знав та не був повідомлений. Про наявність заочного рішення суду та провадження по даній справі, ОСОБА_1 дізнався із постанови Ірпінського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції про заміну сторони у виконавчому проваджені № 52478398, яку він отримав лише 14.12.2020 року. Жодної іншої постанови, у тому числі, про відкриття виконавчого провадження відповідач не отримував, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження. У зв`язку із впровадженням карантинних обмежень, пов`язаних із поширенням СОVID-19, можливість ознайомитись та зробити копії матеріалів виконавчого провадження відповідач отримав лише 18 грудня 2020 року. Саме із матеріалів виконавчого провадження він дізнався, що у провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебувала справа за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та було ухвалено у 2016 році заочне рішення суду, яким на користь ПАТ «Дельта Банк» було присуджено стягнути із нього 177 737 (сто сімдесят сім тисяч сімсот тридцять сім) грн. 31 коп. 06.01.2021 відповідач отримав заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 квітня 1016 року у справі № 367/3495/15-ц.

Таким чином, на переконання відповідача, із вищевикладеного слідує те, що самі обставини справи та інформація про судовий розгляд справи йому стали відомі лише наприкінці грудня 2020 року, а тому до суду він не мав змоги звернутися з заявою про перегляд заочного рішення суду раніше, оскільки про нього не знав та жодних повідомлень не отримував. З огляду на що, просить суд визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду та поновити їх.

Щодо рішення суду та наданих доказів позивачем, зазначає, що 22.04.2008 між відповідачем та ПАТ «Астра Банк» був укладений кредитний договір на суму 25 420 дол. США з розрахунку 10,90 % річних користування кредитом на строк з 22.04.2008 по 22.04.2015. У своїй позовній заяві, позивач зазначає, що відповідач не виконував зобов`язання по кредитному договору. Однак, ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що зобов`язання за даним кредитним договором він виконував належним чином, сплачував кредит в строки та в порядку, передбаченому договором. Однак, після різкого підвищення курсу дол. США, зобов`язання стало виконувати значно важче, оскільки розмір кредитних платежів збільшився вдвічі і більше разів. Коли фінансове становище відповідача погіршилось, він звернувся до позивача із заявою про реструктуризацію боргу, обґрунтувавши погіршення свого фінансового становища та підтвердив у заяві свій намір виконувати зобов`язання по кредитному договору. Однак, позивач відповіді на заяву відповідача не надав, а з часом звернувся до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, при чому, його жодним чином не повідомив про свої наміри та відмову у реструктуризацію боргу за кредитним договором. Крім того, відповідач зазначає, що при розрахунку розміру заборгованості, суд не врахував застосування спеціальних років позовної давності до вимог про стягнення неустойки (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 серпня 2019 року, задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, постановлено замінити сторону - стягувача ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТАБАНК» () у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа по справі №367/3495/15-ц, виданого Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» (34047020) на його правонаступника - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд.40 х, код за ).

Постановою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року, задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , постановлено ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити. Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (, адреса місцезнаходження: 380236, місто Київ, вулиця Коновальця, будинок № 36-Б) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (, адреса місцезнаходження: 04050, місто Київ, вулиця Глибочицька, будинок № 40-Х) у виконавчому провадженні з примусового виконання заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 квітня 2016 року у справі № 367/3495/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

08.11.2021 до суду надійшов відзив представника стягувача ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» на заяву про перегляд заочного рішення, в якій представник вказує, що відповідно до заяви про перегляд заочного рішення боржник стверджує, що про існування рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21.04.2016 у справі № 367/3495/15-ц дізнався лише у грудні 2021 року у зв`язку з отриманням постанови Ірпінського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції про заміну сторони у виконавчому провадженні, повідомлення про участь у справі не отримував, місце реєстрації змінив, чим свідомо порушив умови кредитного договору. Зазначає, що сам по собі факт неотримання стороною у справі кореспонденції, яка направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням відповідачем, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження рішення суду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а є наслідком суб`єктивної поведінки відповідача щодо неотримання кореспонденції, яка надходила на його адресу, з метою у такий спосіб уникнути від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором. Окрім зазначеного, якщо особа стверджує про зміну свого місця реєстрації або місця проживання, перебування тощо, то в підтвердження зазначених доводів особа повинна своєчасно надати відповідні належні докази - які в матеріалах справи відсутні. Пунктом 3.3.9. кредитного договору визначено, що ОСОБА_1 зобов`язаний протягом п`яти робочих днів повідомляти кредитора про зміну фактичного місця проживання та місця реєстрації. Докази направлення боржником на адресу кредитора повідомлення про зміну фактичного місця проживання, перебування, реєстрації матеріали справи не містять, їх не існує та боржник неодноразово нехтував положеннями кредитного договору. Представник стягувача вважає, що не може вважатися належним та допустимим доказом копія паспорту боржника до 11 сторінки, де останній запис про зняття з реєстрації місця проживання і відсутня інформація про реєстрацію такого місця. Натомість відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві власності належить 1/5 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Отже інформація з зазначеного реєстру є єдиним належним доказом, що боржник проживає до цього часу за вказаною адресою, куди судом, виконавчою службою та кредитором направлялася вся кореспонденція в тому числі і процесуального характеру. Іншу частку у зазначеному помешканні мають родичі боржника, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які у разі ухилення боржника від отримання процесуальних документів мали їх йому передати. Таким чином, судом належним чином направлялись процесуальні документи на адресу боржника в тому числі і завірена належним чином копія заочного рішення від 21.04.2016.

Щодо поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, представник стягувача зазначає, що копія заочного рішення відповідно до матеріалів справи була направлена на адресу відповідача, яка наявна у матеріалах справи. Заява про перегляд заочного рішення подана до суду 15.01.2021 - через п`ять років після ухвалення рішення судом та перебування виконавчого листа виданого на виконання зазначеного рішення в органах виконавчої служби на примусовому виконанні. Заявник не подав заяви із проханням поновити процесуальний строк, пропущений з поважних причин. В прохальній частині заяви про перегляд заочного рішення міститься прохання поновити строк на подачу заяви, в обґрунтування чого заявник вказує на те, що судові виклики він не отримував, а про рішення дізнався з виконавчого провадження. Коли саме, дізналась про ухвалене рішення, інформація та докази відсутні. Таким чином, встановлено, що заявник пропустив строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, доказів поважності пропуску строку не надано, як і не вказано поважної причини його пропуску. У зв`язку з наведеними обставинами вбачається, що боржнику було належним чином повідомлено про розгляд зазначеної справи, відповідні постанови направлялись боржнику на стадії виконання рішення суду, а неявка його у судові засідання свідчить лише про спробу у такий спосіб ухилитися від виконання рішення суду та зобов`язань за кредитним договором. Боржник достовірно знав про невиконання своїх зобов`язань за кредитним договором та про судовий процес за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за цим кредитним договором. Зазначеними хибними твердженнями щодо місць свого проживання та причин неотримання повідомлень та вимог кредиторів - боржник вводить суд та учасників справи в оману сподіваючись у такий спосіб отримати зручне для нього рішення суду.

Щодо інших доводів боржника, представник стягувача вказує, що залишається незрозумілою поведінка та доводи боржника, який отримавши кредит у доларах США та маючи дохід в національній валюті, усвідомлюючи наслідки коливання курсу національної валюти по відношенню до долару США стверджує про те, що «розмір кредитних платежів збільшився вдвічі і більше разів». Крім цього, наведене боржником не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки відповідно до Додатку № 1 до Кредитного договору від 28.04.2008 розмір щомісячного платежу становить 434,00 долари США. Збільшення розміру платежу на умовах кредитного договору могло відбуватися лише у випадку прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку із чим умовами передбачено нарахування штрафних санкцій. А перерахунок боржником своєї заборгованості у валюті кредиту на заборгованість у національній валюті не має жодного значення для вирішення справи по суті, адже банк веде облік заборгованості позичальника у валюті кредиту, у ній же здійснюються відповідні проводки, в т.ч. нарахування відсотків, зарахування коштів в рахунок погашення основної суми кредиту (тіла) нарахованих відсотків та інших платежів передбачених умовами кредитного договору. Щодо посилання боржника, що суд не застосував спеціальну позовну давність до вимог по стягненню неустойки то відповідно до матеріалів справи та заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21.04.2016 у справі №367/3495/15-ц - заборгованість по сплаті будь-якої неустойки не стягувалась. Стягувалась лише основна сума заборгованості за Кредитним договором у розмірі 157 819,63 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 19 917 грн. 68 коп. Окрім зазначеного положення статті 267 Цивільного кодексу України є чинними та існує відповідний порядок до застосування позовної давності.

Отже, враховуючи наведене, аргументи боржника не мають істотного значення для правильного вирішення справи, жодного доказу ОСОБА_1 який би підтверджував його заперечення не надано, також не надано доказів виконання умов кредитного договору, поважності причин неявки у судове засідання та неотримання судового рішення боржником не наведено. У зв`язку з чим, просить залишити заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без розгляду.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заява відповідає вимогам ст. 285 ЦПК України.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про отримання відповідачем ОСОБА_1 копії заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області, суддя приходить до висновку про наявність підстав для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив задовольнити подану заяву про перегляд заочного рішення.

У судовому засіданні представник стягувача ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» Рябко С.О. просив залишити заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без задоволення.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 02 червня 2015 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» подало позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

02 червня 2015 року ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

Суд враховує, що відповідно до відповіді ВАДР УДМС України в Київській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мав зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , 01.04.2015 був знятий з реєстрації за вказаною адресою на адресу: АДРЕСА_2 (а.с. 71). Однак, судові повістки, крім судової повістки про виклик у судове засідання, призначене на 09.03.2016, направлялися відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 не з`являвся в судові засідання та не повідомив про причини своєї неявки з поважних причин, оскільки відсутні дані щодо обізнаності відповідача про дату та час судового розгляду.

При цьому, зі змісту положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України видно, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно кількох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, в даному випадку суд, дійшовши висновку про наявність поважних причин неявки в судове засідання та не повідомлення суду про причини неявки, не вбачає у заяві про перегляд заочного рішення суду посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, до заяви про перегляд заочно рішення жодного доказу в розумінні положень ст. 76 ЦПК України не додано.

Фактично у своїй заяві відповідач вдається до переоцінки доказів та обставин, які судом оцінені і встановлені при прийнятті рішення, тобто заявник фактично не погоджується з прийнятим рішенням, здійсненою судом оцінкою доказів та встановленими обставинами справи і відповідно застосованими судом нормами чинного законодавства України.

Однак, такі посилання відповідача не є доказами, що мають істотне значення для правильного вирішення справи в розумінні положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а є підставою для апеляційного перегляду рішення суду, оскільки суд першої інстанції не може скасувати заочне рішення суду для надання іншої правової оцінки тим самим доказам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 259-261, 284, 288, 353-355 ЦПК України, суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення у цивільній справі №367/3495/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 квітня 2016 року, ухваленого у цивільній справі №367/3495/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Кравчук