Справа № 204/974/22
Провадження № 2/204/1174/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Черкез Д.Л.,
за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення об`єднаної житлової комісії, поновлення на квартирному обліку, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив: визнати протиправним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 22 листопада 2021 року № 10, затвердженим наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22 листопада 2021 року №1061, про зняття підполковника запасу ОСОБА_2 з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 у зв`язку зі звільненням у запас, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; зобов`язати об`єднану житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити підполковника запасу ОСОБА_2 та членів його сім`ї на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 . В обґрунтування позову зазначено, що позивач ОСОБА_2 - підполковник запасу, заступник начальника відділу взаємодії управління територіальної оборони, був звільнений наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 17 вересня 2018 року № 420 у запас. Вислуга років у Збройних Силах становить 36 років 05 місяців 10 днів. Проходив військову службу в період з 05.08.1982 року по 30.10.2018 року, учасник АТО. Позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач перебував як пільговик на квартирному обліку у Дніпропетровському гарнізоні й житловій комісії військової частини НОМЕР_1 з 03 лютого 1995 року, складом сім`ї три особи. Службову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , отримав у 2005 році, житловою площею 42,4 кв.м. та загальною площею 73,1 кв.м., на підставі рішення виконкому № 193. За час проходження військової служби постійним житлом не забезпечувався, ні позивач особисто, ні його сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 участі в приватизації державного майна не приймали. 23 лютого 2021 року позивач звернувся з заявою до військової частини НОМЕР_1 , об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 про виключення квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якій позивач мешкає зі своєю родиною у складі трьох осіб, з числа службових квартир та надання позивачу цієї квартири для постійного проживання із зняттям з квартирного обліку. Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 288 від 02 квітня 2021 року з метою виконання наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», протоколу від 23.02.2021 року № 2 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було погоджено переведення трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 із числа службового житла та розподілити її для постійного проживання підполковнику запасу ОСОБА_2 зі складом сім`ї 3 особи. У грудні 2021 року позивач дізнався з листа від 25 листопада 2021 року № 29/11/19 голови об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 про прийняття нового рішення на підставі протоколу від 22 листопада 2021 року № 10, затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.11.2021 року № 1061, про зняття позивача з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 . Вважає рішення об`єднаної комісії військової частини НОМЕР_1 щодо зняття позивача з квартирного обліку таким, що суперечить чинному законодавству. Військовослужбовцям, які мають вислугу па військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла. Держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше. Військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку. Дії відповідача мають протиправний характер, що призвело до погіршення майнового сподівання позивача на отримання житла для постійного проживання. Відтак, діями відповідача позивач позбавлений легітимних сподівань на отримання житла. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.
27 квітня 2022 року від представника відповідача Військової частини НОМЕР_1 - Кравченко М.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_2 він вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31 жовтня 2018 № 253 (по стройовій частині) та наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 17 вересня 2018 № 420 підполковника ОСОБА_2 звільнено з військової служби у запас. Наказ про своє звільнення позивач не оскаржував. Таким чином, має місце порушення строку для звернення позивачем до суду із позовною заявою. Згідно частини 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції від 01.01.2019 року чинній на момент звільнення позивача, зазначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Редакція частини 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», про яку зазначає позивач у своєму позові, датована 30 березня 2021 року. Відповідно до статті 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Просить суд також врахувати те, що військова частина НОМЕР_1 не є розпорядником коштів та знаходиться на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 , тому позовна вимога стосовно будь-яких виплат заявлена до неналежного відповідача.
В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.
Представник відповідача - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.
Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 проходив військову службу у період з 05 серпня 1982 року по 17 вересня 2018 року, загальна вислуга років складає 36 років 05 місяців 10 днів, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується довідкою № 7/61/10 від 19 лютого 2021 року, виданою Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (а.с. 14), а також додатково підтверджується Витягом із послужного списку ОСОБА_2 (а.с. 15).
Наказом командира військової частин НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 253 від 31 жовтня 2018 року підполковника ОСОБА_2 , заступника начальника відділу взаємодії управління взаємодії управління територіальної оборони, звільненого наказом командуючого Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 17 вересня 2018 року № 420 у запас, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) наказано вважати таким, що справи та посаду здав, з 31 жовтня 2018 року виключено зі списків особового складу частини, знято з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Індустріального РВК м. Дніпро, вислуга років у Збройних Силах становить: календарна 36 років 01 місяць (а.с. 11).
Також, підполковник ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим 06 лютого 2015 року (а.с. 13), в період з 21 вересня 2014 року по 20 жовтня 2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, що підтверджується довідкою № 458 від 27 жовтня 2014 року, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 (а.с. 12).
На підставі рішення Виконкому Баглійської райради м. Дніпродзержинська № 193 від 18 липня 2005 року ОСОБА_2 , сім`я якого складається з трьох осіб ( ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 ) 23 серпня 2005 року було видано Ордер № 04 серії 03 на право зайняття 3-кімнатної квартири житловою площею 42,4 кв.м., загальною площею 73,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22).
Сторонами визнавався той факт, що позивач ОСОБА_2 перебував на квартирному обліку.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до абз. 1 п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У абзаці 4 пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей визначає Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081.
У пункті 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі Порядок № 1081), визначено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Як вже було зазначено вище, позивач ОСОБА_2 на момент звільнення з військової служби у запас та виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 мав вислугу на військовій службі більше 20 років.
З Витягу з протоколу засідання об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , 5 військовий оркестр, Дніпропетровський медіа-центр МО України, 1242 центр реалізації договорів Генерального штабу ЗС України, Державного підприємства обслуговування повітряного руху України) № 10 від 22 листопада 2021 року (а.с. 8-9) вбачається, що на засіданні вказаної житлової комісії було прийнято рішення зняти з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 підполковника запасу ОСОБА_2 у зв`язку зі звільненням у запас, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 1061 від 22 листопада 2021 року «Про затвердження протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 » було затверджено протокол засідання об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 від 22 листопада 2021 року № 10. Контроль за виконанням наказу та внесенням змін в облікові документи особового складу, які перебувають на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 , та оформлення всіх необхідних документів покладено на голову об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 10).
Листом Голови об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25 листопада 2021 року № 29/11/19 ОСОБА_2 було повідомлено про те, що він знятий з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 . Дане рішення обумовлене тим, що ОСОБА_2 був звільнений з лав Збройних Сил України у запас відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) та з 31 жовтня 2018 року виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Роз`яснено право звернутись до суду для оскарження даного рішення (а.с. 7).
Не погоджуючись з рішенням щодо зняття з квартирного обліку, посилаючись на незаконність такого рішення, у лютому 2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.
Так, згідно з пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.
Підстави для зняття військовослужбовців з житлового обліку передбачені пунктом 30 Порядку № 1081. Відповідно до цього пункту, військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено два види звільнення військовослужбовців з військової служби: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.
Такої умови для зняття з квартирного обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, як припинення військової служби на підставі підпункту «к» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не містить ні Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», ні Закон України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», ні Порядок № 1081, ні Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (у редакціях, що діяли на час виникнення спірних правовідносин).
Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на залишення на квартирному обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, прямо передбачених пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями № НОМЕР_6 .
Вказані висновки повністю узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року по справі № 740/3917/20.
Під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що позивача ОСОБА_2 звільнено з військової служби саме у запас, він має вислугу на військовій службі більше 20 років.
Будь-яких законних підстав для зняття позивача ОСОБА_2 з квартирного обліку під час розгляду вказаної справи судом не встановлено.
При цьому, прийнятими нормативно-правовими актами держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених житловим законодавством і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи все вищенаведене, оскільки військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на залишення на квартирному обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, а також військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла, з урахуванням того, що законні підстави для зняття позивача ОСОБА_2 з квартирного обліку на час прийняття оскаржуваного рішення були відсутні, суд приходить до висновку, про протиправність дій об`єднаної житлової комісії при Військовій частині НОМЕР_1 щодо зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 у зв`язку зі звільненням у запас, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за підпунктом «к».
За таких обставин слід визнати протиправним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , 5 військовий оркестр, Дніпропетровський медіа-центр МО України, 1242 центр реалізації договорів Генерального штабу ЗС України, Державного підприємства обслуговування повітряного руху України), оформлене протоколом від 22 листопада 2021 року № 10, який затверджено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22 листопада 2021 року № 1061, в частині зняття підполковника запасу ОСОБА_2 з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 у зв`язку зі звільненням у запас, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за підпунктом «к», а отже позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині підлягають задоволенню.
Дії відповідача щодо зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку, як особи, яка потребує поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання є порушенням прав позивача, відповідних гарантій у процесі прийняття рішення щодо права на житло чи права на одержання компенсації за належне для отримання жиле приміщення.
Також, такі дії відповідача прямо порушують конституційне право позивача на житло, передбачене статтею 47 Конституції України, та гарантії, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
При цьому, відповідно до статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Отже, під час розгляду справи знайшов підтвердження факт порушення прав позивача діями відповідача, яке підлягає судовому захисту, у зв`язку з чим необхідно також зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити підполковника запасу ОСОБА_2 та членів його сім`ї на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 , у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині також підлягають задоволенню.
Саме такий спосіб захисту, на переконання суду, призведе до поновлення гарантованих законом прав позивача та їх ефективного захисту.
Щодо наведених у відзиві на позовну заяву тверджень відповідача про порушення строку для звернення позивача до суду з даним позовом та посилань відповідача на ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що вони є абсолютно безпідставними, оскільки справа розглядається у порядку цивільного судочинства і встановлений законом шестимісячний строк звернення до адміністративного суду застосуванню до виниклих між сторонами правовідносин не підлягає. Крім того, предметом даного позову є оскарження рішення рішення об`єднаної житлової комісії щодо зняття з квартирного обліку від 22.11.2021 року, а не наказу про звільнення позивача з військової служби у запас від 31.10.2018 року. За наведених мотивів суд зазначені заперечення відповідача до уваги не бере та відхиляє як неналежні.
Посилання представника відповідача на редакцію частини 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції від 01 січня 2019 року, чинну на момент звільнення ОСОБА_2 з військової служби у запас, суд до уваги не бере та відхиляє як безпідставні та помилкові, оскільки станом на день прийняття відповідачем оскаржуваного рішення зазначена частина статті 12 згаданого Закону мала саме таку редакцію, яка надає право військовослужбовцям, які на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, залишатися на квартирному обліку до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.
Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відноситься до предмета спору та є явно необґрунтованими.
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні, а позивач на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за позовними вимогами немайнового характеру у розмірі 992,40 грн.
На підставі ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, та керуючись 2, 4, 76-81, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення об`єднаної житлової комісії, поновлення на квартирному обліку задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , 5 військовий оркестр, Дніпропетровський медіа-центр МО України, 1242 центр реалізації договорів Генерального штабу ЗС України, Державного підприємства обслуговування повітряного руху України), оформлене протоколом від 22 листопада 2021 року № 10, який затверджено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22 листопада 2021 року № 1061, в частині зняття підполковника запасу ОСОБА_2 з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 у зв`язку зі звільненням у запас, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за підпунктом «к».
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити підполковника запасу ОСОБА_2 та членів його сім`ї на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 .
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ - НОМЕР_7 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні, 40 копійок) на користь держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез