Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайо нний суд Закарпатської області у складі:

Головуючої судді Хамник М.М.,

за участі секретаря судового засідання - Івашко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останніх солідарно заборгованість за кредитним договором №59/03-2008 від 11.03.2008, що в гривневому еквіваленті станом на 30.07.2020 складає 1506975,73 грн.(один мільйон п`ятсот шість тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять грн.,73 коп.), яка складається з наступного: заборгованість за тілом - 544 684,88 грн.; заборгованість за відсотками - 886 954,51 грн.; заборгованість за комісією - 75 336,34 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 березня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №59/03-2008 від 11.03.2008 відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 20 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,49% річних, з кінцевим терміном повернення 10.03.2023.

З метою забезпечення кредитного договору №59/03-2008 від 11.03.2008 між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки від 11.03.2008 року, відповідно до умов якого поручитель ( ОСОБА_3 ) поручився перед кредитором (банком) за належне виконання позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору №59/03-2008 від 07.03.2008.

Згідно Договору №GL48N718070_I_6 про відступлення прав вимоги від 30.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. рестр.№1456, право вимоги за Кредитним договором, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) - ПАТ «КБ «Надра» відступив на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСНРУП» разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Позичальнику та поручителю направлялись повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором та вимоги про усунення порушень вимог договору та сплату заборгованості в тридцятиденний строк. Однак, станом на 06.08.2021 відповідачі вимоги не виконали, заборгованість за кредитом не погасили.

Відповідач ОСОБА_1 відзиву на позов не подав.

Представник відповідача, ОСОБА_4 , адвокат Радь І.І. 08.04.2022 подав суду відзив на позовну заяву в якому зауважив, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» адресовані ОСОБА_4 , що підтверджується аналізом матеріалів справи №308/11020/21, а в якості відповідача вказано ОСОБА_2 , якого в даних правовідносинах немає.

Також посилається на відсутність належних доказів, які підтверджують відступлення прав вимоги ВАТ «КБ «Надра» до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» за кредитним договором №59/03-2008 від 11.03.2008 року. Зокрема, з них неможливо встановити його номер, що унеможливлює пересвідчення в тому, що відповідний договір є саме тим договором за яким відбулось відступлення.

З аналізу наявного в матеріалах справи договору про відступлення прав вимоги видно, що такий є ніби - то нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. та зареєстрованим в реєстрі за №1456, а оскільки додатки №1-4 є невід`ємною частиною договору про відступлення прав вимоги, то такі повинні бути підшитим до основного договору, однак вони не долучені позивачем.

Також стверджує, що ОСОБА_5 жодних документів, які підтверджуються відступлення прав вимоги за кредитним договором №59/03-2008 від 11.03.2008 року від ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» не отримано.

Відповідач також не погоджується з визначеною у позові сумою заборгованості, посилаючись на те, що з умов кредитного договору №59/03-2008 від 11.03.2008 року вбачається, що оскільки ОСОБА_1 узяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) то строк виконання кожного щомісячного зобов`язання, згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього місяця строку, а відтак право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Відсутність розрахунку до позовної заяви унеможливлює визначення періоду нарахування та розміру щомісячних платежів.

Відповідач також вказує на відсутність підстав для солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором №59/03-2008 від 11.03.2008 року, через те, що договір поруки є неналежним та недостовірним доказом, оскільки з преамбули договору вбачається, що відповідний догорів укладений між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_4 . Разом із тим, з аналізу частини договору поруки під назвою «Реквізити сторін» (ст. 2 договору поруки) видно, що підписантом відповідного договору зі сторони поручителя є ОСОБА_2 , який має з відповідачем виключно схоже прізвище - ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 24 травня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з тим подав клопотання від в якому просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Відповідач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце його проведення. Про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, разом з тим, його представник адвокат Радь І.І. подав клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, правом подання відзиву на позов не скористався і позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи встановлено, що 11 березня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №59/03-2008 від 11.03.2008 відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 20 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,49% річних, з кінцевим терміном повернення 10.03.2023.

Відповідно до п. 3.3.1 кредитного договору позичальник повертає кредит та сплачує нараховані відсотки шляхом сплати мінімального необхідного платежу, розмір якого становить 293 доларів США. Згідно пункту 3.3.4. кінцевий термін повернення кредиту 10 березня 2023 року.

За п. 4.2.4 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий необхідний мінімальний платіж та інші платежі, передбачені цим договором у термін, визначений п.3.3.3 договору, а також у випадку, передбаченому у п. 4.3.6 цього договору. Також, відповідно до п.7.3. кредитного договору сторони керуючись ст. 259 ЦК України, дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років.

Відповідно до п. 2.4. кредитного договору, в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором та можливих штрафних санкцій Банк укладає в день укладення цього договору з ОСОБА_4 договір поруки.

До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У порушення норм закону та умов договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав.

Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 30.07.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_I_6, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020.

Відповідно до п. 1 вказаного договору банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у додатках №№1-4 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту, договорами поруки, іпотечними договорами, договорами застави), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у додатках №№ 1-4 до цього договору.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, вказаний договір про відступлення прав вимоги є чинним, сторонами не оспорений, недійсним судом не визнавався.

До позивача згідно з витягом з додатків №№ 1-4 до договору № GL48N718070_I_6 про відступлення прав вимоги, укладеного 30.07.2020 р., реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників, поручителів, іпотекодавців, заставодавців, дебіторів, за такими договорами перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №59/03-2008 від 11.08.2008 р., договір іпотеки від 11.03.2008, поручитель ОСОБА_4 , на загальну суму 1506975,73грн., яка не спростована відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, позивач набув право вимоги до відповідачів за кредитним договором №59/03-2008 від 11.03.2008.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

На виконання умов договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_I_6 від 30.07.2020 р., на адресу відповідачів, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» були направлені повідомлення від 03.08.2020 за №0803/231 та №0803/181 про відступлення права вимоги за кредитним договором №59/03-2008 від 11.03.2008, про що свідчать відповідні поштові квитанції.

Крім того, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на адресу відповідачів були направлені вимоги/іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості за № В122, №В108 та №В136 від 18.03.2021.

За п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки.

Враховуючи наведене та те, що оскільки з матеріалів справи встановлено, що боржник ОСОБА_1 не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого утворилася заборгованість, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь нового кредитора ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованість за кредитним договором №59/03-2008 від 11.03.2008, що в гривневому еквіваленті станом на 30.07.2020 складає 1506975,73 грн.(один мільйон п`ятсот шість тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять грн.,73 коп.), яка складається з наступного: заборгованість за тілом - 544 684,88 грн.; заборгованість за відсотками - 886 954,51 грн.; заборгованість за комісією - 75 336,34 грн.

Крім того, судом встановлено, що з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань кредитного договору №59/03-2008 від 11.03.2008, в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором та можливих штрафних санкцій Банк укладав в день укладення цього договору з ОСОБА_4 договір поруки.

Як встановлено з доданого до позовної заяви договору поруки від 11 березня 2008 року у вступній частині стороною договору вказано ОСОБА_4 , тоді як у реквізитах поручителем вказано ОСОБА_2 . Також навпроти підпису вказано « ОСОБА_2 ».

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Результат аналізу статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

У постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 303/6418/19 (провадження №61-16790св20) зазначено, що неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Як установлено з матеріалів справи правовідносини щодо поруки виникли саме з ОСОБА_4 , що не заперечується і ним самим у відзиві на позовну заяву від 08.04.2022, тоді як відповідачем у позовній заяві вказано ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 належить відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорці йно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, суд стягує з відповідача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 22604,64 грн. на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 223, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» заборгованість за кредитним договором №59/03-2008 від 11.03.2008, що в гривневому еквіваленті станом на 30.07.2020 складає 1506975,73 грн.(один мільйон п`ятсот шість тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять грн.,73 коп.), яка складається з наступного: заборгованість за тілом - 544 684,88 грн.; заборгованість за відсотками - 886 954,51 грн.; заборгованість за комісією - 75 336,34 грн.; а також 22604 (двадцять дві тисячі шістсот чотири гривні) 64 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Закарпатського апеляційного суду до або через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», адреса: м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд. 2, офіс 205, .

Відповідач 1: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач 2: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складений 11.07.2022.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник