Справа № 128/89/22
15 серпня 2022 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючого судді Бондаренко О.І.
секретаря судового засідання Літневської А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд»», третя особа Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
ОСОБА_1 звернулася до Вінницького районного суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд»», третя особа Хара Н.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи тим, що З Єдиного реєстру боржників стало відомо, що у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. перебуває на примусовому виконанні виконавче провадження № 62865773 щодо стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД».
Як зазначає позивач, вона не отримувала жодних матеріалів виконавчого провадження № 62865773, всупереч статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».
Зазначене спричинило звернення до приватного виконавця Турського О.В. з адвокатським запитом, з проханням надати всі матеріали, за якими було відкрито виконавче провадження № 62865773 щодо стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД».
Також, стало відомо, що ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» є «Новим кредитором» та йому перейшло право вимоги від Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» за кредитним договором від 30.05.2017. На підтвердження даного, ОСОБА_1 не отримувала жодних документів.
Відповідно до п.п. 1.1-1.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій) та ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінета Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
Позивачем не було отримано письмової вимоги (повідомлення) від відповідача та відповідно вона не визнає розмір заборгованості нарахованої ТОВ «ФК «АЛАНД», оскільки позивач позбавлена будь -якої інформації зі сторони банку/фінансової компанії щодо кредитних зобов`язань.
Лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором позивач не отримувала, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «ФК «АЛАНД», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.
Таким чином, позивач не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останньою нотаріусу обгрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди, чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановлено коли було здійснено останню оплату по кредиту.
Відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Відповідно до п.2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.
Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, її розмір, безспірність заборгованості боржника, та які встановлюють факт простроченнявиконання зобов`язання, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки тільки первинні документи є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.
Згідно діючого законодавства та правил ділового обороту безспірність заборгованості також може бути підтверджена актом взаємної звірки між боржником та позичальником, згідно якого боржник не висловлює будь - яких обґрунтованих претензій щодо розміру заборгованості, строку, за який вона нарахована та інших документів, які підтверджують її безспірність. Однак, і такий акт взаємної звірки між боржником та позичальником не проводився.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримувала від Відповідача та Позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми комісій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними.
Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахувала та не перевірила факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушила вказану норму закону.
Отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, нотаріуси під час вчинення виконавчих написів не встановлюють права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряють наявність необхідних документів.
Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.
Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.
Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана з підписом боржника про його отримання.
Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконалась належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконала норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.
Виконавчий напис було зроблено без повідомлення про це Позивача, що є порушенням ч.2 ст. 42 Закону України «Про нотаріат». Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії.
Також, нотаріус повинен був пересвідчитися, чи були укладені кредитні договори з позичальником, чи саме з тим позичальником вони були укладені, а також чи мав підстави ТОВ «ФК «АЛАНД» звертатись до нотаріуса із заявами про вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості.
Позивачем не було отримано жодного документу щодо переходу до ТОВ «ФК «АЛАНД» права вимоги за кредитним договором від 30.05.2017 від ПАТ «КРЕДОБАНК».
Відповідно до ч. 3 ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом.
Частина 1 ст. 13-1 Закону встановлює, що нотаріальний округ це територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце приватного нотаріуса.
За змістом п.п.10,11 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 №20/5 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріальні дії можуть вчинятися будь - яким нотаріусом на всій території України, за винятком обмежень у праві вчинення нотаріальних дій, установлених Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.
Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах території діяльності держнотконтори чи визначеного для приватного нотаріуса нотаріального округу.
Аналогічні висновки викладені 17.12.2020 Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі 466/2582/18.
Нотаріус здійснювала нотаріальну діяльність за межами Київського міського нотаріального округу, до якого вона належить, оскільки позивач проживає та зареєстрована на території Вінницького районного нотаріального округу.
Вища кваліфікаційна комісія нотаріату за поданнями Міністерства юстиції та його територіальних органів, в лютому 2021 року позбавила свідоцтва за неодноразові грубі порушення законодавства Хару Наталію Станіславівну, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Покоєвич А.О. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність та у відсутність позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, в разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Аланд»» в судове засідання не з`явився, будучи судом належним чином та в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових документів на офіційну електронну адресу.
Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам, судом належним чином та в установленому законом порядку повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов; відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5.
Згідно ст. 87 ЗУ «По нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Ст. 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів, а це: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 29.06.1999 №1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи додано на обгрунтування документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому, цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусів ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.
26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою було внесено зміни до розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для отримання виконавчого напису нотаріуса кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017.
Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.
Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, не були чинними на час вчинення спірного виконавчого напису.
Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Крім того, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 21.07.2020 про стягнення заборгованості є протиправним, тобто такий, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Оскільки кредитна заборгованість не є безспірною, оспорюваний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому,враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з даним позовом позивачем ОСОБА_1 сплачено 992 грн. 40 коп. судового збору (а.с. 5).
Таким чином, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з ТОВ «ФК «Аланд»» на користь позивача підлягає стягненню 992 грн. 40 коп. судового збору.
Крім того, згідно п.3 ч.2 ст. 141 ЦК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підтвердження витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивачем надано договір про надання правової допомоги від 06.01.2022, розрахунок витрат на правову допомогу, к/ю свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Покоєвича А.О., ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Покоєвичем А.О., квитанцію до прибуткового касового ордера від 06.01.2022 про сплату ОСОБА_1 адвокату Покоєвичу А.О. 10 000 грн. за договором про надання правничої допомоги від 06.01.2022 (а.с. 9 - 13).
Зазначені витрати, відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про нотаріат», ст. ст. 256 - 258 ЦК України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 102, 106, 133, 137, 141, 258, 263-265, 273, 280 - 283, 354 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задоволити.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бондаренко