Справа №949/1076/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 вересня 2022 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Дубровицької міської ради та просить визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0109, площею 0,4662 га; земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0156, площею 0,9446 га; земельну ділянку з кадастровим номером :03:009:0198, площею 0,3991 га; земельну ділянку з кадастровим номером :03:014:0308, площею 0,4442 га, призначених для ведення особистого селянського господарства, які належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст.ст. 175 - 177 ЦПК України.

Із позовної заяви слідує, що позивач просить визнати за нею права власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з втратою уже заведеної спадкової справи після смерті її брата, так як державним нотаріусом не відбулася передача незакінченої спадкової справи до обласного державного нотаріального архіву та відсутністю належного механізму для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом або постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно з п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог;виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач, при обґрунтуванні позовних вимог, стверджує про наявність заведеної спадкової оправи після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , однак не подає докази, що це підтверджують.

Так, згідно Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 р. № 1810/5, відомості про заведену спадкову справу, а також зміни до неї вносяться до реєстратором до Спадкового реєстру (п. 2.2 Р. ІІ).

Зокрема, п. 3.1. Р. ІІІ Положення визначено, що на підставі відомостей Спадкового реєстру виготовляються:

витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі;

витяг зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту і спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину;

інформаційна довідка зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту і спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину.

При цьому відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п. 3 Гл. 13 Р. І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Проте позивачем, всупереч вимогам п. 5 ч. 3 ст. 177 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України, не додано до позовної заяви доказів заведення спадкової справи, постанови нотаріуса про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки після смерті ОСОБА_2 , зважаючи на те, що саме наявність такої відмови дає підставу для звернення до суду.

Окрім того, позивач посилається на п.п. 2.8-2.10 п. 2 Гл. 10 Р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, де визначено процедуру передачі спадкової справи, заведеної державною нотаріальною конторою, яка припинила діяльність, для оформлення спадкоємцем своїх прав на майно спадкодавця.

Разом з тим, позивач додає архівну довідку Рівненського обласного державного нотаріального архіву, де вказується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не передавалась.

Отже, відсутність спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , та, у свою чергу, її втрату, позивач ґрунтує на припущеннях, які, відповідно, не підтверджені доказами.

Однак, слід зауважити, що відсутність у Рівненському обласному державному нотаріальному архіві спадкової справи після смерті ОСОБА_2 не свідчить про її відсутність, а тим паче про її втрату.

Заразом, звернення до нотаріуса, який мав би здійснити передачу спадкової справи до обласного державного архіву для встановлення обставин невиконання вимог законодавства та строків передачі спадкової справи, матеріали, додані до позовної заяви, не містять, незважаючи на те, що нотаріус, на якого посилається позивач, здійснює свою діяльність в статусі приватного нотаріуса.

Крім того, позовна заява не містить опису обставин того, яким чином позивач отримала державні акти на право власності на земельну ділянку, які вона бажає успадкувати, оскільки із змісту позову вбачається, що спадкоємець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вказані державні акти на ім`я останнього видані 28 грудня 2004 року на підставі розпорядження голови Дубровицької райдержадміністрації від 28 травня 2004 року №182, тобто вже після смерті ОСОБА_2 .

До того ж, в обґрунтуванні обставин позову, не вказано чи надавалися дані державні акти нотаріусу та чи містяться вони у спадковій справі.

Подаючи позовну заяву до суду, позивач не виконав визначені законодавством та зазначені вище вимоги до позовної заяви.

Відтак позивачу необхідно виправити вищевказані недоліки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року, "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року, "Пелевін проти України" від 20.05.2010 року та "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Зважаючи на вищевикладене, позивачу необхідно усунути недоліки своєї позовної заяви шляхом приведення останньої відповідно до вимог діючого Цивільного процесуального кодексу України.

За таких обставин, в силу ч. 1 ст. 185 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та надати позивачу для усунення вищевказаних недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Отупор К.М.