П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року

м. Рівне

Справа № 565/1123/18

Провадження № 22-ц/4815/490/22

Головуючий у Кузнецовському міському суді

Рівненської області: суддя Бренчук Г.В.

Ухвалу суду першої інстанції

(повним текстом) проголошено:

об 11 год. 33 хв. 22.12.2021 у м. Вараш

Рівненської області

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Садово-городнє товариство "Пролісок";

за участі: представника ОСОБА_1 адвоката Русін Тетяни Сергіївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Садово-городнього товариства "Пролісок" про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів членів Садово-городнього товариства "Пролісок",

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до Садово-городнього товариства "Пролісок" (далі СГТ "Пролісок") про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів СГТ "Пролісок", оформлених протокольно.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2021 року заяву представника СГТ "Пролісок" адвоката Волощука П.С. задоволено, а провадження у справі закрито.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною і необґрунтованою, що полягало у порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права, просила її скасувати, а справу направити до Кузнецовського міського суду для продовження її розгляду.

Обґрунтовуючи її, зазначалося про неврахування доводів позивача щодо безпідставності наведеної представником відповідача інформації. Так, вказувані в ухвалі обставини не відповідають дійсності. Зокрема, після відмови у відкритті провадження у справі 05 листопада 2018 року позивач звернулася до Господарського суду Рівненської області, ухвалою якого від 14 листопада 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі з посиланням на те, що даний спір не відноситься до господарської юрисдикції, а правовідносини між сторонами не є корпоративними. Після цього було оскаржено ухвалу Кузнецовського міського суду від 05 листопада 2018 року, яку було 26 грудня 2018 року скасовано Рівненським апеляційним судом, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження її розгляду. При цьому апеляційним судом зазначалося про те, що відносини між сторонами не є корпоративними, а спір належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

У поданому відзиві СГТ "Пролісок", вважаючи оскаржувану ухвалу законною і обґрунтованою, просила залишити її без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі, і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що правовідносини, які виникли та існують між сторонами, носять характер корпоративного спору, а тому його слід вирішувати в порядку господарського судочинства.

Проте з такими висновками частково погодитися не можна.

Як убачається з матеріалів справи, у червні 2018 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до СГТ "Пролісок" про визнання недійсними та скасування протоколів (рішень) загальних зборів СГТ "Пролісок". Вказувалося, що 20 січня 2016 року та 25 лютого 2016 року відповідачем було проведено збори з недодержанням процедури, а саме за відсутності кворуму, члени кооперативу не були повідомлені про час, місце та порядок денний зборів, рішення про відкликання голови СГТ "Пролісок" та про обрання ОСОБА_2 головою кооперативу прийняті з порушеннями статуту.

Тобто спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу прийняття загальними зборами СГТ "Пролісок", учасником якого є позивач, відповідних рішень з приводу діяльності кооперативу.

Згідно зі ст.167 ГК України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Відповідно до п. 3 ст. 20 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Якщо спір стосується реалізації прав членів кооперативу на управління кооперативом, тобто корпоративних за змістом правовідносин, то він підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного суду у постанові від 13 жовтня 2020 року у справі №695/2665/16-ц.

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Між тим, 05 листопада 2018 року Кузнецовським міським судом відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до СГТ "Пролісок" про визнання недійсними та скасування протоколів і рішень загальних зборів членів СГТ "Пролісок", тобто між тими самим сторонами з того самого предмета і з тих самих підстав. Як мотив для прийняття процесуального рішення зазначено про те, що спір потрібно вирішувати у порядку господарського судочинства.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14 листопада 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у справі за її позовом до СГТ "Пролісок" про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів, скасування державної реєстрації змін з тих міркувань, що даний спір не є корпоративним, а його належить вирішувати в порядку Цивільного процесуального кодексу України. Ухвала господарського суду набрала законної сили.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року скасовано ухвалу Кузнецовського міського суду від 05 листопада 2018 року, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції..

Пунктом 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України передбачено обов`язок судді відмовити у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тому пред`явлення позову з тими самими вимогами, тим самим позивачем до того самого відповідача та з тих самих підстав законом не допускається. Тобто захист господарським судом корпоративних прав ОСОБА_1 унеможливлено.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Також відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також основоположними елементами права на справедливий суд. Виходячи з конструкції ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, можна зробити висновок, що у ній закріплено такі елементи права на судовий захист: 1.) право на розгляд справи; 2.) справедливість судового розгляду; 3.) публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4.) розумний строк розгляду справи; 5.) розгляд справи судом, встановленим законом; 6.) незалежність і безсторонність суду.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції" національні суди повинні зазначити з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатись наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що нехтування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто презюмується, що питання про захист прав особи повинне бути вирішене в будь-якому випадку, а в цьому разі навіть судом, юрисдикція якого за висновками Великої Палати Верховного Суду не поширюється на спірні правовідносини. Інакше порушуватимуться її суб`єктивні процесуальні права з приводу доступу до правосуддя.

Підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до Кузнецовського міського суду відповідно до пункту 4 ст. 379 ЦПК України є порушення судом норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 368, 379, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 10.05.2022

Головуючий : С.В. Хилевич

Судді: С.О.Гордійчук

С.С.Шимків