Справа №173/1290/22
Провадження №6/173/16/2022
У Х В А Л А

08 листопада 2022 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»

про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для

пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі № 2-444/2010

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»

до 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки,

виселення та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі стягувач) звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі № 2-444/2010 про стягнення з ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 92 909, 76 грн., судового збору в сумі 772, 76 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30, 00 грн.

Представник стягувача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у заяві просив провести розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі доказів.

У судове засідання боржник не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу його зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Проте, поштове відправлення було повернуто на адресу суду органом поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з пунктом третім частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З аналізу пунктів 99, 99-1, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270) слідує, що у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику з відповідною відміткою.

До повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 15.12.2021 у справі № 194/1422/19, від 23.09.2021 у справі № 757/56776/20-ц.

Згідно з частиною третьою статті 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути подану заяву за відсутності стягувача та боржника.

Розглянувши подану стягувачем заяву суд дійшов висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України у рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Так, відповідно до §§ 51-53 рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/1 (провадження № 14-308цс19) дійшла висновку про те, що виходячи з положень частини шостої статті 12 Закону № 1404-VIII, частини першої статті 433 ЦПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Верховний Суд у постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) дійшов висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Такі ж висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені Верховним Судом у постановах від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 334/6276/13-ц (провадження № 61-16355св20), від 12 листопада 2021 року у справі № 2-2362/2010 (провадження № 61-13496св21).

Необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання (або поновлення цього строку судом).

При цьому, за дотримання вказаних умов, сама по собі видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових обов`язків, окрім тих, які передбачені рішенням суду, оскільки дублікат має відтворювати втрачений оригінал виконавчого документу. Натомість відсутність виконавчого документа, унеможливлює примусове виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2010 у справі № 2-444/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 92 909, 76 грн., судовий збір в сумі 772, 26 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30, 00 грн.

На виконання вищевказаного рішення суду 30.07.2010 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 92 909, 76 грн., судового збору в сумі 772, 76 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30, 00 грн.

21.12.2018 Верхньодніпровським районним відділом виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57957621 про стягнення з ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 92 909, 76 грн., судового збору в сумі 772, 76 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30, 00 грн.

23.12.2019 Верхньодніпровським районним відділом виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання у строк до 23.12.2022 року.

Згідно довідки стягувача № 513/607/2022 від 07.09.2022 залишок заборгованості ОСОБА_1 за вищевказаним виконавчим листом складає 38 916, 02 грн.

Згідно довідки стягувача № 513/608/2022 виконавчий лист, виданий 30.07.2010 у справі № 2-444/2010 на адресу стягувача не надходив.

Листом від 07.09.2022 Верхньодніпровський районний відділ виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомив стягувача про те, що 23.12.2019 року виконавче провадження завершено відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесено відповідну постанову, копію якої направлено сторонам, в тому числі стягувачу. Проте оскільки виконавчий лист стягувачу не надходив, вважає, що його було втрачено при пересилці.

Частина п`ята статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Отже, судом встановлено, що виконавче провадження № 57957621, в якому боржником вказана ОСОБА_1 , завершено 23 грудня 2019 року на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавчі провадження», у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

При цьому, суд дійшов висновку, що виконавчий лист втрачено при його пересиланні з виконавчої служби до стягувача.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки виконавче провадження № 57957621, в якому боржником вказана ОСОБА_1 , завершено 23 грудня 2019 року на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавчі провадження», оригінал виконавчого листа втрачено при його пересилці з виконавчої служби до стягувача, враховуючи те, що судове рішення, на підставі якого його видано, не виконано, строк пред`явлення виконавчого листа відносно указаного боржника не сплив, оскільки він може бути повторно пред`явлений стягувачем для виконання у строк до 23.12.2022 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для видачі дублікату виконавчого листа, виданого на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2010 у справі № 2-444/2010, про стягнення з ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 92 909, 76 грн., судового збору в сумі 772, 76 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30, 00 грн.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні поданої заяви в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, виходячи з наступного.

Так, частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Разом з тим, як вбачається з постанови Верхньодніпровського районного відділу виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про повернення стягувачу виконавчого листа на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 23.12.2019, виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання у строк до 23.12.2022 року.

Таким чином, станом на день розгляду поданої заяви строк пред`явлення до виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 92 909, 76 грн., судового збору в сумі 772, 76 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30, 00 грн. не сплив, оскільки він може бути пред`явлений до виконання до 23.12.2022 року, що виключає можливість поновлення судом цього строку відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України.

До того ж, звертаючись до суду з поданою заявою сам стягувач вказує про те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання взагалі не сплив.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для видачі дублікату виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 92 909, 76 грн., судового збору в сумі 772, 76 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30, 00 грн., та відмовляє у задоволенні поданої заяви в частині поновлення пропущеного процесуального строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 433, пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити частково.

2. Видати Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Укргазбанк» дублікат виконавчого листа, виданого на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2010 у справі № 2-444/2010 про стягнення з ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 92 909, 76 грн., судового збору в сумі 772, 76 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30, 00 грн.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Відповідно до статті 261 ЦПК України дана ухвала набирає законної сили після її підписання, та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.11.2022 року.

Суддя Н.В. Новіченко