Справа № 145/635/22 Провадження № 2/145/799/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( з а о ч н е )

05.09.2022 р. смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Копилової Л. В. ,

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . В цій квартирі на прохання його сина зареєстрована його колишня невістка - відповідачка по справі. Вона в квартирі з дня своєї реєстрації з 02 грудня 2016 року ніколи не проживала і не проживає. Шлюб відповідачки з його сином розірвано і тому вона втратила будь-який сімейний зв`язок з ним. На його звернення з проханням добровільно знятися з реєстрації в належній йому квартирі відповідачка відмовилася, місце її знаходження йому невідоме.

Просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності.

При розгляді справи позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив суд їх задовольнити з підстав, наведених у ній.

Відповідачка ОСОБА_2 на розгляд справи до суду не з`явилася з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позовних вимог від неї не надходило.

Тому суд визнає неявку відповідачки з неповажних причин та у відповідності зі ст.280 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02 червня 1992 року є власником квартири АДРЕСА_1 , про що також свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.01.2014 року та технічний паспорт на квартиру.

Відповідачка зареєстрована у вказаній квартирі з 02 грудня 2016 року.

Однак, відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 21 червня 2022 року, відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , але не проживає в ній з дня своєї реєстрації - 02 грудня 2016 року і по даний час.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили суду факт непроживання відповідачки ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 з моменту її реєстрації і по даний час.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, нормами ЦК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, та мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦПК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідачка ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 , яка належна позивачу ОСОБА_1 не проживає з 02 грудня 2016 року, вона не є членом сім`ї позивача, її речей та належного їй майна в квартирі немає, вимог щодо подальшого проживання у вказаній квартирі відповідачка не пред`являла, будь-які домовленості між позивачем як власником житла та відповідачкою щодо її проживання у квартирі відсутні, суд вважає, що вказані обставини порушують права позивача як власника квартири.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням у належній позивачу квартирі.

Керуючись ст.ст.77-81, 263, 265, 279, 280-284 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житлом в квартирі під номером АДРЕСА_1 .

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 08.09.2022.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Копилова Л. В.