справа № 361/4936/20
провадження № 2/361/323/22
РІШЕННЯ

Іменем України

19 серпня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Лебідя В.Ю., Панек А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та внесення відомостей про батька до актового запису про народження дитини,

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи зміну предмета позову, просила визнати ОСОБА_2 батьком її сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Афіни Грецької Республіки, та внести до актового запису цивільного стану про його народження № 218, том 70, рік: 2009, зареєстрованого 07 грудня 2009 року Відділом народжень Управління РАЦСу Реєстру і списку муніципалітету м. Афіни, округ Аттікі, Грецька Республіка, відомості про батька дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (а. с. 1-6, 51-52, 117-120).

В обґрунтування позову зазначала, що з 2009 року вона працювала у місті Афіни Грецької Республіки, де познайомилася з відповідачем ОСОБА_2 , після чого у них склалися щирі та теплі відносини, вони почали зустрічатися, у подальшому стали проживати разом, підтримувати фактично шлюбні стосунки, вести спільне господарство. Від цих стосунків ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . На момент народження сина та деякий час після його народження сторони проживали разом, що підтверджується їхніми спільними фотографіями. Народження дитини зареєстровано в Грецькій Республіці, Муніципалітетом міста Афіни Управлінням РАЦСу, що підтверджується витягом із актового запису № 218, складеного 07 грудня 2009 року. У графі батько запис про батьківство відповідача ОСОБА_2 відсутній, оскільки він проживав на той час з іншою жінкою, про що їй (позивачу) нічого відомо не було, та відповідач не хотів розголосу цих обставин. При отриманні громадянства по батькові дитини записано ОСОБА_5 , що додатково підтверджує факт кровної спорідненості. Після народження дитини та протягом першого року життя сина, відповідач ОСОБА_2 підтримував з ними відносини, спілкувався із сином, проводив із ним часи дозвілля та відпочинку. Після повернення її з дитиною в Україну, відповідач деякий час цікавився життям сина, телефонував, надавав йому включно до 2017 року матеріальну допомогу. На даний час ОСОБА_2 не визнає свого батьківства відносно ОСОБА_3 , утримувати сина відмовляється, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Сімутін Р.В. у судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеному, просили суд задовольнити позов, вказуючи на те, що підтвердженням факту батьківства відповідача ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є показання матері відповідача ОСОБА_6 , яка вважає його своїм онуком, спілкується з ним та цікавиться життям дитини.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та будь-яких заперечень проти позову до суду він не подавав.

Третя особа у справі: Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі представника відділу за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши позицію позивача, заслухавши показаннями свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

У ч. 3 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 5 СК України закріплено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 5 СК України держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

За змістом ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У ст. 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно із ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

За змістом ч. ч. 3, 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України у п. п. 3, 4 постанови Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року № 3 вказав, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128 СК України, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Пленум Верховного Суду України у п. 9 зазначеної вище постанови № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснив, що рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Верховний Суд у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначив, що щодо предмета доказування у категорії справ про визнання батьківства, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Судом встановлено, що у 2007-2010 роках позивач ОСОБА_1 працювала та проживала у місті Афіни Грецької Республіки, що підтверджується запрошенням Акціонерного товариства Пріамос Марін від 12 жовтня 2007 року, направленим у консульський відділ Посольства Греції в Україні, про надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спеціальної в`їзної візи для роботи у вказаному товаристві.

Згідно із довідкою № 6125/500-19 від 12 січня 2009 року, виданою Посольством України в Грецькій Республіці, громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з 12 січня 2009 року по 31 грудня 2011 року перебувала на тимчасовому консульському обліку у Посольстві України в Грецькій Республіці.

Із витягу з акту цивільного стану про народження, № акту: 218, том: 70, рік: 2009, дата реєстрації: 07 грудня 2009 року, складеного Відділом народжень Управління РАЦСу Реєстру і списку муніципалітету м. Афіни, округ Аттікі, Грецька Республіка, вбачається, що ОСОБА_7 народився у неділю ІНФОРМАЦІЯ_1 о 17.40 год., місце народження: ОСОБА_8 ; відомості про батька відсутні; дані матері: прізвище: ОСОБА_9 , ім`я: ОСОБА_10 , ім`я батька: ОСОБА_11 ; фах: кухар; громадянство: України.

Переклад тексту даного витягу з акту цивільного стану про народження з грецької мови на українську мову посвідчений нотаріально.

Довідкою за № 537/20 про реєстрацію особи громадянином України, виданою 11 січня 2010 року Посольством України в Грецькій Республіці, підтверджується, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований громадянином України.

На підтвердження факту спільного проживання з відповідачем ОСОБА_2 і його батьківства відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивачем ОСОБА_1 надано суду фотографії, датовані нею 2009-2010 роками, на яких зображені позивач ОСОБА_1 із сином ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 , вони ж із матір`ю відповідача ОСОБА_6 , братом відповідача ОСОБА_12 та його дружиною, які провідували ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та гостювали у них у 2010 році в Греції під час спільного проживання сторін.

Свідок ОСОБА_6 , матір відповідача, допитана у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Сокальського районного суду Львівської області, показала, що знайома з позивачем ОСОБА_1 дуже давно, більше 12 років, її сина ОСОБА_3 вона вважає своїм онуком, батьком якого є її (свідка) син ОСОБА_2 , він повідомляв їй як матері про те, що це його дитина, як батько він допомагав ОСОБА_1 , проти дитини він нічого не має. Їй відомо, що у 2009-2010 роках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом, коли вони працювали в Грецькій Республіці, там же на даний час відповідач працює та проживає. Зареєстрований ОСОБА_2 у місті Сокаль Львівської області, йому відомо про судовий розгляд даної справи, будь-яких заперечень проти позову не заявляв, тому що ОСОБА_7 є його сином, цей факт вона підтверджує.

Верховний Суд у постанові від 28 серпня 2019 року у справі № 754/3558/16-ц зазначив, що рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Тобто при вирішенні спору про встановлення батьківства мають враховуватись усі докази в сукупності.

Судово-генетична експертиза у цій справі не призначалася, у зв`язку з неявкою в судові засідання відповідача ОСОБА_2 , останній, будучи обізнаним про розгляд судом даної справи, що підтвердила в суді його матір, свідок ОСОБА_6 , відзив на позов не подавав, заперечення проти заявлених ОСОБА_1 вимог про визнання його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від нього до суду не надходили.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 , будучи обізнаним про розгляд судом даної цивільної справи, будь-яких заперечень проти позову ОСОБА_1 про визнання батьківства не подавав, показання свідка ОСОБА_6 , матері відповідача, яка підтвердила в суді той факт, що саме ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , факт спільного проживання сторін у 2009-2010 роках під час роботи в Греції та ведення ними спільного господарства, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки факт батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_7 знайшов своє підтвердження в суді та відповідачем фактично він не заперечується.

За змістом ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

У ст. 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Судом встановлено, що актовий запис № 218 про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 Герасименка ОСОБА_13 складений та зареєстрований 07 грудня 2009 року Відділом народжень Управління РАЦСу Реєстру і списку муніципалітету м. Афіни, округ Аттікі, Грецька Республіка.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, п. 1.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до п. 2.13.1 вказаних Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що суд визнав відповідача ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягають також задоволенню вимоги ОСОБА_1 щодо внесення до актового запису цивільного стану про народження № 218, том 70, рік: 2009, зареєстрованого 07 грудня 2009 року Відділом народжень Управління РАЦСу Реєстру і списку муніципалітету м. Афіни, округ Аттікі, Грецька Республіка, відомостей про відповідача як батька цієї дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 77, 79, 81, 89, 259, 263 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: місто Афіни, матір`ю якого є громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Внести до актового запису цивільного стану про народження № 218, том 70, рік: 2009, зареєстрованого 07 грудня 2009 року Відділом народжень Управління РАЦСу Реєстру і списку муніципалітету м. Афіни, округ Аттікі, Грецька Республіка, відомості про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши дані батька дитини: прізвище ОСОБА_14 , ім`я ОСОБА_15 , ім`я батька ОСОБА_16 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 , громадянство України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.