КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/936/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участю секретаря Линок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому листі у справі № 759/15442/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява обгрунтована тим, що 24.12.2013 року Святошинським районним судом м. Києва ухвалено рішення у цивільній справі 759/15442/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 18.03.2008 р. у розмірі 2364437 грн. 55 коп., судові витрати по справі в сумі 3441 грн., а всього 2367878 гривень 55 копійок.

02.09.2020 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір №2303/К/1 на підставі якого ТОВ ««ДІДЖИ ФІНАНС» набув право вимоги за кредитним договором №0 від 18.03.2008 р..

На підставі викладеного, просили суд замінити стягувача ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», посилаючись на те, що право вимоги за кредитним договором було відступлено заявнику на підставі вищевказаного договору про відступлення права вимоги.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» подало апеляційну скаргу, в якій, просив оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення. Яким задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги вказували, що ними до суду першої інстанції було надано документи, які свідчать про наявність обсягу прав. Розміру грошових витрат, що відступаються за договором про відступлення прав вимоги №2303/К/1 від 02 вересня 2020 року, а відтак висновки суду першої інстанції не відповідають наявним в матеріалах справи доказам.

Вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу, що в договорі є пряма відсилка до додатку до договору, яка визначає перелік договорів, розмір грошових зобов`язань та інформацію щодо передачі прав вимоги.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали та ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження суд першої інстанції виходив з того, що зміст договору від 02 вересня 2020 року №2303/к/1 про відступлення прав вимоги укладений між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ ««ДІДЖИ ФІНАНС» не містить інформації, щодо передачі права вимоги саме за договором про надання споживчого кредиту №0 від 18 березня 2008 року. Окрім іншого суд посилався на те, що заявником , надано копію витягу з додатку №1 до договору №203/К/1 про відступлення права вимоги від 02 вересня 2020 року та витяг з додатку 2 до договору №2303/К/1 про відступлення права вимоги від 02 вересня 2020 року та копію доручення, однак вказані копії договору, витягів на засвідчені належним чином, а саме не містять відміток, підписів сторін, печаток, крім того самого Додатку 2 до договору відступлення не надано.

Однак з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд в повній мірі погодитись не може враховуючи наступне.

24.12.2013 року Святошинським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у цивільній справі 759/15442/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 18.03.2008 р. у розмірі 2364437 грн. 55 коп., судові витрати по справі в сумі 3441 грн., а всього 2367878 гривень 55 копійок (том 1 а.с. 81-85). Вказане рішення набрало законної сили.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва 21.09.2017 року відмовлено в задоволенні заяви представника ПАТ «Дельта Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання (том 1 а.с. 200-201).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.11.2017 року ухвалу Святошинського районного суду міста Києва 21.09.2017 року залишено без змін (том 1 а.с. 220)

Ухвалою Верховного суду від 29.10.2018 року закрито провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року. (том 2 а.с. 23)

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва 18.04.2019 року закрито провадження за заявою ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки, щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, згідно правових висновків викладених в постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі №910/2954/17 встановлено наступне.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 442 ЦПК України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України,? ? - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 року у справі № 917/1339/16.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до статті 55 Цивільного процесуального кодексу України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження"). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість "штучно" збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14 і суд касаційної інстанції у цій справі не вбачає підстав відступати від неї.

Правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі №? 910/2954/17.

Згідно матеріалів справи ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 21 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року відмовлено ПАТ «Дельта Банк» в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

28 вересня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС», як правонаступник ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №0 від 18 березня 2008 року звернулось до суду з заявою про заміни сторони виконавчого провадження відкритого за виконавчими листами виданими на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2013 року у справі №759/15442/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 18 березня 2008 року на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС».

З огляду на встановлені у справі обставини спливу строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Викладені вище правові висновки залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до помилкових висновків про недоведеність заяви, в той час коли підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження є сплив строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Доводи апеляційної скарги стосовно наявності у заявника підтвердженого правонаступництва до уваги не приймаються, оскільки подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість заміну сторони виконавчого провадження.

З урахування викладеного апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції відповідно до ст. 376 ЦПК України скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник