ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/7850/21 Номер провадження 22-ц/814/2181/22Головуючий у 1-й інстанції Теслікова І.І. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Ряднини І.В.,

представника відповідача, ОСОБА_1 , - адвоката Дверницького В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року, що постановлена за результатом розгляду її заяви про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання права спільної сумісної власності та про визнання особистої власності в порядку розподілу майна

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

ОСОБА_2 звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення позову, у якій прохала суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Глущенко Ірині Юріївні, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 62, по оформленню та видачі свідоцтв про право на спадщину по закону відносно спадкового майна після померлого ОСОБА_5 .

В обґрунтування вказаної заяви зазначає, що вона подала до Червонозаводського районного суду м. Харкова позовну заяву про визнання квартири АДРЕСА_1 та автомобіль TOYOTA CAMRY, легковий седан-В, номер шасі (кузов), 2014 року випуску, чорного кольору, роздільним майном подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме майном, що набуте ними за час окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин з 29.12.2009; визнання квартири АДРЕСА_1 та автомобіль TOYOTA CAMRY, легковий седан-В, номер шасі (кузов), 2014 року випуску, чорного кольору, спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ; визнання за нею право особистої власності на 1/2 частину цієї квартири та автомобіля.

Зазначала, що на теперішній час існує необхідність у забезпеченні цивільного позову, так як невжиття таких заходів може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду, а також може істотно ускладнити та унеможливити ефективний захист та поновлення її порушених прав із-за оформлення приватним нотаріусом Глущенко І.Ю. свідоцтв на право на спадщину після померлого ОСОБА_5 та реальне розпорядження в подальшому спадковим майном.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

короткого змісту вимог апеляційної скарги;

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохає ухвалу місцевого суду скасувати та ухвалити у справі нову ухвалу про задоволення її заяви про забезпечення позову.

узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Вказувала, що місцевим судом порушені норми матеріального та процесуального права, що судом невірно застосовано вимоги ст. ст. 149, 150, 154 ЦПК України. Зазначала, що в клопотанні вона чітко зазначила, що у нотаріуса є усі підстави видати свідоцтво про право на спадщину усім спадкоємцям відповідачам у справі, та що вона заявила вимоги про визнання за нею права власності на спірне спадкове майно.

Вказувала, що місцевим судом не враховано правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у справі № 381/4019/18 та у справі № 753/22860/17.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Щодо можливості розгляду справи апеляційним судом.

08 серпня 2022 року на електронну адресу Полтавського апеляційного суду, без електронного підпису та взагалі без підпису особи, від імені ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому зазначено про те, що адвокат Мороз Т.А. захворіла, а ОСОБА_2 не зможе з`явитися в судове засідання та прохала призначити проведення розгляду справи в режимі відеоконференції.

Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що сторони 12.08.2022 належним чином були повідомлені про день та час судового розгляду справи.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є апелянтом та свої доводи щодо оскаржуваної ухвали місцевого суду викладені нею в апеляційній скарзі.

Враховуючи, що причини неявки, викладені в заяві про відкладення розгляду справи, не є поважними, апеляційний суд відхиляє її та не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. В зв`язку з чим не підлягає задоволенню і клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, оскільки таке клопотання, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повинно бути подане до суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, місцевий суд дійшов висновку, що мотиви поданої заяви зводяться до того, що приватний нотаріус, видавши свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом, ускладнить та унеможливить виконання рішення суду по справі і тому вважає за необхідне застосувати забезпечення позову, щоб в подальшому уникнути ускладнення при виконанні рішення суду.

Суд вважає, що відсутні причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, оскільки, як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, спадщина після померлого складається не лише зі спірного майна, а і з іншого майна.

Суду не було надано доказів, що обраний позивачем захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, та що у разі його застосування буде забезпечено: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками.

Виходячи з того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду не вбачається.

Також, місцевим судом зазначено, що заявником взагалі не обґрунтовано, яким чином невжиття обраного заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання ймовірного рішення суду про визнання права спільної сумісної власності та визнання права особистої власності в порядку розподілу майна.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України «Про нотаріат» за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Крім того, місцевим судом зазначено, що згідно з п. п. 3, 4 Глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2002, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Відкладення або зупинення вчинення нотаріальних дій здійснюється на підставі чинного законодавства.

Судом першої інстанції при цьому роз`яснено, що позивачка не позбавлена права самостійно надати приватному нотаріусу Глущенко І.Ю. повідомлення суду, про те, що вказана справа перебуває у провадженні суду.

З урахуванням вищевикладеного, місцевий суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Як вбачається з поданої заяви про забезпечення позову, ОСОБА_2 належним чином не обґрунтувала підстави для забезпечення позову саме таким чином, як заборона нотаріусу видавати свідоцтво про право власності спадкоємцям у справі.

Місцевий суд вірно зазначив, що у відповідності з нормами матеріального права, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про нотаріат», ОСОБА_2 повинна була повідомити нотаріуса про наявний спір щодо спадкового майна, що унеможливлювало видачу спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що в заяві про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 належним чином не обґрунтувала, яким чином рішення суду про визнання за нею права власності на спірне майно утруднить виконання майбутнього судового рішення про визнання за нею права власності, враховуючи, що це судове рішення примусовому виконанню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги в частині неврахування місцевим судом при розгляді справи правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 та від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 є необґрунтованими.

Зі змісту ухвали місцевого вбачається, що при вирішенні питання про забезпечення позову місцевий суд врахував такі критерії, як співмірність заходів забезпечення позову з настанням негативних наслідків та умови для застосування заходів забезпечення позову, про що зазначено у зазначених постановах Верховного Суду.

Висновки місцевого суду вказаним постановам суду не суперечать.

Крім того, як вбачається з заяви про забезпечення позову позивач прохала забезпечити позов шляхом встановлення заборони нотаріусу видати взагалі свідоцтва про право на спадщинуспадкоємцям в межах спадкової справи, та не врахувала, що до спадкової маси входить ще й інше майно, а не тільки спірне майно.

Апеляційний суд зазначає, що позивачка у справі не позбавлена можливості протягом усього розгляду справи заявити клопотання про забезпечення позову, обравши відповідний захід забезпечення позову, який буде співмірним із заявленими позовними вимогами.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного розгляду справи, відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2022 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко