Справа № 755/2507/22
"05" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді - Марфіної Н.В.,
за участі секретаря - Булгакової Є.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Ріелті ЛТД» про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, -
15.02.2022 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, у якому просить визнати за нею майнове право (у томі числі право на отримання в натурі та оформлення у власність після завершення будівництва) на квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 21.02.2022 року відкрите провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 30.06.2022 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
До початку проведення судового засідання у справі представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку та на адресу електронної пошти, яка згідно довідки про доставку електронного листа отримана відповідачем 01.07.2022 року.
Станом на час ухвалення у справі рішення, відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач не виклав жодних заперечень з приводу проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення.
За змістом ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 17.01.2016 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу майнових прав №КР/7/691, за яким:
1. Об`єкт нерухомості - складова та невід`ємна частина Об`єкту капітального будівництва, яка виражена у вигляді квартири, спорудження якої здійснює продавець. Характеристики Об`єкта нерухомості та інформація яка його ідентифікує, надана у п. 2.2. цього договору;
1. Майнові права - це всі права на Об`єкт нерухомості, які належать ТОВ «Капітал Ріелті ЛТД». Майнові права відчужуються покупцю, який у зв`язку з цим набуває у майбутньому право власності на Об`єкт нерухомості;
1. Довідка про оплату 100% майнових прав - підписується продавцем та підтверджує оплату 100% майнових прав на Об`єкт нерухомості, що є предметом даного договору;
1. Право власності - це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і у своїх інтересах, усуненням усіх третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб;
1. Акт - Акт прийому-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості, який підписується сторонами на підтвердження набуття покупцем права власності на майнові права Об`єкта нерухомості;
2.1. Продавець продає, а Покупець купує Майнові права на Об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж;
2.2. Сторони домовились, що Об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об`єкт нерухомості, розташований в Об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , (рекомендована поштова адреса: АДРЕСА_5 з наступними характеристиками: Об`єкт - квартира, будівельний №490, кількість кімнат - 3, загальна проектна площа - 87,73 кв.м., поверх - 13, секція - 1;
2.6 Плановий термін закінчення будівництва - 3 квартал 2016 року;
2.7. Плановий термін прийняття в експлуатацію - 4 квартал 2016 року;
3.1. Майнові права на Об`єкт нерухомості за цим Договором закріплюються за покупцем у момент видачі Довідки про оплату 100% майнових прав. Довідка підписується продавцем не пізніше 5 робочих днів з дати здійснення покупцем 100% оплати вартості майнових прав, що визначена у пункті 4.2. цього Договору;
3.2. Після отримання продавцем на Об`єкт капітального будівництва сертифікату, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації, продавець надсилає покупцю повідомлення із зазначенням дати (протягом 30 календарних днів з дня відправлення відповідного повідомлення), коли покупець повинен з`явитись та фізично прийняти закінчений будівництвом об`єкт нерухомості, підписавши Акт прийому-передачі Об`єкта нерухомості та договір на утримання та обслуговування Об`єкта нерухомості;
3.3. Об`єкт нерухомості передається продавцем покупцю шляхом підписання Акта прийому-передачі Об`єкта нерухомості;
4.2. Орієнтовна загальна вартість майнових прав на Об`єкт нерухомості в день укладання цього договору складає 1008895,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 168149,17 грн.;
4.3. Протягом 4 банківських днів з моменту підписання сторонами даного договору покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок продавця 100% вартості майнових прав на Об`єкт нерухомості, зазначений у п. 4.2. Договору;
4.4. У разі невиконання продавцем обов`язку, зазначеного у п. 4.3. Договору, Договір вважається неукладеним, зобов`язання для сторін, визначені даним Договором, не виникають;
4.5. Обов`язок покупця по здійсненню розрахунків за цим договором вважається виконаним в день зарахування суми, визначеної п. 4.2. цього Договору, на поточний рахунок продавця у банківській установі, зазначений у реквізитах цього Договору;
4.7. Після повної сплати покупцем вартості Майнових прав за Об`єкт нерухомості, визначений в п. 2.2. даного Договору, Продавець видає покупцю Довідку про оплату 100% майнових прав на Об`єкт нерухомості згідно цього Договору;
5.2.Продавець зобов`язаний:
5.2.1. Приймати оплату за майнові права на Об`єкт нерухомості, що здійснюється покупцем, в порядку та на умовах цього договору;
5.2.2. Після оплати покупцем 100% вартості Майнових прав на Об`єкт нерухомості, направити покупцю повідомлення про необхідність з`явитися для отримання довідки про оплату 100% майнових прав, відповідно до п. 3.1. цього Договору;
5.2.4. Забезпечувати будівництво Об`єкту капітального будівництва та введення його в експлуатацію;
5.4. Покупець зобов`язується:
5.4.1. Здійснити оплату майнових прав в порядку та на умовах, передбачених даним договором;
5.4.2. З`явитися у строк, зазначений у повідомленні, для отримання довідки про оплату 100% майнових прав, при цьому покупець має попередньо здійснити сплату майнових прав в повному обсязі, на умовах, викладених у п. 4.2., 4.3. цього договору;
5.4.3. Прийняти від продавця майнові права в порядку та на умовах, передбачених даним договором та отримати довідку про оплату 100% майнових прав;
5.4.6. Прийняти Об`єкт нерухомості на підставі Акту прийому-передачі Об`єкта нерухомості в день, зазначений у відповідному повідомленні продавця;
5.5. Продавець гарантує, що:
5.5.1. Від покупця не приховано обставин, які мають істотне значення для цього договору;
5.5.2. До укладання цього договору, майнові права на об`єкт нерухомості будь-яким третім особам не відчужено;
5.5.3. Внаслідок цього договору не будуть порушені права та законні інтереси третіх осіб;
5.6. Сторони підтверджують, що:
5.6.2. Укладення договору відповідає їхнім інтересам;
5.6.3. Волевиявлення щодо укладення та виконання договору є вільним, усвідомленим та відповідає їхній внутрішній волі;
5.6.4. Умови договору зрозумілі та відповідають домовленості між сторонами;
5.6.5. Договір не приховує іншого правочину і спрямований на настання наслідків, які обумовлені ним;
5.6.6. Договором зафіксовано всі істотні умови, необхідні для договору даного виду (а.с. 7-13).
Згідно наявної в матеріалах справи копії платіжного доручення №1 від 19.01.2016 року позивачем сплачено за договором купівлі-продажу майнових прав №КР/7/691 від 17.01.2016 року 1008895,00 грн. (а.с. 14).
За змістом Довідки про фінансування 100% майнових прав Об`єкта нерухомості по Договору №КР/7/691 купівлі-продажу майнових прав від 17.01.2016 року, яка підписана директором ТОВ «Капіт Ріелті ЛТД» та скріплена печаткою підприємства (вих. №456 від 21.01.2016 року), довідка видана ОСОБА_1 , паспорт: серія НОМЕР_1 , виданий Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, 20.10.1998 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в тому що вона відповідно до умов Договору, сплатила Продавцю грошові кошти, у розмірі 1008895 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ (20%) - 168149,17 грн., що складає 100 (сто) відсотків вартості майнових прав на Об`єкт нерухомості, що знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , (рекомендована поштова адреса АДРЕСА_5 , з наступними характеристиками: номер квартири - 490, секція - 1, поверх - 13, загальна проектна площа - 87,73 кв.м. (а.с. 15).
Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).
Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК Украйни).
Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України).
Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року в справі № 761/5156/13-ц (провадження № 14-425цс19) зазначено, що «враховуючи характер спірних правовідносин, а також встановлені судами попередніх інстанцій обставини, Велика Палата Верховного Суду вважає, що обраний позивачкою спосіб захисту порушених прав не заборонений законом та у світлі цієї справи є ефективним, оскільки іншим шляхом захистити її права позивачка не могла. Тому необґрунтованими є доводи касаційної скарги щодо неналежності такого обраного позивачкою способу захисту її прав як визнання за нею майнових прав на квартиру як на частку в об`єкті незавершеного будівництва».
Можливість застосування такого способу захисту як визнання майнових прав за інвестором підтверджена й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року в справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21), у якій зазначено, що інвестор наділений правами, тотожними правам власника нерухомого майна, пов`язаними зі створенням об`єкту нерухомого майна, а тому в разі порушення його речових прав він має право на звернення до суду за їх захистом шляхом пред`явлення позову про визнання за ним його майнових прав.
У загальних положеннях про зобов`язання передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України).
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).
У частині першій статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
У частині першій статті 179 ЦК України надано визначення речі як предмета матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (частина перша статті 181 ЦК України).
Також у статті 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.
Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).
У постанові від 30 січня 2013 року № 6-168цс12 Верховний Суд України визначив майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.
Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.
Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.
Визнання за особою майнових прав як різновид загального способу захисту - визнання права, може бути використаний не тільки в речово-правових відносинах, але й у зобов`язально-правових, так як сам по собі факт перебування осіб у тих чи інших відносинах, у тому числі договірних, не може перешкоджати застосуванню до цих відносин норм інститутів загальної частини цивільного права.
Власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором (стаття 876 ЦК України).
Захист майнових прав здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.
За умови коли позивач сплатив встановлену у договорі загальну вартість майнових прав на житлове приміщення у визначені в договорі строки, що підтверджується наявністю довідки про 100% фінансування за відповідним договором, а відповідач у встановлені договором строки не завершив будівництво об`єкту, не ввів об`єкт в експлуатацію, і завершення ним будівництва не вбачається можливим за наявності накладених у кримінальному провадженні арештів, суд дійшов висновку про наявність порушення прав позивача та необхідність їх захисту в судовому порядку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року в справі № 761/5156/13-ц (провадження № 14-425цс19) вказано, що: «під майновим правом слід розуміти «право очікування», що є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Тобто, майнове право - це обмежене речове право, за яким його власник наділений певними, але не всіма, правами щодо майна (див. постанову Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-265цс16). Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (стаття 527 ЦК України). Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором (стаття 876 ЦК України). Оскільки відповідач не виконав належним чином зобов`язань за договором, не визнає майнових прав позивачки на спірне нерухоме майно, хоч вона і сплатила пайові внески у повному обсязі, тобто вчинила дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимагати переходу майнових прав на об`єкт, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано вважав, що є підстави для визнання за позивачкою майнових прав на квартиру».
Суд дійшов висновку про невизнання та порушення прав позивача на житлове приміщення згідно договору №КР/7/691 від 17.01.2016 року, адже маючи обґрунтовані та законні сподівання позивач позбавлений можливості фактичного отримання майнових прав внаслідок недобросовісної поведінки продавця у зв`язку з порушенням термінів побудови та здачі об`єкта в експлуатацію при повній сплаті позивачем передбаченої п. 4.2. договору загальної вартості майнових прав, тим більше, що фактично подальше будівництво об`єкту нерухомості відповідачем є об`єктивно неможливим за наявності встановлених заборон в межах відкритого кримінального провадження.
Суд враховує, що дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення, натомість відповідач допустився порушення умов договору, тож в даному випадку визнання за позивачем майнових прав на житлове приміщення є ефективним способом захисту його прав та інтересів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 76-81, 89, 141, 178, 247, 259, 263-265, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16, 177, 179, 181, 182, 190, 509, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 629, 876 ЦК України, Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Ріелті ЛТД» про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 майнове право (у томі числі право на отримання в натурі та оформлення у власність після завершення будівництва) на квартиру АДРЕСА_1 (рекомендована поштова адреса: АДРЕСА_5 ).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 05.08.2022 року.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 );
Суддя -