Номер провадження: 22-ц/813/5700/22
Справа № 947/5375/20
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2022 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - Гірняк Л.А.,

суддів: Комлевої О.С., Цюри Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на Суворовського районного суду м.Одеси від 22листопада 2021 року у цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» до ОСОБА_1 , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-Д»

- про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

встановив:

ПРОЦЕДУРА:

Короткий зміст позовних вимог:

13 березня 2020 року голова Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» (далі ОК «МЖСТ ДОМ») звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом, який в подальшому уточнював, та в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 9 416 грн. 66 коп., з яких: послуги на утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 30.06.2017 р. по 27.12.2019 р. - у сумі 1 681 грн. 46 коп., послуги з опалення з 31.10.2017р. по 27.12.2019 р. - у сумі 5 299,48 грн., інфляційні витрати у сумі 973 грн. 81 коп., 3% на суму заборгованості - у сумі 438 грн. 14 коп., пеня у сумі 2 705 грн. 23 коп. та судові витрати у розмірі 2 102 грн. (т.1, а.с., 125-131).

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОК «МЖСТ ДОМ» за організаційно-правовою формою є обслуговуючим кооперативом та до 06.03.2018 року - моменту передачі будинку з балансу ОК «МЖСТ ДОМ» на баланс Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59-Д» (далі - ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-Д»), ОК «МЖСТ ДОМ» забезпечував надання житлово-комунальних послуг мешканцям житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Закону України «Про кооперацію», положень статуту ОК «МЖСТ ДОМ», рішень Загальних зборів його членів, затверджених тарифів кооперативу та чинного законодавства.

06.03.2018 року зазначений багатоквартирний житловий будинок №59-Д кооперативом було передано в управління (з балансу на баланс) ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-Д», про що свідчить акт вилучення та передачі майна стягувачу від 06.03.2018 року.

Тому на думку позивача саме до 06.03.2018 року ОК «МЖСТ ДОМ» забезпечував надання житлово-комунальних послуг мешканцям житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , утримання будинку і споруд та прибудинкової території до нього, відповідно до Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМУ від 20.05.2009 р, № 529 та надавав послуги з опалення квартир у зазначеному будинку відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 20.07.2005 р.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 у зазначеному будинку та починаючи з 30.06.2017 року несвоєчасно оплачував вартість спожитих житлово-комунальних послуг, які надавав ОК «МЖСТ ДОМ», в результаті чого у відповідача виникла заборгованість, яка стала приводом звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, який, у подальшому, було скасовано.

Короткий зміст рішення першої інстанції:

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 13 травня 2020 року цивільну справу передано за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси (т.1 а.с.39).

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 22 листопада 2021 року позов задоволено (т.2, а.с.53-55).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОК «МЖСТ ДОМ» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 9 416, 66 грн., з яких: послуги на утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 30.06.2017 р до 30.03.2018 р. в розмірі 1 681, 46 грн., борг послуги з опалення за період з 31.10.2017р. по 30.03.2018р. в розмірі 5 299, 48 грн., за порушення грошового зобов`язання 3% річних в розмірі 438, 14 грн., індекс інфляції в розмірі 973. 81 грн., пеню, нараховану на суму заборгованості в розмірі 2 705, 23 грн., судовий збір в розмірі 2 102, 00 грн.

Короткий зміст апеляційної скарги:

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням, ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 22 листопада 2021 року, та постановлення нового, яким відмовити в задоволенні позивних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН:

Апелянт вказує, що з зазначеним рішенням не згоден, вважає, що воно прийняте з порушенням норм процесуального і матеріального права. Зокрема посилається на те, що ОК «МЖСТ ДОМ» не є належним позивачем, у зв`язку з тим, що 28.08.2016 р. співвласники будинку на загальних зборах прийняли рішення про прийняття будинок в управління, чим у порядку ч.6 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції що діяла на той час, відмовились від послуг ОК «МЖСТ ДОМ»; суд не звернув уваги на те, що ОК «МЖСТ ДОМ» не має ліцензій на здійснення господарської діяльності; позивачем не надано доказів на підтвердження відповідача у статусі члена ОК «МЖСТ ДОМ»; ОК «МЖСТ ДОМ» не має жодних правових підстав на стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОК «МЖСТ ДОМ» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, суд першої інстанції виходив із того, що 10.05.2012 року між відповідачем та ОК «МЖСТ ДОМ» було укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_1 та договір про надання послуг з опалення, постачання холодної та гарячої води, якими встановлюється обов`язок відповідача своєчасно оплачувати витрати за спожиті послуги. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки було укладено договір і на його виконання позивач надавав житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користувався.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .

Будинок АДРЕСА_1 , в якому розташована квартира відповідача перебував на обслуговуванні ОК «МЖСТ ДОМ», який за організаційно-правовою формою був обслуговуючим кооперативом та надавав житлово-комунальні послуги мешканцям вказаного багатоквартирного житлового будинку, відповідно до положень чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про кооперацію», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положень Статуту ОК «МЖСТ ДОМ», рішень Загальних Зборів його членів, затверджених тарифів кооперативу, а також забезпечував утримання вказаного будинку і споруд та прибудинкової території до нього відповідно до Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Також із матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Одеської області від 03 квітня 2017 року ОК «МЖСТ ДОМ» зобов`язано передати в управління (на баланс) ОСББ «Вільямса 59Д» багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 .

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27 червня 2017року рішення господарського суду Одеської області від 03 квітня 2017 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 26 жовтня 2017 року постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27 червня 2017 року залишеного без змін.

Відповідно до акту приймання передачі житлового комплексу або його частини в управління від 06 березня 2018 року, багатоквартирний житловий будинок передано з балансу ОК «МЖСТ ДОМ» на баланс ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-Д», про що свідчить Акт вилучення і передачі майна стягувані від 06.03.2018 року (т.1, а.с.30).

Згідно розрахунку, наданому позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території перед ОК «МЖСТ ДОМ» складає 9 416, 66 грн., з яких: послуги на утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 30.06.2017 р до 27.12.2019 р. в розмірі 1 681, 46 грн., борг послуги з опалення за період з 31.10.2017р. по 27.12.2019. в розмірі 5 299, 48 грн., за порушення грошового зобов`язання 3% річних в розмірі 438, 14 грн., індекс інфляції в розмірі 973. 81 грн., пеню, нараховану на суму заборгованості в розмірі 2 705, 23 грн

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Положення вказаної норми жодним чином не спростовує факту існування договірних відносин без наявності укладеного у письмовій формі договору.

Статтями 20 та 21 цього Закону визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема: укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору; оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. В свою чергу обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України).

Такий обов`язок власника встановлений і ст. 360 ЦК України, згідно з якою співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у втратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно зі ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний в тому числі: забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦК України, власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об`єднання власників квартир (житла).

За змістом ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

У відповідності до ч.3 ст.12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання

Як встановлено ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання зокрема утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України, в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства.

Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальним зборами об`єднання.

За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком включають:

1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку;

2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;

3) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності;

4) витрати на сплату винагороди управителю вразі його залучення;

5) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири га/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2016 року загальними зборами, Протоколом №2, співвласники прийняли рішення про прийняття будинку АДРЕСА_4 у власне управляння через новостворене об`єднання із реалізацією прав співвласників, зокрема на належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних послуг. Тобто співвласники відмовились від послуг ОК «МЖСТ ДОМ», про що позивач був неодноразово письмово повідомлений.

Предметом спору по даній справі є заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 30.06.2017 року по 27.12.2019 року з оплати по утриманню будинку та прибудинкової території та оплати за опалення з 31.10.2017 року по 27.12.2019 року, а також вимоги по стягненню інфляційних витрат та 3% річних у зв`язку із несвоєчасною оплатою зазначених послуг.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОК «МЖСТ ДОМ» не надавав самостійно послуг по опаленню, а лише як сторона договору повинен був оплатити рахунок виставлений організацією, яка таку послугу надавала. В даному випадку позивачем не було надано належних та допустимих доказів того, що після передання будинку на баланс об`єднанню співвласників у обслуговуючому кооперативі залишилась заборгованість за отримане опалення та у зазначену заборгованість також була виставлена інфляційна складова за несвоєчасність розрахунку.

Крім того, судом першої інстанції не було враховано той факт, що згідно встановлених рішенням господарського суду від 03.04.2017 року по справі №916/3484/16 обставин, які не потребують додаткового доказування, після реєстрації 22.06.2016 року ОСББ «Вільямса 59-Д» у ОК «МЖСТ ДОМ» виникло зобов`язання у тримісячний строк здійснити передачу будинку на баланс ОСББ «Вільямса 59-Д»

Колегія суддів також зазначає, що порушення позивачем зазначених вимог щодо передачі будинку з балансу на баланс свідчить про те, що надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території здійснювалось кооперативом всупереч діючого законодавства, на власний розсуд та ризик, що не може розцінюватись судом, як належне виконання послуг, які потребують оплати споживачем, в даному випадку відповідачем ОСОБА_1 .

Також судом першої інстанції не було враховано, що ОК «МЖСТ ДОМ» не має ліцензій на здійснення господарської діяльності, а саме: на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, газопостачання, а також на виробництво, транспортування і постачання теплової енергії, а тому не мав права на надання даних видів послуг.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з того, що 28.08.2016 року загальними зборами співвласники прийняли рішення про прийняття будинку №59Д у власне управляння через новостворене об`єднання із реалізацією прав співвласників і таким чином співвласники відмовились від послуг ОК «МЖСТ ДОМ», а тому всі без виключення договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені ОК «МЖСТ ДОМ» вважаються розірваними за ініціативою споживачів саме з 28.08.2016 року.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду - скасувати і прийняти постанову, якою у задоволенні позову ОК «МЖСТ ДОМ» до ОСОБА_1 , третя особа ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-Д» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, слід відмовити у повному обсязі.

Судові витрати:

Враховуючи, що судова колегія відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості, підстави для застосування строку позовної давності відсутні.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а його висновки не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.376 ЦПК України, необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без задоволення.

Згідно з ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що апеляційним судом у даній справі ухвалюється нове рішення про відмову у задоволенні позову, тому у відповідності до наведених положень ЦПК України суд змінює розподіл судових витрат та з позивача стягує понесені судові витрати за розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 витрати у розмірі 3 153, 00 грн., які документально підтверджені.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на Суворовського районного суду м.Одеси від 22листопада 2021 року задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 22листопада 2021 року скасувати та прийняти постанову.

Позовну заяву Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» до ОСОБА_1 , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-Д», про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги , залишити без задоволення.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» (ЄДРПОУ- 37476308) на користь ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 ) понесені судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 3 153, 00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: Л.А. Гірняк

О.С. Комлева

Т.В.Цюра