ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4654/22 Справа № 206/2374/21 Суддя у 1-й інстанції - Кушнірчук Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2021 року ТОВ Спектрум Ессетс звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтував тим, що 26 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 8/2006/840-К/333-Н. 26 квітня 2006 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 333-Н до Кредитного договору № 8/2006/840-К/333-Н від 26.04.2006 року, відповідно до умов якого останній зобов`язується відповідати перед позивачем за належне виконання відповідачем 1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору. 15 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «НАДРА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL3N017513 від 15.05.2020 р. відповідно до якого ПАТ «Комерційний банк «Надра» відступив шляхом продажу ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС», права вимоги, що залежали ПАТ «Комерційний Банк «Надра» за відповідними договорами, до яких, зокрема, входять права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 8/2006/840-К/333-Н від 26.04.2006 року та укладеним на забезпечення їх виконання договором поруки. Відповідачі своїх обов`язків за договором не виконують, у зв`язку з чим станом на 15 травня 2020 року виникла заборгованість за кредитним договором № 8/2006/840-К/333-Н від 26.04.2006 року в сумі 564118,88 гривень, яка складається з 414356,26 гривень заборгованості за тілом кредиту та 149762,62 гривень заборгованості за відсотками. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість за кредитним договором № 8/2006/840-К/333-Н від 26.04.2006 року, а також витрати по сплаті судового збору (том 1 а.с.1-5).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровського від 19 квітня 2022 року позов ТОВ «Спектрум Ессетс» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Спектрум Ессетс» заборгованість станом на 15 травня 2020 року за кредитним договором № 8/2006/840-К/333-Н від 26.04.2006 року в загальній сумі 564118,88 гривень, яка складається з 414356,26 гривень заборгованості за тілом кредиту та 149762,62 гривень заборгованості за відсотками, а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8461,79 гривень, а саме: по 4230,89 гривень з кожного (том 3 а.с.145-149).

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до прийняття помилкового рішення суду, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким, відмовити у задоволені позовних вимог (том 3 а.с.153-157).

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення суду, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 (далі - Відповідач 1) був укладений кредитний договір № 8/2006/840-К/333-Н (а.с.9-10 т.1).

Згідно п. 1.1. Кредитного договору позивач надав відповідачу 1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 19843,00 доларів США на придбання нерухомості.

Згідно п. 1.3, 1.4 Кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються позивачем на підставі відсоткової ставки у розмірі 10 % річних, а кредит надається строком на 240 місяців, тобто до 26 квітня 2026 року.

Відповідно до пунктів 3.3.1, 3.3.2., 3.3.3, Кредитного договору відповідач 1 зобов`язався щомісячно до 10 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 278 доларів США.

26 квітня 2006 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 далі - Відповідач 2) був укладений Договір поруки № 333-Н до Кредитного договору № 8/2006/840-К/333-Н від 26.04.2006 року (а.с.11 т.1).

Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, відповідач 2 зобов`язується відповідати перед позивачем за належне виконання відповідачем 1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з Кредитного Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору поруки, відповідач 2 відповідає перед Кредитором у тому ж об`ємі, що і позичальник.

Згідно п. 1.3, п. 1.4, Договору поруки, відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання відповідачем 1 будь-якої частини зобов`язань, так і при невиконанні відповідачем 1 зобов`язань в цілому. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань у повному об`ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Згідно п. 5.3 Договору поруки, дія цього Договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору чи виконанням поручителем 1 своїх зобов`язань, згідно з умовами цього Договору.

15 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «НАДРА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL3N017513 від 15.05.2020 р. відповідно до якого ПАТ «Комерційний банк «Надра» відступив шляхом продажу ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС», права вимоги, що залежали ПАТ «Комерційний Банк «Надра» за відповідними договорами, до яких, зокрема, входять права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 8/2006/840-К/333-Н від 26.04.2006 року та укладеним на забезпечення їх виконання договором поруки (а.с.18-25 т.1).

ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» є правонаступником ПАТ КБ «Надра» та новим кредитором за Кредитним договором № 8/2006/840-К/333-Н від 26.04.2006 року.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, ПАТ «КБ «Надра» виконав свої зобов`язання за Кредитним договором № 8/2006/840- К/333-Н від 26.04.2006 року.

Відповідачі взяті на себе зобов`язання з виплати кредитних коштів у строки визначені кредитним договором виконали не в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, останній платіж на погашення заборгованості за кредитом згідно наданих копій квитанцій здійснено відповідачем 13.07.2018 року в сумі 7600,00 грн. (а.с.82 т.1).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобов`язань утворилась заборгованість, яка станом на 15.05.2020 року становить 21144,52 дол. США, що еквівалентно 564118,88 грн., яка складається з 414356,26 гривень заборгованості за тілом кредиту та 149762,62 гривень заборгованості за відсотками, що підтверджується додатком № 1 до договору про відступлення прав вимоги № GL3N017513 від 15.05.2020 р. (а.с.22-24) та належним чином завіреними копіями виписок по особовому рахунку ОСОБА_1 , які були надані на виконання ухвали суду про витребування доказів від 13.08.2021 року (а.с.142-246 т.1, а.с.1-23, а.с.39-250 т.2, а.с.1-122 т.3).

Позивач неодноразово повідомляв відповідачам про невиконані зобов`язання та заміну кредитора та прохав виконати їх, як позичальника та поручителя (а.с.35-38 т.2).

Відповідно до п. 4.2.4. кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених Кредитним договором, можливих штрафних санкцій, якщо відповідач 1 не вніс черговий мінімальний платіж у термін, визначений п. 3.3.3 цього договору.

Відповідно до п. 5.2 кредитного договору, у разі невиконання позичальником зобов`язань щодо строків та повноти сплати Кредиту та процентів відповідно до умов цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 5.3 кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п.п 4.3.2, 4.3.4, 4.3.10, 4.3.12, 4.3.13 цього Договору, позичальник зобов`язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеного в п.п 1.1 Договору, за кожен випадок.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі не виконали взяті на себе зобов`язання із повного погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором, чим порушили умови договору, щодо строків повернення кредиту, а також сплати відсотків, що призвело до утворення заборгованості, яку просить стягнути позивач.

Колегія суддів, з даними висновками суду першої інстанції повністю погоджується, оскільки вірно застосовано норми матеріального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, виходячи з такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Позика. Кредит. Банківський вклад ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Отже, згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За змістом частин першої, другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як вбачається із матеріалів справи, що 26 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 (далі - Відповідач 1) був укладений кредитний договір № 8/2006/840-К/333-Н (а.с.9-10 т.1).

Згідно п. 1.1. Кредитного договору позивач надав відповідачу 1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 19843,00 доларів США на придбання нерухомості.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, ПАТ «КБ «Надра» виконав свої зобов`язання за Кредитним договором № 8/2006/840- К/333-Н від 26.04.2006 року.

Крім цього, ОСОБА_1 в судове засідання не з`являлась та будь-яких заперечень щодо укладення договору, отримання коштів та їх повернення суду не надала.

Отже, судом першої інстанції на основі наданих позивачем письмових доказів встановлено факт видачі кредитних коштів.

Також судом встановлено, що відповідачі частково виконали умови кредитного договору, повернувши кошти, що і підтверджує факт отримання кредиту.

Щодо тверджень апелянта про дефектність поданих позивачем письмових доказів (меморіальних ордерів, заяви на видачу готівки) колегія суддів вважає безпідставними, оскільки інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах відповідно до статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та п.п.15 п.1 розділу 1 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженої Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75 систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку, що являють собою носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, призначених для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку. А неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції.

Доводи апеляційної скарги щодо невстановлення судом дійсного розміру заборгованості та останніх платежів позичальника, здійснених на виконання кредитного договору, на підставі допустимих доказів, що має значення як для визначення розміру заборгованості, є не обґрунтованими.

Відповідачі взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконують, зазначені обставини щодо належного виконання умов кредитного договору відповідачами не надано, надані квитанції до відзиву на позовну заяву не спростовують заборгованості .

Не погоджуючись з визначеним позивачем розміром заборгованості, відповідачі не зазначають у чому полягає її неправильність.

Доводи апеляційної скарги, що позичальником було сплачено заборгованість за кредитом ще у 2018 році, оскільки вказані обставини спростовуються витребуваними за ухвалою суду від 13.08.2021 року належним чином завіреними виписками по особовому рахунку ОСОБА_1 , які були дослідженні під час розгляду справи та є належними, допустимими доказами, отриманими відповідно до норм ЦПК (а.с.142-246 т.1, а.с.1-23, а.с.39-250 т.2, а.с.1-122 т.3).

Крім того, відповідно до пунктів 3.3.1, 3.3.2 та 3.3.3 кредитного договору, відповідач 1 зобов`язався щомісячно до 10 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 278 доларів США, тобто на рік 3336 доларів США, а самі платежі повинні сплачуватися до 2026 року, однак з наданих копій квитанцій самим відповідачем ОСОБА_2 вбачається, що у 2017 році сплачено лише 710 доларів США, а у 2018 році сплачено 1464 доларів США, замість 3336,00 доларів США (а.с.80-82 т.1), що спростовує факт належного виконання умов кредитного договору з боку відповідачів.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, оскільки оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено наявні у справі докази і надано їм належну оцінку, суд правильно встановив дійсні обставини справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: