Справа № 191/3695/21
Провадження № 2/191/1155/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 липня 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Костеленко Я.Ю.
за участю секретаря -Куцевол Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Кредитні договори було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства, прирівнюється до письмової форми. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.
Товариство свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів виконало повністю, кошти за Кредитними договорами було перераховано на банківську картку позичальника платіжною системою Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (WayForPay), яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «FLASHPAY».
Згідно з кредитними договорами відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти, а також у разі виникнення заборгованості сплатити неустойку у вигляді пені згідно Кредитного договору.
Враховуючи вищезазначене, термін платежу за договорами настав, однак відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме не повернув отримані на підставі укладених договорів кошти та не сплатив проценти.
Загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитними договорами становить 332734,03 грн.
На підставі викладеного просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в сумі 332734,03 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4991,02 грн.
В судове засідання представник позивача Новікова О.В. не з`явилася, але надала суду клопотання, в якому просила розгляд справи здійснювати за відсутністю позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, відзиву не надав.
У зв`язку з тим, що позивач не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» є юридичною особою та зареєстровано як фінансова установа відповідно до розпорядження НКФУ № 1803 від 23 липня 2015 року та розпорядження НКФУ №163 від 26 січня 2017 року.. Основним видом діяльності ТОВ «Служба миттєвого кредитування» є кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (копія) та статуту.
У інформаційній довідці щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладення електронного договору, вчинених Товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій містяться дані відповідача ОСОБА_3 , його прізвище, ім`я та по батькові, серія та номер паспорта, дата та орган його видачі, ідентифікаційний податковий номер, адреса реєстрації та місця проживання, дата народження, номер телефону, відомості про місце роботи, щомісячний дохід та сімейний стан. Також у ній зазначено номер карткового рахунку, на який позичальнику перераховуватимуться кредитні кошти.
ТОВ «Служба миттєвого кредитування» прийнято позитивні рішення про надання кредитів та через платіжну систему за допомогою ТОВ «ВЕР ФОР ПЕЙ» здійснено переказ кредитних коштів у вищевказаних розмірах на платіжну картку.
Згідно довідок ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на банківську кредитну картку, вказану відповідачем при оформленні заяв-анкет 30.09.2019, 03.10.2019, 04.10.2019, 08.10.2019, 09.10.2019, 13.10.2019, 14.10.2019, 15.10.2019, 18.10.2019, 29.10.2019, перераховані кошти за кредитними договорами у розмірах, вказаних в анкетах, зазначених вище, деталі транзакції: власник картки (емітент) банк COMMERCIIAL BANK PRIVATBANK, категорія картки: Visa, номер картки: НОМЕР_1 , час запиту: 30.09.2019, 03.10.2019, 04.10.2019, 08.10.2019, 09.10.2019, 13.10.2019, 14.10.2019, 15.10.2019, 18.10.2019, 29.10.2019.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Кредитні договори було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Служба миттєвого кредитування» в електронній формі.
Відповідно до вищезазначених укладених між сторонами кредитними договорами ОСОБА_3 отримав кошти на умовах строковості, зворотності, платності, зі сплатою відсотків.
Крім того, при виникненні заборгованості позичальник також зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 1% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості.
Відповідно до розрахунку ТОВ «Служба миттєвого кредитування» заборгованість ОСОБА_3 становить:
Загальний розмір заборгованості ОСОБА_3 за вказаними за кредитними договорами становить 332734,03 грн.
Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачені в договорах строки кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики та процентів за користування позикою в межах строку кредитування, а саме:
Таким чином, вимога позивача ТОВ «Прості займи» в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 2000 грн. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 22.04.2018 року по 07.05.2018 року в сумі 640 грн. є доведеною.
Разом з тим, вимога позивача ТОВ «Служба миттєвого кредитування» в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками поза строками, зазначеними в кредитних договорах, не може бути задоволена, з огляду на таке.
Відповідно до статей 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладених сторонами кредитних договорів ТОВ «Служба миттєвого кредитування», як фінансова установа, надало відповідачу суму позики, яку він зобов`язувався повернути у повному обсязі до визначеного в кожному договорі строку.
Таким чином, позикодавець ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки.
Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках за користування позиками включає період, який виходить за межі строку кредитування.
Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договорами проценти поза строками, зазначеними у договорах, тому заявлені позикодавцем ТОВ «Служба миттєвого кредитування» вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позиками за даний період є безпідставною та задоволенню не підлягає.
Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, індексу інфляції за весь період прострочення та 3% річних від простроченої суми, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з наданих ТОВ «Служба миттєвого кредитування» розрахунку збитків від інфляції та розрахунку 3% відсотків річних, нараховано збитки від інфляції за весь період прострочення та 3% відсотки річних від простроченої суми.
Проте суд не погоджується з правильністю нарахування зазначених сум, оскільки в ці суми ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було враховано розмір відсотків за користування кредитами та нарахованих після спливу строку кредитування.
Судом встановлено розмір збитки від інфляції за весь період прострочення та 3% відсотки річних від простроченої суми, які становлять:
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача ОСОБА_3 на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами, відсотки за користування кредитними коштами в межах строку дії договорів, 3 % річних та інфляційних втрат .
Оскільки позов ТОВ «Служба миттєвого кредитування» підлягає частковому задоволенню (2,7%), тому за положеннями статті 141 ЦПК України понесені позивачем та документально підтвердженні судові витрати (судовий збір) підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 134,76 грн.
Керуючись ст ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
В іншій частині позову- відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Я. Ю. Костеленко