Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження2/711/216/22
РІШЕННЯ
03 травня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Демчик Р.В.
при секретарі Кофановій А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -
ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м.Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позов обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності від 02.06.2014 року йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Як зазначає позивач, 15 липня 2017 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір безоплатного користування приміщенням. Відповідно до п.1 вищевказаного договору визначений трьохрічний термін постування житловим приміщенням, а саме з 20.07.2017 року по 20.07.2020 року, будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було.
З огляду на викладене вище та посилаючись на ст.ст. 316, 317, 405 ЦК України, позивач просив визнати відповідача таким, що втративправо користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 22 листопада 2021 року цивільну справу направлено за підсудністю до Придніпровського районного суду м.Черкаси.
28 січня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено до розгляджу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Подав заяву про визнання позову, справу просив розглядати за його відсутність, позов про визнання його таким, що втратив право користування житлом, просив задовольнити.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.06.2014, індексний номер 22457720, належить квартира АДРЕСА_1 .
Також, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.06.2014, індексний номер 22457922, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Як вбачається з довідки Відділу реєстрації місця проживання від 25.01.2022 за адресою АДРЕСА_2 зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20.07.2017 року.
15 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір безоплатного користування приміщенням.
Відповідно до п.1 вищевказаного договору визначений трьохрічний термін постування житловим приміщенням, а саме з 20 липня 2017 року по 20 липня 2020 року, будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і має право розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Крім того, статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07. 1997 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316,317,319,321 ЦК України).
Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що відповідач позов визнав, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що право позивача порушено і підлягає захисту, тому позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задоволити.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 130, 223, 263-265, 279 ЦПК України, суд ,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній) таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Р. В. Демчик