233 № 233/4915/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А. О., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період 10.2010 - 08.2019 включно в сумі 59083,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ВО «Костянтинівкатепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» поставляє теплову енергією та забезпечує теплом квартиру АДРЕСА_1 . У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язку по сплаті наданих послуг з теплопостачання, за період з жовтня 2010 року по серпень 2019 року включно утворилася заборгованість в загальному розмірі 59083,91 грн, яку відповідач в добровільному порядку погашати відмовляється.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву (а.с.47-51), в якому відповідач позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» не визнав в повному обсязі, пославшись на таке.

По-перше, імперативною нормою ч.6 ст. 25 ЗУ «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-1У встановлено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Пунктом 39 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 також встановлено право споживача на досудове розв`язання спору шляхом задоволення пред`явленої претензії.

Отже, для теплопостачальної організації підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання є не сама по собі наявність заборгованості споживача з оплати наданих послуг, а саме його відмова від її оплати. З наведеного випливає, що зверненню до суду з вимогою про стягнення заборгованості обов`язково має передувати направлення споживачу вимоги про оплату вартості спожитої ним теплової енергії. І лише у разі його відмови від оплати або ненадання відповіді у встановлений законом строк, в теплопостачальної організації виникає право на стягнення заборгованості в судовому порядку. Інший порядок дій, вважає, порушуватиме його право на досудове розв`язання спору шляхом задоволення пред`явленої претензії й, відповідно, уникнути додаткових витрат, пов`язаних з вирішенням спору в судовому порядку.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що він відмовляється добровільно оплачувати заборгованість за послуги з теплопостачання. Проте, звертаючись з позовом про стягнення заборгованості, позивач не навів відомостей та доказів вжиття ним заходів щодо досудового розв`язання з ним спору щодо оплати послуг, які б свідчили про його відмову.

Отже, вважає, що позов до нього про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання заявлений передчасно.

По-друге, частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Крім наявності не оплаченої ним заборгованості, як на підставу для задоволення позовних вимог, позивач посилається на те, що у період з жовтня 2010 року до серпня 2019 року він належним чином виконував свої зобов`язання перед ним - виробляв відповідно до стандартів, нормативів, норм і правил теплову енергію й направляв її йому у кількості та якості, достатній для задоволення його потреб у забезпечення температури повітря у приміщеннях, належній йому на той час квартири.

Проте, належне виконання позивачем зобов`язань з теплопостачання будинку АДРЕСА_2 у період з жовтня 2010 року по серпень 2019 року не є загальновідомою обставиною. Позивач також не надав доказів визнання ним заборгованості з оплати послуг теплопостачання. Отже, належне виконання позивачем своїх зобов`язань перед ним з теплопостачання його квартири підлягає доведенню у загальному порядку.

Окрім того, необхідність, у разі спору, доведення теплопостачальною організацією надання споживачу послуги з теплопостачання у повному обсязі і належної якості випливає, також, з приписів ч.3 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до яких виконавець комунальної послуги не несе відповідальності за її ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, якщо доведе, що в точці обліку такої послуги (в разі укладення індивідуального договору - на межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку та інженерно-технічних систем приміщення споживача) її якість відповідала вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства і договором.

Споживач теплової енергії має право на отримання обсягів теплової енергії згідно з параметрами відповідно до договорів, а також норм і правил (абз.6 ч.1 ст.24 ЗУ «Про теплопостачання»).

Правилами надання послуг з централізованого опалення встановлені такі вимоги до надання відповідних послуг.

Послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (п.3 Правил).

Послуги з централізованого опалення повинні відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку (п.6 Правил).

Пунктом 12 Правил надання послуг з централізованого опалення передбачені різні способи визначення кількості спожитої теплової енергії, - залежно від наявності будинкових засобів обліку теплової енергії, а також наявності в окремих квартирах багатоквартирного будинку квартирних засобів обліку теплової енергії, - споживачами, які не мають таких засобів обліку.

Показання будинкових засобів обліку (для подальшого розподілу кількості спожитої теплової енергії між споживачами) знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів (п.14 Правил).

У разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площу (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місці, який є розрахунковим (п. 1 ч.2 ст. 9 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення).

Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (п.18 Правил).

У разі перерви в наданні послуг, ненадання або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та виплачує споживачеві компенсацію за перевищення встановлених строків проведення аварійно - відбудовних робіт відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово - комунального господарства (п. 23 Правил).

За приписами п.п. 2,4 Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою КМУ від 17.02.2010 № 151, у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг, з урахуванням вимог, наведених у додатку. Якщо надання послуг з централізованого опалення розпочалося пізніше встановленого строку або опалювальний сезон достроково закінчився (своєчасний початок і закінчення опалювального сезону - встановлення протягом трьох діб середньодобової температури 8 град. С), а також за наявності перерв у наданні послуг, що перевищують допустимий строк (12 годин на добу один раз на місяць), перерахунок за надання таких послуг за відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії здійснюється шляхом зменшення місячної плати за 3.3 відсотка за кожну добу перевищення допустимого строку відхилення від показників.

Як на доказ належного виконання перед ним своїх зобов`язань з теплопостачання позивач посилається лише на акти про підключення житлового будинку АДРЕСА_2 до системи централізованого опалення. Проте, самі по собі ці акти лише підтверджують те, що на дату їх складання будинок був підключений позивачем до системи централізованого опалення і не свідчать ані про своєчасний початок і завершення відповідних опалювальних сезонів, ані про безперебійність теплопостачання та відсутність позанормативних перерв у наданні послуг. Також вони не містять відомостей про кількісні показники наданих відповідачу послуг за кожний розрахунковий період (місяць) відповідних опалювальних сезонів, та способи їх визначення.

Крім того, згідно із позовною заявою доказами та обґрунтуванням суми заборгованості відповідача є розрахунок, який додається з визначенням тарифів, опалювальної площу та норм споживання.

Проте, по-перше, для обґрунтування суми заборгованості такий розрахунок - відповідно до п.1 ч.2 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та п.21 Правил надання послуг з централізованого опалення - крім зазначення тарифів, опалювальної площі та норм споживання, має містити відомості про фактичні вихідні дані, необхідні для розрахунку коефіцієнту, що враховує відхилення в кожному розрахунковому місяці фактичної температури зовнішнього повітря та тривалості опалювального сезону від показників, врахованих під час розрахунку діючого тарифу.

По-друге, до позовної заяви взагалі не додано будь-якого розрахунку. Замість нього, до неї була надана копія особистого рахунку № НОМЕР_1 - регістру аналітичного регістру бухгалтерського обліку розрахунків позивача з ним за надані послуги з централізованого опалення. Зазначений регістр містить лише відомості, з деталізацією по місяцях, про вартісні показники нарахованої йому заборгованості за послуги ЦО, надані йому компенсації та додаткові нарахування, а також про сплачені ним гроші в оплату заборгованості у період з жовтня 2010 року по серпень 2019 року і не дає можливості перевірити правильність проведених нарахувань.

Водночас із запису по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що починаючи з опалювального періоду 2015-2016 р.р. йому надавалися компенсації та здійснювалися додаткові нарахування за послуги ЦО, проте перевірити їх обґрунтованість та правильність проведених нарахувань не є можливим, оскільки позивачем не наданого жодного документального підтвердження виникнення відповідних підстав (фактів його господарської діяльності) для їх здійснення, а також вихідних даних для відповідних розрахунків.

Крім того, записи по особовому рахунку № НОМЕР_1 свідчать про те, що у періоди: з листопада 2010 року до березень 2011 року, з листопада 2014 року до березня 2015 року, у жовтні 2015 року, у кожному розрахунковому місяці нарахування за послуги ЦО йому проводилося, виходячи, виключно з тарифів, опалювальної площі та норм споживання та без урахування коефіцієнту, що враховує відхилення в кожному розрахунковому місяці фактичної температури зовнішнього повітря та тривалості опалювального сезону від показників, врахованих під час розрахунку діючого тарифу. При цьому позивач не надав доказів відсутності таких відхилень у зазначених розрахункових періодах.

З огляду на викладене, вважає вимоги позивача про стягнення з нього заборгованості за послуги ЦО необґрунтованими.

Крім того, статтею 257 ЦК України встановлений загальний строк позовної давності у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення заборгованості за період з 01 жовтня 2010 року по 31 серпня 2019 року 25 жовтня 2021 року. Відповідно позовні вимоги щодо стягнення з нього заборгованості, що виникла за період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня 2018 року в розмірі 48188,80 грн, пред`явлені позивачем поза межами строку позовної давності і задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, вважає, що вимоги позивача про стягнення з нього заборгованості за послуги з теплопостачання за період з жовтня 2010 року по серпень 2019 року включно в сумі 59083,91 грн, а також про стягнення позивачем судового збору не підлягають задоволенню, а позовну заява відповідно до п. 8 ч.1 ст. 257 ЦПК України має бути залишена без розгляду.

Позивач подав відповідь на відзив (а.с.57-63) у якій зазначив таке. Відповідач посилається на те, що позивачем не надані докази надання послуг з теплопостачання.

Але таке твердження не відповідає дійсності, так як суду були надані акти про підключення житлового будинку АДРЕСА_2 до мережі централізованого опалення. Зазначені акти укладені та підписані представниками ВО «Костянтинівкатепломережа» сумісно з працівниками балансоутримувача будинку і свідчать про наданні послуг теплопостачання до будинку в якому розташована квартира відповідача. Доказами та обґрунтуванням суми заборгованості є розрахунок який був доданий з зазначенням тарифів, опалювальної площі та норми споживання.

Згідно із Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» позивач виробляє теплову енергію відповідно до стандартів, нормативів, норм і правил для потреб опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, а споживач, відповідно до ст.ст. 19, 19-1 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-1У, зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 40 Правил № 830 споживач не звільняється від оплати послуги на період тимчасової відсутності в житловому приміщенні споживача та інших осіб. Також, споживач не звільняється від оплати послуги у разі самовільного (без дотримання встановленої законодавством процедури) відключення (відокремлення) квартири або приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 визначено порядок обігу та оплати послуг, а саме, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Таким чином, незалежно від того, чи є громадянин власником приватизованої квартири або наймачем неприватизованої квартири, він є споживачем житлово - комунальних послуг, тому його обов`язком є своєчасна оплата спожитих послуг.

Так, здійснюючи свою діяльність, позивач протягом тривалого часу в опалювальний період надає теплову енергію в квартиру відповідача.

На підприємстві позивача на ім`я відповідального власника відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію.

Оскільки квартира відповідача знаходиться в багатоквартирному будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому він є споживачем житлово - комунальних послуг та на ці відносини поширюється дія Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Також слід враховувати, що між КП «СЕЗ» та ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівкатепломережа» укладено договір від 18.06.2009 № 81-Юр, який є діючим на сьогоднішній день, відповідно до умов якого виробник (ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівкатепломережа») забезпечує постачання теплової енергії у багатоквартирний житловий фонд виконавця (КП «СЕЗ») незалежно від форми власності, для забезпечення населення послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання цілодобово чи за графіком відповідно до діючих норм до точки розподілу - зовнішньої стіни будинку. Виконавець забезпечує розподіл, регулювання подачу теплової енергії за графіком відповідно до діючих норм, для забезпечення централізованого опалення та гарячого водопостачання у середині будинку, здійснює утримання та технічне обслуговування внутрішньо будинкових мереж. Для реалізації умов договору виробник приймає на себе зобов`язання поставляти теплову енергію для забезпечення централізованого опалення виконавцю відповідно до діючих норм до точки розподілу - зовнішньої стіни будинку.

Із зміст зазначеного договору вбачається, що саме КП «СЕЗ», а не ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівкатепломережа», є особою, до обов`язків якої належить забезпечення якісного функціонування внутрішньо будинкової та внутрішньо квартирної системи централізованого опалення, тобто саме КП «СЕЗ» наділено повноваженнями регулювати відносини власників квартир щодо отримання якісних послуг з централізованого опалення в межах квартири та будинку.

У взаємовідносинах зі споживачами послуг з централізованого опалення, ОКП «ДТКЕ» керується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила 630).

Нарахування за послуги з централізованого опалення виконуються з вимогами пунктів 21, 40-49 Правил № 630.

Плата за послуги з централізованого опалення в будинках, в яких не встановлено приладу обліку теплової енергії, нараховується за нормами споживання (з розрахунку за 1 кв.м опалювальної площі квартири з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги а місяці, який є розрахунковим). Для цього законодавством запроваджено коригуючий коефіцієнт, який враховує відхилення в і-му місяці фактичної температури зовнішнього повітря від нормативної (-0,5 С) та тривалості опалювального сезону від показників, врахованих під час розрахунку діючого тарифу.

(Середня фактична температура зовнішнього повітря розрахункового періоду для відповідного населеного пункту в і-му місяці, визначається, як середньозважений показник на підставі офіційних даних Українського гідрометеорологічного центру (або іншої організації, що має право на представлення метеорологічної інформації) щодо температури зовнішнього повітря в кожній з діб розрахункового періоду, протягом яких фактично надавалася послуга з централізованого опалення. У Донецькій області такою спеціалізованою організацією, яка має відповідну ліцензію, а саме Донецький регіональний центр з гідрометеорології, з яким позивачем укладено відповідний договір).

При приведенні формул з пунктів 40-43 Правил розмір щомісячної плати за послугу з централізованого опалення для населення (фізичних осіб) у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період протягом опалювального сезону визначається виконавцем за формулою:

(внесені зміни в правила № 630 постановою КМУ від 30 жовтня 2015 № 1037)

П. 40 Розмір щомісячної плати (П) за послуги з централізованого опалення для населення (фізичних осіб) у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період протягом опалювального сезону у разу застосування одноставкового тарифу визначається виконавцем за формулою:

П = ТО х S х Кi х (nфі/ni),

де ТО - одноставковий тариф на послугу з централізованого опалення для населення (фізичних осіб) житлових будинків без будинкових та квартирних засобів обліку теплової енергії, гривень за 1 кв. метр (гривень за 1 куб. метр) за розрахунковий період протягом опалювального сезону (з податком на додану вартість);

S - опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) споживача, який отримує послугу з централізованого опалення та не має будинкового або квартирного засобу обліку теплової енергії, кв. метрів (куб. метрів);

Кі - коефіцієнт, що враховує відхилення в i-му місяці фактичної температури зовнішнього повітря та тривалості опалювального сезону від показників, врахованих під час розрахунку діючого тарифу;

nфі - тривалість опалювального періоду в i-му місяці, яка врахована у встановлених тарифах на послугу з централізованого опалення для населення (фізичних осіб) у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії;

ni - календарна кількість діб в і-му місяці.

(внесені зміни постановою КМ № 156 від 16.03.2017, що вносяться до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення).

Нарахування за послугу з постачання теплової енергії виконуються згідно з вимогами пункту 21 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, які затверджені постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 (далі Правила).

При приведення формул з пункту 21 Правил розмір щомісячної плати за послугу з постачання теплової енергії для населення (фізичних осіб) у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії за розрахункових період протягом опалювального сезону визначається виконавцем за формулою:

П = ТО х gн х (tвн - tср о ф) х nфі/(n х (tвн - tср о с)) х S

де ТО - встановлений уповноваженим органом одно ставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії для споживача за розрахунковий період протягом опалювального періоду;

S - опалювана площа (об`єм) приміщення споживача, який отримує послугу з постачання теплової енергії та будівля якого не обладнана вузлом (вузлами) комерційного обліку, кв. метрів;

tвн - нормативна температура внутрішнього повітря у приміщеннях, + 180С;

tср о с - середня температура зовнішнього повітря за опалювальний період, яка врахована у нормі споживання теплової енергії, встановленій органом місцевого самоврядування, +1,4оC (середня температура зовнішнього повітря для опалювального періоду за 5 років для Донецької області відповідно інформації, наданій у листі Донецького регіонального центру з гідрометеорології від 13.05.2020 № 07/07/02-181/532);

tср о ф - середня фактична температура зовнішнього повітря розрахункового періоду за опалювальний період для відповідного населеного пункту в і-му місяці, оС;

gн - норма витрати теплової енергії опалювального періоду на опалення 1 кв. метра опалювальної площі приміщення, яка врахована у нормі споживання за послугу з постачання теплової енергії, встановленій органом місцевого самоврядування у разі відсутності вузла комерційного обліку теплової енергії;

nфі - фактична кількість годин надання послуги з постачання теплової енергії у розрахунковому періоді в і-му місяці;

n - тривалість опалювального періоду, яка врахована у нормі споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії, встановленій органом місцевого самоврядування у разі відсутності вузла комерційного обліку теплової енергії.

Відповідно до статей 526,527, 814,820 ЦК України, статті 162 ЖК, статті 19 Закону України «Про теплопостачання», п. 18 Правил 630 власник/наймач (споживач комунальної послуги) зобов`язаний щомісяця вносити плату за комунальні послуги, оплата за теплову енергію здійснюється споживачем не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). В зв`язку з чим, вважає відзив на позовну заяву неаргументованим.

Відповідач заперечень не подав.

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.11.2021 відкрито провадження у цій справі, справу призначено до судового розгляду, учасникам справи встановлені строки на подання заяв по суті (а.с.26).

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові та відповіді на відзив, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівськатепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості не визнав в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вважав, що позов є передчасним, недоведеним та таким, що задоволенню не підлягає.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що в період з жовтня 2010 року по серпень 2019 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівкатепломережа» надавало послуги з централізованого опалення ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , про що свідчить особовий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ВО «Костянтинівкатепломережа» на ім`я відповідача ОСОБА_2 (а.с.3-4); копія Договору дарування від 27.08.2019 про відчуження відповідачем квартири АДРЕСА_1 (а.с. 20-21); акти про підключення житлового будинку АДРЕСА_2 до системи централізованого опалення від 07 жовтня 2010 року, 15 жовтня 2011 року, 15 жовтня 2012 року, 05 жовтня 2013 року, 23 жовтня 2014 року, 15 жовтня 2015 року, 15 жовтня 2016 року, 17 жовтня 2017 року, 07 листопада 2018 року, 29 жовтня 2019 року (а.с. 10-15).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції закону від 24.10.2004, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 09.06.2018, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно із п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк.

В порушення вищенаведених норм законодавства, відповідач не своєчасно та не в повному обсязі сплачував вартість послуг з централізованого опалення та згідно із довідкою про розрахунок суми боргу заборгованість відповідача перед позивачем за період жовтня 2010 року по серпень 2019 року складає 59083,21 грн (а.с.3-5).

У відзиві на позовну заяву, відповідачем зроблено заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3, 4 статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналізуючи вказані норми права Верховний Суд України в постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-43цс17 виклав такий правовий висновок.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду із вказаним позовом 28.10.2021, а з розрахунку заборгованості вбачається, що у період з жовтня 2010 року по жовтень 2018 року відповідач не здійснював оплату за надані послуги з теплопостачання, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за надані послуги теплопостачання у межах строку позовної давності за період з листопада 2018 року по серпень 2019 року включно в розмірі 10895,11 грн, відмовивши у задоволенні іншої частини позовних вимог.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо недотримання позивачем досудового порядку врегулювання спору, а відтак, щодо передчасності цього позову та відхиляє їх з огляду на таке.

Як вище зазначалося, відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції закону від 24.10.2004, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 09.06.2018, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Судом установлено, що обов`язок, встановлений ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції закону від 24.10.2004, ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 09.06.2018 відповідачем не виконаний, що свідчить про фактичну відмову відповідача від сплата вартості послуг з теплопостачання та є підставою для стягнення заборгованості з теплопостачання з відповідача на користь позивача.

Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачене право, а не обов`язок, учасників правовідносин на досудове врегулювання спору. Не реалізація учасниками правовідносин цього права не є законодавчо закріпленою підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості з теплопостачання.

Суд також не приймає до уваги доводи відповідача щодо недоведеності позивачем факту належного надання послуги з теплопостачання та обґрунтованості розрахунку заборгованості за послуги з теплопостачання з огляду на таке.

Так, відповідачем не наведені обставини та не надані докази, якими могли би бути Акти - претензії про те, що протягом спірного періоду часу позивачем послуги з теплопостачання надавалися неналежної якості. Тож доводи відповідача в частині надання послуг неналежності якості об`єктивно нічим не підтверджені.

Натомість, на підтвердження факту належного надання послуг з теплопостачання позивачем надані суду Акти про підключення житлового будинку АДРЕСА_2 до мережі централізованого опалення (а.с. 10-15) , які досліджені судом у судовому засіданні. Зазначені Акти укладені та підписані представниками ВО «Костянтинівкатепломережа» сумісно з працівниками балансоутримувача будинку і свідчать про наданні послуг теплопостачання до будинку в якому розташована квартира відповідача.

Згідно із Договором № 81-юр про умови надання послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води від 18.06.2009, який укладений між КП «СЕЗ» та ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівкатепломережа», який є діючим на сьогоднішній день (а.с.127-132), виробник (ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівкатепломережа») забезпечує постачання теплової енергії у багатоквартирний житловий фонд виконавця (КП «СЕЗ») незалежно від форми власності, для забезпечення населення послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання цілодобово чи за графіком відповідно до діючих норм до точки розподілу - зовнішньої стіни будинку. Виконавець забезпечує розподіл, регулювання подачу теплової енергії за графіком відповідно до діючих норм, для забезпечення централізованого опалення та гарячого водопостачання у середині будинку, здійснює утримання та технічне обслуговування внутрішньо будинкових мереж. Для реалізації умов договору виробник приймає на себе зобов`язання поставляти теплову енергію для забезпечення централізованого опалення виконавцю відповідно до діючих норм до точки розподілу - зовнішньої стіни будинку.

Тобто, із змісту зазначеного договору вбачається, що саме КП «СЕЗ», а не ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівкатепломережа», є особою, до обов`язків якої належить забезпечення якісного функціонування внутрішньо будинкової та внутрішньо квартирної системи централізованого опалення, тобто саме КП «СЕЗ» наділено повноваженнями регулювати відносини власників квартир щодо отримання якісних послуг з централізованого опалення в межах квартири та будинку.

Доводи позивача щодо недоведеності обґрунтованості розрахунку заборгованості за надані послуги з теплопостачання є також неспроможними, оскільки обставини щодо необґрунтованості цього розрахунку не наведені та контррозрахунк відповідачем не надано.

За таких обставин, позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд пропорційно до розміру задоволених вимог та враховуючи сплату позивачем судового збору в мінімальному розмірі, який встановлено Законом України «Про судовий збір», присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (, адреса: Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, буд.2) в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» (, адреса: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Лівобережна,62) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) про стягнення суми заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 у АТ «Ощадбанк», МФО 0, заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з листопада 2018 року по серпень 2019 року включно в сумі 10895 (десять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Костянтинівкатепломережа», розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 КБ «ПриватБанк» м. Краматорськ, МФО 0, , судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Повний текст рішення складено 25.02.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О. В. Каліуш