УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Левченка А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за заявою представника стягувача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , боржник фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , заінтересована особа старший державний виконавець Обухівського МРВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черненко Алла Анатоліївна, про видачу дубліката виконавчого листа,-

ВСТАНОВИВ:

Представник стягувача Гиря Марія Миколаївна, яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області по справі № 753/23813/19 від 03.04.2020 року позов ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів - задоволено. 17.09.2020 року позивачу було видано три виконавчі листи у справі, які спрямовані на виконання до Обухівського МРВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення на користь стягувача неустойки в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожен день затримки повернення грошей, починаючи з 21.11.2019 року до моменту фактичного виконання судового рішення, відмовлено з посиланням на неможливість виконання судового рішення у зв`язку з необхідністю вказівки судом точної суми неустойки, присудженої до стягнення.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27.01.2022 року скасовано повідомлення старшого державного виконавця Обухівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Черненко Алли Анатоліївни від 18.11.2020 року про повернення виконавчого документу № 753/23813/19 стягувачу без прийняття до виконання. Зобов`язавши вирішити питання про відкриття виконавчого провадження у встановлений законом спосіб за заявою ОСОБА_2 про примусове виконання виконавчого листа № 753/23813/19.

Разом із тим, оригінал виконавчого листа було загублено при поштовій пересилці та стягувач не має змоги повторно спрямувати його для вирішення питання про відкриття виконавчого провадження. Так, 18.11.2020 року оригінал виконавчого листа був спрямований державним виконавцем на адресу стягувача, проте кореспонденцію остання не отримувала. Місцезнаходження виконавчого документа невідомо. Беручи до уваги вищевикладене просить видати дублікат виконавчого листа.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені.

Неявка сторін по справі не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.

Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами.

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2020 року, позов ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, стягнення вартості придбаного товару належної якості, задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 вартість повернутого продавцю товару в сумі 11 362 грн, неустойку в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей, починаючи з 21.11.2019 року до моменту фактичного виконання судового рішення, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

17.09.2020 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області було видано виконавчі листи по справі 753/23813/19 (строк пред`явлення виконавчих листів до виконання 08.08.2023 року).

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27.01.2022 року скасовано повідомлення старшого державного виконавця Обухівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Черненко Алли Анатоліївни від 18.11.2020 року про повернення виконавчого документу № 753/23813/19 стягувачу без прийняття до виконання. Зобов`язав вирішити питання про відкриття виконавчого провадження у встановлений законом спосіб за заявою ОСОБА_2 про примусове виконання виконавчого листа № 753/23813/19, виданого 19.09.2020 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойки в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей, починаючи з 21.11.2019 року до моменту фактичного виконання судового рішення.

Згідно інформації наданої начальником Обухівського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) у листі № ЕП-1536/22 від 12.08.2022 року, виконавчий лист № 753/23813/19 від 19.09.2020 року виданий Добропільським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойки в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей, починаючи з 21.11.2019 року до моменту фактичного виконання судового рішення надійшов до відділу 18.11.2020 року.

18.11.2020 року державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання згідно п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено оригінал виконавчого документа з повідомленням за адресою стягувача зазначеною у документі.

Станом на 12.08.2022 року в Обухівському відділі державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на примусовому виконанні виконавчий документ № 753/23813/19 від 19.09.2020 року виданий Добропільським міськрайонним судом Донецької області не перебуває. Відомості щодо отримання стягувачем вищезазначеного виконавчого листа відсутні.

Беручи до уваги вищевикладене, є всі підстави вважати, що виконавчий лист втрачено. У зв`язку з цим, заявник позбавлений права на звернення до органів виконавчої служби з виконавчим документом з метою його примусового виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, серед іншого, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України», по. 15729/07, від 05.07.2012).

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, заява №18357/91, п.40 зазначається, що ... право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як цепередбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справі «Іванов проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Також, у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішення залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

У рішенні по справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява про видачу дубліката виконавчого листа є обґрунтованою та підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, що стягувач звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

На підставі викладеного, керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 258, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника стягувача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа по справі № 753/23813/19 за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, стягнення вартості придбаного товару належної якості, виданий Добропільським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойки в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей, починаючи з 21.11.2019 року до моменту фактичного виконання судового рішення

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.М. Левченко