ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 жовтня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 749/713/21

Головуючий у першій інстанції - Кравчук М. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/232/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

сторони:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк"

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Щорського районного суду Чернігівської області у складі судді Кравчук М.В. від 04 листопада 2021 року, місце ухвалення рішення м.Сновськ, у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 31.05.2010 року у розмірі 10 929,54 грн., станом на 12.07.2021 року, яка складається із наступного: 10 929,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 10 929,54 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625 ЦК України; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія. Також позивач просив стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати у розмірі 2 270 грн. за подання позовної заяви. Вимоги заявленого позову Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" обґрунтовувало тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернулась до позивача, при цьому, підписала анкету-заяву №б/н від 31.05.2010 року. Позивач вказує, що позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та Правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", які викладені на відповідному банківському сайті, складає між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Позивач зазначає, що заявою відповідача підтверджується той факт, що ОСОБА_1 була проінформована про умови кредитування в Акціонерному товаристві комерційному банку "ПриватБанк", які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі. 31.05.2010 року відповідачем була також підписана Довідка про умови кредитування із використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду". При цьому, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, що підтверджується випискою по рахунку, встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, зазначеному у довідці про зміну умов кредитування. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. Позивач вказує, що в подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 18 000 грн. Доводи позовної заяви зазначають, що внаслідок порушення ОСОБА_1 зобов`язань за укладеним із банком кредитним договором, станом на 12.07.2021 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 10 929,54 грн., яка складається із наступного: 10 929,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 10 929,54 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625 ЦК України; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія. Вказану суму заборгованості за кредитним договором позивач просить стягнути на свою користь з відповідача, а також відшкодувати понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 270 грн.

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 04.11.2021 року позов Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково. Судом стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (, місцезнаходження: 49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги,50) заборгованість у розмірі 2 418,54 грн. та судовий збір у розмірі 502,35 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" просить скасувати рішення суду першої інстанції від 04.11.2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та ухвалити у вказаній частині позовних вимог нове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що у оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції від 04.11.2021 року є необґрунтованим, ухваленим без повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, має місце невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, та неправильне застосування норм права. В доводах апеляційної скарги Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у повному розмірі, оскільки наявність даної заборгованості підтверджена матеріалами справи, в тому числі, і банківською випискою, яка має статус первинного документу, розрахунком заборгованості, довідками банку про видані кредитні картки, довідкою про зміну умов кредитування. Доводи апеляційної скарги вказують, що відповідач при укладенні кредитного договору була належним чином ознайомлена із його умовами, акцептувала пропозицію банку, отримала кредитну картку, зверталась за її перевипуском, користувалась кредитними коштами, а також визнавала укладення кредитного договору та погодилась із його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору. Доводи апеляційної скарги стверджують, що з врахуванням статей: 526, 599, 1054 ЦК України, суд першої інстанції необґрунтовано задовольнив лише частину вимог заявленого банком позову, стягнувши при цьому лише частину заборгованості за кредитом, безпідставно звільнивши відповідача від відповідальності щодо погашення решти заборгованості за кредитом.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 04.11.2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до приписів ч.1 статті 367 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За даних обставин, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції від 04.11.2021 року у оскаржуваній апелянтом частині.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що між сторонами даного спору 31.05.2010 року було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено відповідний кредитний ліміт.

31.05.2010 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.16). Відповідно до умов укладеного договору, відповідач 31.05.2010 року також підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", 30 днів пільгового періоду" (а.с.17). Підписанням вказаної довідки відповідач підтвердила, що: "З фінансовими умовами надання кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена".

Як вбачається із наданого позивачем суду розрахунку заборгованості відповідача за договором №б/н від 31.05.2010 року, станом на 12.07.2021 року (а.с.5-13), у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного із банком договору, сума заборгованості за даним договором становить 10 929,54 грн., яка складається із наступного: 10 929,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 10 929,54 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625 ЦК України; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія.

З виписки за укладеним між сторонами даного спору договором, станом на 14.07.2021 року, вбачається проведення відповідних операцій у хронологічний період з 22.05.2010 року по 09.07.2021 року (а.с.51-56).

Відповідно до довідки позивача про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 згідно укладеного договору (а.с.14), старт карткового рахунку відбувся 22.05.2010 року; зміна кредитного ліміту - 22.05.2010 року, встановлено кредитний ліміт: 4 000 грн.; зміна кредитного ліміту - 29.09.2010 року, збільшення кредитного ліміту: 4 800 грн.; зміна кредитного ліміту - 23.10.2010 року, збільшення кредитного ліміту: 5 600 грн.; зміна кредитного ліміту 23.11.2010 року, збільшення кредитного ліміту: 6 600 грн.; зміна кредитного ліміту - 24.11.2010 року, зменшення кредитного ліміту: 6 600 грн.; зміна кредитного ліміту 20.06.2017 року, збільшення кредитного ліміту: 16 000 грн.; зміна кредитного ліміту - 19.10.2017 року, збільшення кредитного ліміту: 18 000 грн.; зміна кредитного ліміту - 01.03.2018 року, зменшення кредитного ліміту: 6 000; зміна кредитного ліміту - 30.07.2019 року, збільшення кредитного ліміту: 10 000 грн.; зміна кредитного ліміту - 12.02.2020 року, збільшення кредитного ліміту: 13 500 грн.; зміна кредитного ліміту - 20.02.2020 року, збільшення кредитного ліміту: 16 000 грн.; зміна кредитного ліміту - 19.10.2020 року, зменшення кредитного ліміту: 15 083,53 грн.; зміна кредитного ліміту - 30.10.2020 року, зменшення кредитного ліміту: 15 083,53 грн.; зміна кредитного ліміту - 11.11.2020 року, зменшення кредитного ліміту: 15 083,53 грн.; зміна кредитного ліміту - 22.12.2020 року, зменшення кредитного ліміту: 15 083,53 грн.; зміна кредитного ліміту - 05.01.2021 року, зменшення кредитного ліміту: 0,00.

Згідно довідки позивача (а.с.15), ОСОБА_1 за укладеним кредитним договором було надано кредитні картки: № НОМЕР_2 , дата відкриття: 22.05.2010 року, термін дії: 12/13; № НОМЕР_3 , дата відкриття: 17.01.2014 року, термін дії: 07/16; № НОМЕР_4 , дата відкриття: 17.01.2014 року, термін дії: 10/16; № НОМЕР_5 , дата відкриття: 27.04.2016 року, термін дії: 04/20; № НОМЕР_6 , дата відкриття: 16.06.2016 року, термін дії: 04/20; № НОМЕР_7 , дата відкриття: 25.05.2017 року, термін дії: 05/21; № НОМЕР_8 , дата відкриття: 25.05.2017 року, термін дії: 05/21; № НОМЕР_9 , дата відкриття: 12.02.2020 року, термін дії: 12/23.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги відносно того, що висновки рішення суду першої інстанції від 04.11.2021 року в частині відмови у задоволенні вимог заявленого АТ КБ ''ПриватБанк'' позову не узгоджуються із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 04.11.2021 року у оскаржуваній частині, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги вказують про відсутність підстав для відмови у стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості за отриманим кредитом в повному обсязі, оскільки відповідач отримала кредитні кошти, користувалась ними, проте, на користь банку відповідні виплати не здійснила.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 31.05.2010 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до банку із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.16), відповідно до якої висловила свою згоду на наступне: "Я згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між мною і банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Я зобов`язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua" (а.с.16-16, зворот).

Підписанням заяви від 31.05.2010 року між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг.

Відповідно до умов укладеного договору, ОСОБА_1 31.05.2010 року підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", 30 днів пільгового періоду" (а.с.17).

Підписанням вказаної довідки відповідач підтвердила, що: "З фінансовими умовами надання Кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена".

Відповідно до ч.1 статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ч.1, ч.2 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, після укладення договору про надання банківських послуг від 31.05.2010 року, сторонами даного спору 31.05.2010 року були окремо письмово погоджені всі істотні умови кредитування, а саме, визначено розмір базової процентної ставки за користування кредитними коштами (нараховується на залишок непростроченої заборгованості) - 3% на місяць (36% річних), а також письмово погоджено розміри, підстави і порядок нарахування пені та штрафів при порушенні умов договору.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 628 ЦК України визначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч.1,ч.2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частини 1,2 статті 1055 ЦК України визначають, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Факт отримання відповідачем кредитних карток та користування кредитними коштами підтверджується матеріалами справи (а.с.15, 51-56).

Як вбачається із позовної заяви (а.с.2-4), позивач вказує, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного із банком договору, станом на 12.07.2021 року заборгованість ОСОБА_1 за укладеним із банком кредитним договором становила 10 929 грн. 54 коп., яка складається із наступного: 10 929,54 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 10 929, 54 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у вказаній частині позовних вимог, в тому числі, їх розмір і порядок нарахування, крім розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на відповідному банківському сайті www.privatbank.ua.

Витягом з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на вказаному банківському сайті, наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку розуміла відповідач, та ознайомилась і погодилась з даним документом, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Матеріали справи також не містять в собі належних підтверджень відносно того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, і щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та щодо сплати неустойки (пені,штрафів), та саме у зазначених в цих документах, які додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки даний доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування.

В позовній заяві АТ КБ ''ПриватБанк'' посилається на те, що в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року, згідно п.2.1.1.2.12, сторони дійшли згоди, що в разі, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 статті 625 Цивільного кодексу України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої заборгованості у розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд".

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказана редакція Умов та Правил надання банківських послуг не містить в собі підпису відповідача ОСОБА_1 , і за даних обставин, відсутні підстави вважати, що сторони договору дійшли згоди відносно того, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої заборгованості у розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд".

Крім того, підписані відповідачем Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.16) та довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", 30 днів пільгового періоду" (а.с.17). не містять в собі відповідної домовленості сторін про те, що в разі, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 статті 625 Цивільного кодексу України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої заборгованості у розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд".

В доводах апеляційної скарги Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у повному розмірі, оскільки наявність даної заборгованості підтверджена матеріалами справи, в тому числі, і банківською випискою, яка має статус первинного документу, розрахунком заборгованості, довідками банку про видані кредитні картки, довідкою про зміну умов кредитування. Доводи апеляційної скарги вказують, що відповідач при укладенні кредитного договору була належним чином ознайомлена із його умовами, акцептувала пропозицію банку, отримала кредитну картку, зверталась за її перевипуском, користувалась кредитними коштами, а також визнавала укладення кредитного договору та погодилась із його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору. Доводи апеляційної скарги стверджують, що з врахуванням статей: 526, 599, 1054 ЦК України, суд першої інстанції необґрунтовано задовольнив лише частину вимог заявленого банком позову, стягнувши при цьому лише частину заборгованості за кредитом, безпідставно звільнивши відповідача від відповідальності щодо погашення решти заборгованості за кредитом.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 04.11.2021 року у оскаржуваній частині, оскільки дані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Як вбачається із рішення суду першої інстанції від 04.11.2021 року, частково задовольняючи вимоги заявленого позову, суд першої інстанції виходив із тих обставин, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем в повному обсязі не повернуті. При цьому, суд першої інстанції, дослідивши довідку АТ КБ "ПриватБанк" від 04.11.2021 року (а.с.93), встановив, що станом на 04.11.2021 року розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ "ПриватБанк" за угодою №SAMDN50OTC003210641 від 22.05.2010 року (рахунки: НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 ), становить 2 418 грн. 54 коп. За даних обставин, суд першої інстанції обґрунтовано вважав за необхідне частково задовольнити вимоги заявленого АТ КБ ''ПриватБанк'' позову, та стягнути з відповідача на користь позивача лише фактично наявну станом на 04.11.2021 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ "ПриватБанк" в сумі 2 418,54 грн., відмовивши у задоволенні решти позовних вимог АТ КБ ''ПриватБанк''.

Приймаючи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування рішення суду першої інстанції від 04.11.2021 року у оскаржуваній апелянтом частині, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих фактичних обставин справи, підтверджених відповідними доказами, які були досліджені судом при розгляді даної справи.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" необхідно залишити без задоволення, а рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 04.11.2021 року, у оскаржуваній частині, необхідно залишити без змін.

В іншій неоскаржуваній апелянтом частині рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 04.11.2021 року апеляційним судом не переглядається, в силу приписів ч.1 статті 367 ЦПК України.

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.

Рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2021 року, у оскаржуваній частині, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 21.10.2022 року.

Головуючий: Судді: