головуючий у суді І інстанції Сенько М.Ф.
провадження № 22-з/824/498/2022
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2022 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
за участю секретаря судового засідання - Зиль Т.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик Марія Олексіївна, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович,
У червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус», ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус», за яким просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 9 вересня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. за реєстровим № 3257 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», заборгованості, що виникла за кредитним договором № 1852-0201001-1/ФКВ-08 від 12 вересня 2008 року з усіма додатками та додатковими угодами, який укладався між ТОВ «Український промисловий банк» (правонаступник ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами № 2268/К від 23 червня 2020 року) та ОСОБА_1 в загальній сумі 840247,64 грн.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик М.О., приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 9 вересня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 3257, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за Кредитним договором № 1852-0201001-1/ФКВ-08 від 12 вересня 2008 року за період з 23 червня 2020 року по 20 серпня 2020 року в розмірі 840247 грн 64 коп., що складається з: суми заборгованості за кредитом - 404516 грн 31 коп., суми заборгованості за відсотками - 435413 грн 33 коп., суми плати за вчинення виконавчого напису 300 грн.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500 грн, а також судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду Керівник юридичного відділу ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» - Семченкова Н.С. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 червня 2022 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» залишено без задоволення, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2021 рокузалишено без змін.

30 червня 2022 року до Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Іванчук М.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 6 280 грн.

В обґрунтування заяви вказує, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат було включено до відзиву на апеляційну скаргу. Розмір витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції підтверджується договором № 22-12/2020 про надання правової допомоги від 22 грудня 2020 року; додатковою угодою від 28 січня 2022 року до договору № 22-12/2020 про надання правової допомоги від 22 грудня 2020 року; рахунком № 02 від 1 лютого 2022 року; платіжним дорученням № @2PLO16001 від 9 лютого 2022 року; рахунком № 03 від 28 червня 2022 року; актом приймання-передачі наданих послуг від 28 червня 2022 року.

Заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення до Київського апеляційного суду не надходило.

У судове засідання учасники справи не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, яка міститься в матеріалах справи (Т.2, а.с. 165-166).

26 липня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 - адвоката Іванчук М., в якому вона просить провести розгляд справи за її відсутності. Подану заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.4 ст.270 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 29 Закону України «Про адвокатуру» визначено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Згідно з ст.30 вказаного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, 1 лютого 2022 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Іванчук М.М. було подано до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, де в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України представником було зазначено про те, що розмір та докази понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Заява про ухвалення додаткового рішення представником ОСОБА_1 - адвокатом Іванчук М.М. була подана до Київського апеляційного суду 30 червня 2022 року, отже останньою були дотримані вимоги ч.1 ст.134 та ч.8 ст.141 ЦПК України.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником ОСОБА_1 - адвокатом Іванчук М.М. надано: договір № 22-12/2020 про надання професійної правничої допомоги від 22 грудня 2020 року; додаткову угоду від 28 січня 2022 року до договору № 22-12/2020 про надання професійної правничої допомоги від 22 грудня 2020 року; рахунок № 02 від 1 лютого 2022 року; платіжне доручення № @2PL016001 від 9 лютого 2022 року; рахунок № 03 від 28 червня 2022 року; акт приймання-передачі наданих послуг від 28 червня 2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 грудня 2020 року між АБ «МАРИНИ ІВАНЧУК» та ОСОБА_1 укладено договір №22-12/2020 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу.

Відповідно до п.4.1 договору розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, може визначатися сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п.4.2 договору, якщо інше не обумовлено сторонами, вартість послуг, які надаються бюро визначається окремо за кожну дію (послугу), яку необхідно виконати. Якщо інше не обумовлено та не погоджено сторонами, при визначенні вартості послуг (розміру гонорару) приймається погодинна ставка роботи в розмірі 650 грн, без ПДВ за одну годину роботи.

Відповідно до п.4.3 договору, клієнт зобов`язаний відшкодувати бюро кошти для покриття фактичних витрат, пов`язаних з виконанням наданого доручення. Розмір фактичних витрат та порядок і строки їх відшкодування визначаються сторонами в додатковій угоді. Види передбачених за цим договором фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення, які клієнт зобов`язаний оплатити.

Із додаткової угоди до договору про надання професійної правничої допомоги № 22-12/2020 від 22 грудня 2020 року вбачається, що попередній аналіз поданої апеляційної скарги (необхідна кількість часу - 1 год.), вартість 780 грн; підготовка відзиву на апеляційну скаргу, забезпечення направлення відзиву учасникам справи та до суду апеляційної інстанції (необхідна кількість часу - 4 год.), вартість 3 500 грн; забезпечення участі представника в судовому засіданні в Київському апеляційному суді, вартість 2 000 грн/судове засідання. Також вбачається, що оплата наданих послуг проводиться на підставі рахунку виконавця (Т. 2, а.с. 158).

Так, відповідно до рахунку № 02 від 1 лютого 2022 року вартість послуг складає 4 280 грн (попередній аналіз поданої апеляційної скарги (необхідна кількість часу - 1 год.), вартість 780 грн; підготовка відзиву на апеляційну скаргу, забезпечення направлення відзиву учасникам справи та до суду апеляційної інстанції (необхідна кількість часу - 4 год.), вартість 3 500 грн), строк оплати 10 банківських днів (Т. 2, а.с. 158); відповідно до рахунку № 03 від 26 червня 2022 року вартість послуг складає 2 000 грн (забезпечення участі представника в судовому засіданні в Київському апеляційному суді), строк оплати 10 банківських днів (Т. 2, а.с. 159).

Відповідно до платіжного доручення № @2PL016001 від 9 лютого 2022 року ОСОБА_1 було сплачено на рахунок адвоката Іванчук М. 4 280 грн (Т.2, а.с. 159).

Згідно акта приймання-передачі наданих послуг загальна вартість наданих послуг становить 6 280 грн, без ПДВ, із яких заявником вже було сплачено на рахунок виконавця 9 лютого 2022 року грошові кошти в сумі 4 280 грн (Т. 2, а.с. 160).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені у заяві витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 280 грн є доведеними.

Обставини, які свідчать що розмір витрат на правничу допомогу є не розумним, не відповідає витраченому адвокатом часу, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), не встановлено.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Разом з тим, відповідач у справі ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заяви про зменшення розміру судових витрат до суду апеляційної інстанції не надало.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 понесених витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 6 280 грн.

Керуючись ст.ст.268, 270, 382-383 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик Марія Олексіївна, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович задовольнити.

Ухвалити додаткове судове рішення наступного змісту.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 6 280 (шість тисяч двісті вісімдесят) грн.

Додаткова постанова набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба