Справа № 946/7519/20
Провадження № 2/946/1204/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіній О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізмаїлі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики, -, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики.

Ухвалою суду від 30.11.2020 року цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Пащенко Т.П. та призначено підготовче судове засідання (а.с.55).

У судові засідання, призначені на 20.12.2021 року, 03.03.2022 року та 04.05.2022 року позивачка ОСОБА_1 та її представники не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання сповіщені належним чином, що підтверджується телефонограмою від 25.11.2021 року (а.с.140), поштовими відправленнями (а.с.149, 151).

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи сповіщені належним чином, в тому числі, через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, заяву про розгляд справи в їх відсутність суду не надали.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України суд вважає, що позивач повторно не з`явився до суду без поважних причин.

Згідно ч.1 ст.121 ЦПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій, в зв`язку з чим, дії позивача та його представника у вигляді систематичної неявки у судові засідання суд відносить до таких, що суперечать вимогам п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки у судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Суд відкладає розгляд справи в разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача у судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. У разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що наслідки ч.5 ст.223 ЦПК України настають незалежно від причин повторної неявки сторони позивача, які можуть бути поважними, а обумовлені лише клопотанням позивача про розгляд справи у його відсутності, що є правом останнього.

Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Відповідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадків, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню справи.

Позивачка чи її представники не звернулися до суду з заявою про розгляд справи в їх відсутність.

Відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

За таких обставин, неявка в судові засідання позивачки, та її представників, яким було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду позовної заяви, що призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті пред`явленого позову.

На підставі наведеного, беручи до уваги підстави для залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивачки, відсутності заяви про розгляд справи за відсутності позивачки чи її представників, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики слід залишити без розгляду.

Крім того, слід роз`яснити позивачці її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43,121,131,210, 223, 257, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Особою, яка брала участь, але не була в судовому засіданні ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Т.П.Пащенко