Ухвала

28 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 947/7430/20

провадження № 61-13210ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 березня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2022року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, прокуратури Івано-Франківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконним кримінальним переслідуванням, що полягає

в заподіянні збитків у вигляді втраченої вигоди із-за завідомо незаконного арешту майна слідчим суддею,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, прокуратури Івано-Франківської області, Державної казначейської служби України (далі - ДКС України), в якому просив суд відшкодувати йому матеріальну шкоду, завдану незаконним кримінальним переслідуванням, що полягає в заподіянні збитків у вигляді втраченої вигоди у розмірі 9 941 400,50 грн із-за завідомо незаконного арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2016 року у справі № 344/4147/16-к.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду

від 28 листопада 2022 року, відмовлено у задоволені позову

ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, прокуратури Івано-Франківської області, ДКС України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконним кримінальним переслідуванням, що полягає в заподіянні збитків у вигляді втраченої вигоди у розмірі 9 941 400,50 грн із-за завідомо незаконного арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2016 року у справі № 344/4147/16-к.

23 грудня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 березня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року (надійшла до суду 27 грудня 2022 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження рішення Київського районного суду

м. Одеси від 11 березня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання.

Верховний Суд не бере до уваги посилання заявника, як на підставу касаційного оскарження, на пункти 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки такі посилання є загальними та не відповідають вимогам, викладеним у ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 411 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, прокуратури Івано-Франківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконним кримінальним переслідуванням, що полягає в заподіянні збитків у вигляді втраченої вигоди із-за завідомо незаконного арешту майна слідчим суддею, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 березня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2022року.

Витребувати з Київського районного суду м. Одеси вищевказану цивільну справу (№ 947/7430/20).

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який

за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк який не може перевищувати чотирнадцять днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих

до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник