Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1256/22
Провадження № 2/376/860/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2022 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом адвоката Капустіна Віталія Володимировича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

20.07.2022 року адвокат Капустін В.В. звернувся до Сквирського районного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 15.05.2022 року близько 16 год 20 хв ОСОБА_2 , знаходячись по вулиці Підгая, 142 в селі Великополовецьке Білоцерківського району Київської області, керуючи транспортним засобом трактором ЮМЗ-6, д.н.з. НОМЕР_1 з катком, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на належний ОСОБА_1 автомобіль КІА СЕЕD, д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований з правої сторони.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Постановою Сквирського районного суду Київської області від 31.05.2022 року по справі № 376/821/22 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП та накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ЮМЗ-6 не була застрахована, оскільки трактор ЮМЗ-6 не відноситься до транспортних засобів, які підлягають обов`язковому страхуванню згідно з вимогами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відтак, відповідати за заподіяну шкоду має саме ОСОБА_2 .

Відповідно до Звіту № 61 від 19.05.2022 року по дослідженню з визначення матеріального збитку, завданого пошкодженням колісного транспортного засобу КІА СЕЕD, д.н.з. НОМЕР_2 , витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом належного ОСОБА_1 транспортного засобу складають 65 460,15 грн.

Крім цього, згідно акту виконаних робіт № 16 від 19.05.2022 року та квитанції до прибуткового касового ордеру № 5 від 19.05.2022 року, за проведення автотоварознавчого дослідження ОСОБА_1 сплатила 2 600,00 грн.

Таким чином, розмір заподіяних ОСОБА_1 збитків становить 68 060,15 грн.

Заподіяна моральна шкода полягає у стражданнях, яких ОСОБА_1 зазнала у зв`язку з пошкодженням її автомобіля.

Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої в результаті пошкодження належного ОСОБА_1 транспортного засобу, остання виходить з того, автомобіль був пошкоджений і потребував ремонту, на який довелось додатково вишукувати кошти, через що вона не могла спокійно спати вночі та постійно нервувала із-за того, що навіть у своєму рідному селі їй неможна почуватися у безпеці і при будь-яких сторонніх звуках із завмиранням подиху виглядала на вулицю, щоб переконатися, що з машиною все добре.

Крім цього, оскільки ОСОБА_1 проживає у передмісті Києва, - автомобіль є необхідною річчю, якою користувалась не лише вона, а і її чоловік.

Проте, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та її чоловік тривалий час взагалі були позбавлені транспортного засобу, що спричинило порушення нормальних життєвих зв`язків та додало додаткових нервувань та незручностей, оскільки після оголошення в Україні воєнного стану, висока мобільність може врятувати життя.

Враховуючи вищевказане, розмір заподіяної моральної шкоди оцінюється в 5 000,00 грн.

Тому, на підставі вищевикладеного представник позивача ОСОБА_1 адвокат Капустін В.В. просить суд:

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 68 060,15 грн. матеріальної шкоди та 5 000,00 грн. моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Капустін Віталій Володимирович подав до канцелярії суду заяву де вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі та участі позивача (а.с.27).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив провести розгляд справи без його участі та без фіксування судового засідання технічними засобами (а.с. 28).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200,206,211,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 15.05.2022 року близько 16 год 20 хв ОСОБА_2 , знаходячись по вулиці Підгая, 142 в селі Великополовецьке Білоцерківського району Київської області, керуючи транспортним засобом трактором ЮМЗ-6, д.н.з. НОМЕР_1 з катком, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на належний ОСОБА_1 автомобіль КІА СЕЕD, д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований з правої сторони.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Постановою Сквирського районного суду Київської області від 31.05.2022 року по справі № 376/821/22 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП та накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.) (а.с.10).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ЮМЗ-6 не була застрахована, оскільки трактор ЮМЗ-6 не відноситься до транспортних засобів, які підлягають обов`язковому страхуванню згідно з вимогами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відтак, відповідати за заподіяну шкоду має саме ОСОБА_2 .

Відповідно до Звіту № 61 від 19.05.2022 року по дослідженню з визначення матеріального збитку, завданого пошкодженням колісного транспортного засобу КІА СЕЕD, д.н.з. НОМЕР_2 , витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом належного ОСОБА_1 транспортного засобу складають 65 460,15 грн. (а.с.11-20).

Крім цього, згідно акту виконаних робіт № 16 від 19.05.2022 року та квитанції до прибуткового касового ордеру № 5 від 19.05.2022 року, за проведення автотоварознавчого дослідження ОСОБА_1 сплатила 2 600,00 грн. (а.с.21).

Таким чином, розмір заподіяних ОСОБА_1 збитків становить 68 060,15 грн.

Згідно із вимогами ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - розглядаючи позов про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до п. 6 вищезазначеної Постанови особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд України в постанові від 20 січня 2016 року в справі №6-2808цс15 дійшов до висновку, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Заподіяна моральна шкода полягає у стражданнях, яких ОСОБА_1 зазнала у зв`язку з пошкодженням її автомобіля.

Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої в результаті пошкодження належного ОСОБА_1 транспортного засобу, остання виходить з того, автомобіль був пошкоджений і потребував ремонту, на який довелось додатково вишукувати кошти, через що вона не могла спокійно спати вночі та постійно нервувала із-за того, що навіть у своєму рідному селі їй неможна почуватися у безпеці і при будь-яких сторонніх звуках із завмиранням подиху виглядала на вулицю, щоб переконатися, що з машиною все добре.

Крім цього, оскільки ОСОБА_1 проживає у передмісті Києва, - автомобіль є необхідною річчю, якою користувалась не лише вона, а і її чоловік.

Проте, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та її чоловік тривалий час взагалі були позбавлені транспортного засобу, що спричинило порушення нормальних життєвих зв`язків та додало додаткових нервувань та незручностей, оскільки після оголошення в Україні воєнного стану, висока мобільність може врятувати життя.

Враховуючи вищевказане, розмір заподіяної моральної шкоди оцінюється в 5 000,00 грн.

Частиною .6 ст.82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка зокрема полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, із знищенням чи пошкодженням її майна, у душевних стражданнях, які особа перенесла у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім`ї.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п.9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, а зокрема, стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його житті, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану.

Отже, враховуючи характер правопорушення, ступінь вини особи, яка завдала матеріальної та моральної шкоди в наслідок ДТП, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, тому, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідним позовні вимоги ОСОБА_3 , який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується Квитанцією 9415-1420-9007-2888 від 11.07.2022 року (а.с.5), а позов задоволено в повному обсязі, він також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12,13,76, 81, 82, 141,200,206,211,247, 258,259,263 265,351,352,354 ЦПК України, ст. ст. 22,23,1166,1167, 1187 ЦК України, п. п. 4,6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», п. 3,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов адвоката Капустіна Віталія Володимировича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 68 060,15 грн. матеріальної шкоди

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 5 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати на оплату судового збору в розмірі 992, 40 грн.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О. М. Коваленко