Справа № 676/4173/20
Номер провадження 2/676/122/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Шевцової Л.М.

з участю секретаря судового засідання Сопрун С.В.

представника позивача-відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5

представника відповідача-позивача ОСОБА_6 ОСОБА_7

відповідача-позивача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу № 675/4173/20 за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу гаража та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

17.08.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу гаража.

Ухвалою суду від 31.08.2020 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

06.10.2020 року ОСОБА_6 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку під її гаражем.

18.03.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників судового розгляду.

12.04.2021 року була винесена ухвала суду про призначення судової земельно-технічної експертизи,яка доручена експерту Власюку В.В.

У зв`язку із оскарженням ОСОБА_1 ухвали суду про призначення експертизи,справа була повернута експертом 19.05.2021 року.

26.05.2021 року справа була направлена Хмельницькому апеляційному суду.

24.06.2021 року Хмельницьким апеляційним судом була винесена постанова і апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення.

01.07.2021 року справа повернута з Апеляційного суду.

19.07.2021 року справа направлена експерту Власюку В.В. для проведення експертизи.

11.08.2021 року судом поновлено провадження у справі у зв`язку із клопотанням експерта та справу призначено на 06.09.2021 року.

06.09.2021 року було винесено ухвалу про витребування у приватного нотаріуса документів,на підставі яких було посвідчено оскаржуваний договір.

15.09.2021 року нотаріус направив до суду витребувані матеріали і документи.

07.10.2021 року від представника ОСОБА_6 надійшло клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи.

07.10.2021 року судом винесена ухвала про призначення експертизи експерту Марченкову

Г.Г.

11.11.2021 року надійшло повідомлення експерта ОСОБА_8 про неможливість надання висновку.

01.04.2022 року надійшов висновок експерта ОСОБА_9

04.04.2022 року поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 28.04.2022 року.

19.05.2022 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав заяву про зміну підстав позову.

23.06.2022 року надійшов відзив на заяву про зміну підстав позові від ОСОБА_6

01.07.2022 року від представника ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на заяву про зміну підстав позову.

Обгрунтовуючи позовні вимоги представник ОСОБА_1 - ОСОБА_10 , який представляв інтереси на підставі ордера ХМ № 002280 від 06.10.2020 року вказував, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу 17 серпня 2017 року його довірителька ОСОБА_1 придбала в ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0416 га, кадастровий номер :07:001:0010, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, 18.08.2017 року ОСОБА_6 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу придбала у ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_4 , цегляний гараж з підвалом, який знаходиться в дворі будинку АДРЕСА_1 . Тобто, даний гараж розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :07:001:0010, яку придбала ОСОБА_1 . Таким чином, порушені права ОСОБА_1 , як власника земельної ділянки, оскільки вона не може в повному обсязі використовувати дану земельну ділянку.

Просив позов задовольнити, визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу гаража з підвалом, укладений 18.08.2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який знаходиться в дворі будинку АДРЕСА_1 ,який посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Саварчуком М.М., зареєстрований в реєстрі за № 1135.

ОСОБА_6 позов ОСОБА_1 не визнала і звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання права власності на частину земельної ділянки, на якій розташований гараж, та необхідної для його обслуговування, за адресою АДРЕСА_1 . При цьому вказує, що вона дійсно є власником гаража придбаного 18.08.2017 року у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . При укладанні спірного договору, не було зазначено відомості про земельну ділянку, на якій розташований гараж, оскільки продавці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уже не були власниками вище вказаної земельної ділянки, оскільки відчужили її напередодні ОСОБА_1 . Вважає, що має право звернутися до суду з даним позовом , оскільки частину придбаної первісним позивачем земельної ділянки, займає придбаний нею гараж. Просить її позовні вимоги задовольнити, в позові ОСОБА_1 до неї відмовити.

Аналогічні пояснення в судовому засідання дала представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 , яка представляє інтереси на підставі ордера ХМ № 046931 від 09.07.2020 року.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який представляє інтереси на підставі ордера АТ № 1010437 від 08.05.2021 року, подав заяву про зміну підстав позову, вказавши, що 17.08.2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали у спільну сумісну власність подружжя ОСОБА_1 , земельну ділянку площею 0.0416 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :07:001:0010. На слідуючий день, тобто 18.08.2017 року, ці ж продавці передали ОСОБА_6 у спільну сумісну власність подружжя цегельний гараж з підвалом, який знаходиться за тією ж адресою, проте одночасно з посвідченням договору купівлі-продажу гаража, посвідчувався договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.0045 га з кадастровим номером :07:001:009, на якій розташований гараж. Проте, з висновку експерта простежується, що гараж знаходиться не на земельній ділянці з кадастровим номером :07:001:009, а на земельній ділянці з кадастровим номером :07:001:0010, тому вважає, що договір купівлі-продажу гаража від 18.08.2017 року є недійсним, так як в даному договорі фактично відсутня (зазначена інша земельна ділянка) істотна умова договору, а саме кадастровий номер земельної ділянки ,на якій розташований гараж.

В судове засідання не з`явились ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно, належним чином.Іх інтереси представляє адвокат Чорноморець В.В.,який визнав позов ОСОБА_1 та не визнав позов ОСОБА_6 .

Заслухавши осіб, які беруть участь в судовому розгляді, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 17 серпня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Саварчуком М.М., реєстровий № 1114, ОСОБА_1 придбала в ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд,площею 0,0416 га, кадастровий номер :07:001:0010, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

18.08.2017 року ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу придбала у ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_4 , цегляний гараж з підвалом, який знаходиться в дворі будинку АДРЕСА_1 , даний договір посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Саварчуком М.М., та зареєстрований в реєстрі за № 1135.

ОСОБА_1 вказує, що даний гараж розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :07:001:0010, яку вона придбала для будівництва та обслуговування житлового будинку. Таким чином, порушені її права, як власника земельної ділянки, оскільки вона не може в повному обсязі використовувати дану земельну ділянку з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку.

ОСОБА_6 просить визнати за нею право власності на частину земельної ділянки на якій розташований гараж, та на його обслуговування, так як вона є його власником. Вказує,що земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:009,яку вона придбала за договором купівлі-продажу від 18.08.2017 року в розмірі 0,0045га не знаходиться під гаражем,а призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку. Чому нотаріус вказав в договорі купівлі-гаража,що саме ця земельна ділянка була придбана нею знаходиться під гаражем їй невідомо.

З висновку судового експерта № 27/21 від 23.02.2022 року вбачається, що будівля гаража, придбаного ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу від 18.08.2017 року та розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться частково (в натурі на місцевості) на земельній ділянці з кадастровим номером :07:001:0010,що належить ОСОБА_1 . Площа, яку займає будівля гаража складає 0.0024 га (24 кв.м), необхідна площа земельної ділянки для його обслуговування за договором купівлі-продажу від 18. 08.2017 року складає 0,0043 га (43 кв. м). Вартість частини земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0010, площею 0,0043 га, яку займає гараж 37,5 кв.м. та необхідною для його обслуговування за договором купівлі-продажу від 18.08.2017 року складає 57 930.00 грн., без ПДВ.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено,що сторонами договору купівлі-продажу гаража,посвідченого приватним нотаріусом Саварчуком М.М. 18.08.2017 року,реєстр за №1135 є- ОСОБА_3 ,яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_4 з боку продавців, та ОСОБА_6 з боку покупця.

Згідно цього договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продали ОСОБА_6 належний їм на правах спільної часткової власності цегляний гараж з підвалом,що знаходиться в дворі будинку за АДРЕСА_1 .Розмір гаража-37,5кв.м.

В п.16 цього договору вказано,що одночасно з посвідченням договору купівлі-продажу гаража посвідчується договір купівлі-продажу земельної ділянки,загальною площею-0,0045 га кадастровий номер 681040000:07:001:009,на якій розташований вказаний гараж.

З 18.08.2017 року ОСОБА_6 є власником гаража та земельної ділянки,площею 0,0045га.

Позивачка-відповідачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки,площею-0,0416га для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд,що розташована по АДРЕСА_1 ,з кадастровим номером :07:001:0010,на підставі договору купівлі-продажу,посвідченого приватним нотаріусом Саварчуком М.М. 17.08.2017 року,реєстр №1114. Продавці також були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно, ОСОБА_1 не є стороною договору купівлі-продажу гаража,але на належній їй земельній ділянці частково, на площі-0,0024га знаходиться гараж,що належить ОСОБА_6 .

Маючи де юре у власності земельну ділянку,площею 0,0416га для будівництва та обслуговування житлового будинку, ОСОБА_1 фактично користується лише земельною ділянкою,площею-0,0392 га,так як частину належної їй земельної ділянки, а саме- 0,0024га займає гараж ОСОБА_6 .

Звертаючись з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу гаража,який було укладено між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 ,як власник земельної ділянки,яку вона придбала для будівництва та обслуговування житлового будинку 17.08.2017 року знала та бачила,що на земельній ділянці розташований гараж ОСОБА_6 ,але обрала саме такий спосіб захисту.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 3 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ч. 3 ст. 215 цього Кодексу, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Суд вважає такий спосіб захисту власника земельної ділянки,яку ОСОБА_1 придбала 17.08.2017 року ,як визнання недійсним договору купівлі-продажу гаража,який придбала ОСОБА_6 18.08.2017 року є неефективним.

Крім того на земельній ділянці ОСОБА_1 знаходиться лише частина гаража ОСОБА_6 ,що вказано у висновку експертизи, та це чітко видно на плані розташування гаража.

А тому вимоги ОСОБА_1 так як вони заявлені в позові ,та в заяві про зміну підстав позову, не можуть бути задоволені.

Щодо вимог ОСОБА_6 про визнання за нею права власності на земельну ділянку під гаражем,який вона купила 18.08.2017 року та на його обслуговування ,площею 0,0045 га,суд вважає,що вони також є безпідставними.

Безперечно,що відповідно до вимог ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 120 Земельного кодексу України, в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Отже, вказані статті закріплюють принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За приписом цієї частини визначення правового режиму земельної ділянки перебуває в прямій залежності від права власності на відповідні житловий будинок, будівлю чи споруду.

При застосуванні положень ст. 120 ЗК України в поєднанні зі ст. 125 цього Кодексу, слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Таке правило стосується і випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак, земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Тобто, за загальним правилом закріпленим у ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, особи які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Перехід майнових прав на придбані нерухомі об`єкти до іншої особи, зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула права власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача- власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості, розташованого на ній (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі № 910/18560/16).

ОСОБА_6 та її представник-адвокат Чухась М.С. не намагалися/хоча суд надавав їм таку можливість/ вирішити спір мирним шляхом та запропонувати ОСОБА_1 відшкодувати вартість частини земельної ділянки,яку займає гараж ОСОБА_6 на належній ОСОБА_1 земельній ділянці,адже по їх клопотанню експерт визначав таку вартість.

Відповідно до ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій,які могли б порушити права інших осіб.

Згідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник,права якого порушені,має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Суд вважає,що приватний нотаріус Саварчук М.М.,посвідчуючи договір купівлі-продажу гаража на ім`я ОСОБА_6 18.08.2017 року помилково вважав,що земельна ділянка,яка була також придбана ОСОБА_6 в цей день,площею 0,0045 га була придбана саме для обслуговування цього гаража,а тому визнавати право власності на земельну ділянку під гаражем та на його обслуговування,як просить ОСОБА_6 ,є порушенням права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку,яку купила ОСОБА_1 з кадастровим номером :07:001:0010,площею 0,0416га.

Отже,суд вважає ,що позови не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу гаража відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку під гаражем -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09 вересня 2022 року.

Суддя Л.М. Шевцова