Справа №443/327/22
Провадження №2-о/443/25/22
РІШЕННЯ

іменем України

05 травня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

встановив:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок в АДРЕСА_1 від 07.02.1996, виданого Жидачівською райдержадміністрацією Львівської області.

Обґрунтування вимог.

В обгрунтування вимог заявниця покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Гніздичів Жидачівського району померла її бабуся ОСОБА_4 , після смерті котрої відкрилася спадщина до складу якої входило право на земельну частку (пай) площею 1,39 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Гніздичівської селищної ради, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ЛВ №6320 від 21.05.1997, а також житловий будинок, який знаходиться у АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 07.02.1996. На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт від 13.03.1995, яким заповіла усе своє майно внучці, тобто заявниці по справі ОСОБА_1 . У визначений законом термін заявниця звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї бабусі ОСОБА_4 , що стало приводом до заведення спадкової справи. 18.02.2000 ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відносно права на землю (середня земельна частка ) площею 1,39 га, що розташована на території Жидачівського району Львівської області, належного ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) Серії ЛВ №6320 від 21.05.1997. Згодом заявниця вирішила юридично оформити свої спадкові права відносно житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 , однак при огляді документів виявилося, що є певні розбіжності у документах. У Свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 07.02.1996, власником будинку зазначена ОСОБА_5 , а у свідоцтві про смерть та в інших документах бабуся заявниці зазначена як ОСОБА_4 . Оскільки Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 07.02.1996, видавалося ОСОБА_4 Жидачівською райдержадміністрацією Львівської області, то цей орган міг би внести відповідні зміни у свідоцтво, якщо б вона за життя звернулася із відповідною заявою. Окрім того, на даний час Жидачівської райдержадміністрації Львівської області, як установи не існує. Факт належності ОСОБА_4 померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа, а саме Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок в АДРЕСА_1 від 07.02.1996, підтверджується наявністю у заявниці оригіналу цього документу, заповітом ОСОБА_4 від 13.03.1995 та довідкою Гніздичівської селищної ради №171 від 17.02.2022. За таких обставин заявниця немає іншого дієвого способу усунути зазначену розбіжність, а тому вимушена звертатися до суду із заявою про встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу, у зв`язку із чим звернулася до суду із даною заявою.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р. Г. від 25.03.2022 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 05.05.2022 /а.с.14-15/

Розгляд справи по суті відбувся 05.05.2022 за відсутності сторін.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Заявниця ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Яременко І.О. подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявниці, заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, подали заяви в яких розгляд справи просять здійснювати за їх відсутності, проти ухвалення рішення на користь заявниці не заперечують.

Відповідно до ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого 07.02.1996 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності ОСОБА_5 /а.с.10/

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданого 26.10.1998 Гніздичівською селищною радою Жидачівського району Львівської області від 25.10.1998, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.7/

Згідно довідки виданої 17.02.2022 Гніздичівською селищною радою Стрийського району Львівської області № 171, ОСОБА_4 , 1914 року народження, до дня смерті і на день смерті проживала і була зареєстрована в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , була власником цього житлового будинку /а.с.11/

Відповідно до заповіту посвідченого 13.03.1995 секретарем Гніздичівського виконавчого комітету Гніздичівської селищної Радин народних депутатів Жидачівського району Львівської області Павловською Я.В. за реєстровим номером в реєстрі 40, ОСОБА_4 заповіла все своє майно онуці ОСОБА_1 /а.с.8/

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 18.02.2000 державним нотаріусом Жидачівської ДНК Бораковською О.Я., ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право приватної власності на землю /середню земельну частку/, площею 1,39 га, що розташована на території Гніздичівської селищної Ради народних депутатів Жидачівського району Львівської області /а.с.9/

При вирішенні вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

В силу вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 1 п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 на праві власності належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя 13.03.1995 ОСОБА_4 зробила особисте розпорядження заповіт, яким усе своє майно заповіла онуці ОСОБА_1 .

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення, оскільки дає їй можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті бабусі ОСОБА_4 на спірний житловий будинок.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею.

Відтак, з врахуванням вищенаведеного та визнання заявлених вимог заінтересованими особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, про належність ОСОБА_4 . Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виданого 07.02.1996 Жидачівською райдержадміністрацією Львівської області.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268,293, 315 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виданого 07.02.1996 Жидачівською райдержадміністрацією Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р.Г. Равлінко