Справа №333/1031/22
Провадження №2/333/2261/22
РІШЕННЯ

Іменем України

08 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання іпотеки припиненою, договору іпотеки недійсним та виключення записів про обтяження та заборону, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 15.02.2022 року з позовом до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» звернувся ОСОБА_1 . Просить визнати іпотеку нерухомого майна будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка виникла на підставі Договору іпотеки від 31.05.2007 р., який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В., зареєстрованим в реєстрі за №429 припиненою; визнати договір іпотеки від 31.05.2007 р., який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В., зареєстрованим в реєстрі за №429 недійсним та виключити з державного реєстру іпотек запис про обтяження №5154476 про державну реєстрацію договору іпотеки від 31.05.2007 р., який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В., зареєстрованим в реєстрі за №429; виключити з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження №5050002 у вигляді заборони на нерухоме майно, накладене приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В. Посилається на те, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі №333/1860/16-ц, яке набрало законної сили 06.02.2018 р. встановлено факт неукладеності кредитного договору №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 р., що має наслідком визнання договору іпотеки недійсним, скасування записів про іпотеку та обтяження. В добровільному порядку відповідач не бажає припиняти іпотеку та запис про обтяження, що порушує право вільного розпорядження майном. Зазначив, що 31.05.2007 року ЗАТ «Комерційний банк «Приватбанк» та він підписали кредитний договір №ZPS0GK00000060. За договором факторингу правонаступником ЗАТ «Комерційний банк «Приватбанк» став АТ «Акцент-Банк». В якості забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами було підписано договір іпотеки від 31.05.2007 р., який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В., зареєстрованим в реєстрі за №429. Оспорюваний договір іпотеки, укладений в забезпечення виконання кредитного договору №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 р., який є неукладеним (що встановлено рішенням суду), що суперечить вимогам цивільного законодавства щодо застави майна та ч.4 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку». Вважає, що оскільки правовідносини між ОСОБА_1 як споживачем фінансової послуги та банком як кредитором за договором кредиту №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 р. припинились, що призвело до припинення іпотечного договору, як похідного від основного зобов`язання.

Ухвалою судді 18.02.2022 року провадження по справі відкрито, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

21.07.2022 року до суду надійшов відзив від АТ «Акцент-Банк», в якому відповідач позов не визнав, пояснив, що 23 листопада 2017 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя було відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову до ПАТ «Акцент-Банк» про визнання кредитного договору недійсним. Основне зобов`язання по кредитному договору не було припинено, підстав для припинення договору не має. Строк дії іпотечного договору не закінчений, іпотека не була реалізована, право власності на неї не набувалося, предмет іпотеки не знищувався.

В судове засідання сторони не з`явилися, їх представники надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 31.05.2007 року був укладений іпотечний договір між ОСОБА_1 як іпотекодавцем та ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк», як іпотекодержателем. Предметом цього договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна жилий будинок, житловою площею 49,5 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором від 31.05.2007 р. № ZPS0GK00000060, укладеного між банком та іпотекодавцем по поверненню кредиту, наданого у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 28175,01 доларів США на придбання житла та сплату страхових платежів (а.с.7-9).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2017 року (справа № 333/1860/16-ц) за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено у визнання недійсним кредитного договору №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 р. В мотивувальній частині рішення зазначено, що оспорюваний кредитний договір є неукладеним, оскільки в ньому відсутні встановлені законодавством обов`язкові умови, які необхідні для його укладання (а.с.10-15).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна судом встановлено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно мається запис про арешт нерухомого майна: будинку за адресою : АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження) 5050002, зареєстрований 31.05.2007 р. реєстратором приватним нотаріусом Грибановою О.В. на підставі іпотечного договору від 31.05.2007 р. також мається запис в Державному реєстрі іпотек щодо наявності обтяження по типу: іпотека (реєстраційний номер обтяження 5154476), зареєстровано 18.06.2007 р. приватним нотаріусом Грибановою О.В. на вищевказаний житловий будинок (а.с.19-20).

Позивач просить визнати іпотеку припиненою, проте суд не вбачає підстав для визнання іпотечного договору від 31.05.2007 року припиненим. Оскільки підстави для визнання іпотеки припиненою передбачені статтею 17 Закону України «Про іпотеку», а саме: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її, з інших підстав, передбачених цим Законом. Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В даному випадку відсутні будь-які з перелічених підстав, які б дозволили суду визнати іпотеку припиненою.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Отже інформація, яка повинна бути надана до моменту укладання договору однією із сторін є частиною пропозиції та істотною умовою договору, оскільки обов`язковість її оприлюднення прямо передбачена Законом.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення.

В рішенніКомунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2017 року по справі№ 333/1860/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» зазначено, що кредитний договір №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 р. є неукладеним, оскільки встановлено, що оскаржуваний кредитний договір №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 року не містить зазначення поточного рахунку для зарахування на нього суми кредиту, відкриття поточного рахунку на ім`я ОСОБА_1 сторонами не узгоджувалось, тобто не було досягнено згоди сторонами щодо відкриття цього рахунку. Висновки судово-економічної експертизи №3/10-16 від 17.04.2017 року вказуюють на те, що не підтверджуються документально операції з видачі ОСОБА_1 кредитних коштів та операції зі сплати кредиту та відсотків ОСОБА_1 . Реальна відсоткова ставка в 2,8 рази вище за розмір щомісячного платежу, відсотковій ставці, яка була визначена відповідно до п. 6.4, 7.1 кредитного договору №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 р. Невідповідність розрахунку реальної відсоткової ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту та сукупної вартості кредиту, вказує на їх неузгодженість між сторонами у кредитному договорі, недосягнення згоди про відкриття поточного рахунку для зарахування на нього суми кредиту та недосягнення згоди по інших вищезазначених істотних умовах кредитного договору.

Таким чином, зі змісту кредитного договору №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 р. вбачається, що в ньому відсутні встановлені законодавством обов`язкові умови, які необхідні для його укладення.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина 1 статті 575 ЦК України).

У відповідності до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Основне зобов`язання зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно правил статті 572 ЦК України та статтей 1 і 33 Закону України "Про іпотеку», в силу іпотеки іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом.

Враховуючи те, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2017 року в справі №333/1860/16-ц, яке набуло чинності, встановлено, що кредитний договір №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 р. є неукладеним, то таке зобов`язання не може забезпечуватись дійсним договором іпотеки.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина 3 статті 215 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Оскільки оспорюваний договір іпотеки укладений в забезпечення виконання кредитного договору, який є неукладеним, що суперечать вимогам цивільного законодавства щодо застави майна та частини 4 статті 3 Закону України «Про іпотеку».

За правилами частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Такого правового висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.05.2018 року по справі №305/1180/115-ц по аналогічній справі.

Згідно приписів статей 2, 20, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статей 1, 7 Закону України «Про іпотеку», іпотека, як застава нерухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору, є приватним забезпечувальним обтяженням, яке підлягає реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визначеному законом.

Таким чином інститут реєстрації спрямований на захист прав кредиторів від недобросовісної поведінки боржників та третіх осіб, в тому числі інших кредиторів.

Отже, оскільки кредитний договір №ZPS0GK00000060 від 31.05.2007 р. є неукладеним, а тому, оспорюваний договір іпотеки, який укладався в забезпечення виконання зазначеного кредитного договору, є недійсним, отже є підстави для виключення з державного реєстру іпотек, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів про обтяження.

Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в сумі 992,40 грн. - 14.02.2022 р. та 992,40 грн. 16.02.2022 р., оскільки позов задоволено частково, то судовий збір підлягає пропорційному стягненню в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» визнання іпотеки припиненою, визнання договору іпотеки недійсним та виключення записів про обтяження та заборону задовольнити частково.

Визнати договір іпотеки від 31.05.2007 р., який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В., зареєстрованим в реєстрі за №429 - недійсним.

Виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження №5154476 по типу: іпотека зареєстрований 18.06.2007 року реєстратором приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В., підстава обтяження: іпотечний договір , 430, 31.05.2007 р., ОСОБА_2 , приватний нотаріус. Об`єкт обтяження: жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , номер РПВН:18668316. Іпотекодержатель ЗАТ КБ «ПриватБанк».

Виключити з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження №5050002 у вигляді заборони на нерухоме майно, зареєстрований 31.05.2007 р., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В. на будинок за адресою : АДРЕСА_1 , підстава обтяження: іпотечний договір, 430, 31.05.2007, ОСОБА_2 , приватний нотаріус., власник ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 08.09.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська