УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/357/22

Провадження № 2/568/236/22

15 вересня 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судових засідань Гуменюк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Макух Аліни Василівни, про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справіза позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Радивилівського районного суд перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування.

Рішенням Радивилівського районного суду від 30 серпня 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 225 799 (двісті двадцять п`ять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) гривень 89 копійок, яка складається з моральної шкоди, завдану внаслідок смерті, в розмірі 36 000 (тридцять тисяч) гривень, шкоди, пов`язаної із втратою годувальника, в розмірі 180 000 (сто вісімдесят тисяч) гривень, пені за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування в розмірі 8521 (вісім тисяч п`ятсот двадцять одну) гривень 64 копійок, 3% річних за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування у розмірі 1278 (одна тисяча двісті сімдесят вісім) гривень 25 копійок. Також стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» в дохід держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривень 80 копійок. Рішення не набрало законної сили.

Представником позивача адвокатом Макух А.В. 02.09.2022 року подано клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. Клопотання мотивовано тим, що позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 02.02.2021, укладеним між адвокатським бюро «Кульчицький та Партнери» в особі керуючого Кульчицького О.С. та Братащук Т.В., (а.с.100-101), актом приймання-передачі наданих послуг від 02.02.2021 р. на суму 4500,00 грн. (а.с.102), договором про надання правової допомоги від 12.05.2022 р., укладеним між адвокатським бюро «Аліни Макух» в особі керуючої Макух А.В. та Братащук Т.В., (а.с.103-104), актом приймання-передачі виконаних робіт від 31.08.2022 р. на суму 3500,00 грн. (а.с.105).

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до змісту ч.4 ст.270 ЦПК України вбачається, що виклик сторін для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення не є обов`язковим.

В зв`язку викладеним, а також враховуючи, що сторони повідомлялись про час та місце розгляду вказаного клопотання, проте до суду не з`явились, суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Надаючи оцінку клопотанню представника позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно з статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно зі статтею 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

В постанові Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №648/1102/19 зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).

Судом встановлено, що заяву (клопотання) про стягнення витрат на правову допомогу подано представником позивача до суду 02 вересня 2022 року.

Рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування прийнято 30 серпня 2022 року, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину.

При цьому, в позовній заяві, поданій представником позивача адвокатом О.С. Кульчицьким, відповідних заяв, клопотань про стягнення витрат на правничу допомогу заявлено не було, прохальна частина позову не містила вимоги стягнення витрат на правничу допомогу із зазначенням її розміру.

З мотивувальній частині позову лише містилось речення проте, що приблизний розрахунок судових витрат становить 10 000 грн, однак до матеріалів позову такого приблизного розрахунку додано не було.

Під час розгляду справи судом, інтереси позивача ОСОБА_1 представляла адвокат Макух А.В., яка брала участь в судових засіданнях в режимі відео конференції. Представником позивача жодної заяви в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів не подавалось.

Отже, суд приходить до висновку, що представник позивача адвокат Макух А.В., мала можливість подати відповідну заяву про стягнення витрат на правничу допомогу та у подальшому подати всі необхідні докази понесених витрат, проте, у порушення вимог частини 8 статті 141 ЦПК України не дотрималася вказаного порядку - не подала відповідну заяву до закінчення судових дебатів.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку про залишення без розгляду заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Макух А.В. про стягнення судових витрат, оскільки представником позивача до закінчення розгляду справи таких вимог заявлено не було, а отже підстави для прийняття до розгляду вказаної заяви у розумінні статті 141 ЦПК України у суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 133, 134, 141, 246, 259, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Макух Аліни Василівни, про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справіза позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.О. Троцюк