печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Луста В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - Національний банк України, публічне акціонерне товариство «Юнекс Банк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити дії.

Позов мотивований тим, що 06 лютого 2006 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», з одного боку та громадянкою України - ОСОБА_1 з іншого боку, було укладено договір про надання споживчого кредиту № 014/0049/74/45167 про отримання Позивачем кредиту в сумі 33 650,00 доларів США.

У позивача немає жодного документу (меморіального ордеру, заяви про видачу готівки, платіжного доручення, тощо), які б вказували про перехід права власності 33 650,00 доларів США, від Банку до Позичальника.

Позивач стверджує, що право власності на 33 650,00 доларів США від Банку до неї не перейшло, валютний рахунок на який 33 650,00 доларів США б поступали на ім`я Позичальника не відкривався, заявки на конвертацію 33 650,00 доларів США в грошову одиницю України Позичальник не подавала, заяви про перерахування цих коштів в оплату нерухомості не подавалось.

Банк стверджує, що право власності перейшло на валюту шляхом конвертації даної суми в національну грошову одиницю. Враховуючи викладене Позивач та його Представник надіслали запит відповідачу від 21 серпня 2015 року де просили надати інформацію, яка б підтверджувала даний факт.

01.09.2015 року представником відповідача було отримано відповідь Банку, згідно якої було відмовлено у наданні інформації на запит, у зв`язку з тим, що запитувана інформація належить до банківської таємниці, порядок та обсяги розкриття якої передбачено ст. 62 ЗУ «Про банки та банківську діяльність».

Позивач вважає що така бездіяльність суперечить ст.ст. 60,62 Закону Україні «Про банки та банківську діяльність», Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про звернення громадян» та з метою захисту порушених прав звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати вчинити дії.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Писанця В.А. від 27.12.2016 року позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 19.02.2022 року за клопотанням представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Майтапової В.Ю. до справи залучено ПАТ «Юнекс Банк» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

20.12.2021 року на підставі здійсненого повторного автоматичного розподілу справ Головуючим у справі суддею визначено Остапчук Т.В.

20.12.2022 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва прийнято справу до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку позовного (загального) провадження.

24.06.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника третьої особи НБУ - Бірюк І. про розгляд справи у їх відсутність.

Ухвалою суду 21.07.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

24.11.2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Курило В.Г. в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи проводити у їх відсутність.

21.12.2022 року представник відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - адвокат Коваленко С.О. подала до суду заяву в якій просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та проводити розгляд справи у її відсутність.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 лютого 2006 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», з одного боку та громадянкою України - ОСОБА_1 з іншого боку, було укладено договір про надання споживчого кредиту № 014/0049/74/45167 про отримання Позивачем кредиту в сумі 33 650,00 доларів США.

21.08.2015 року представник позивача - ОСОБА_2 направив до відповідача запит про надання інформації щодо стану заборгованості за кредитним договором № 014/0049/74/45167 від 06.02..2006 року та документи на підтвердження фактичного перерахування грошової суми вказаної в вищенаведеному договорі на відповідний картковий рахунок та інші документи, які б вказували про перехід права власності на 33 650,00 доларів США від Банку до Позичальника, зокрема:

1. Повідомити чи передавались права кредитора по даному кредитному договору особам, якщо передавались то надайте правові підстави такої передачі.

2. Надати таку інформацію: сума погашеного кредиту; сума нарахованих відсотків (комісії); сума сплачених відсотків (комісії); сума нарахованих (з розрахунком) і сплачених штрафних санкцій; сальдо розрахунків на дату надання інформації.

3. Надати Положення (інструкцію) про кредитування, що діяла на дату підписання спірного правочину (06 лютого 2006 року)

4. Підтвердити повноваження особи, яка підписала кредитний договір № 014/0049/74/45167від 06 лютого 2006 від імені Банку.

5. Повідомити чи направлялась заявка про продаж на Міжбанківській валютній біржі доларів США в сумі 33 650,00 доларів США від Позичальника через Банк на купівлю української гривні.

6. Якщо направлялась заявка, про продаж на Міжбанківській валютній біржі доларів США то прошу вказати по якому курсу був проведений продаж валюти на гривню, яка була знята комісія і скільки коштів зараховано в гривні після продажі вказаної суми валюти.

7. Повідомити номер валютного рахунку на який банк зарахував 33 650.00 доларів США кредитних коштів.

8. Надати копії меморіальних ордерів та/або платіжних доручень та або заяви на видачу готівки на оплату 33 650,00 дол. США від 06 лютого 2006 року - на споживчі цілі.

За положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, яка регулює право особи на звернення до суду за захистом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом вказаних положень законодавства звернення особи до суду за захистом має бути зумовлене порушенням, невизнанням або оспорюванням її права, свободи чи інтересу, у протилежному випадку, за відсутності такого порушення судовий захист чинним законодавством України не передбачений.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Відповідно до п. 11.1 Договору Кредитор зобов`язаний забезпечити збереження інформації щодо діяльності та фінансового стану Позичальника, яка стала відомою банку в процесі обслуговування Позичальника та взаємовідносин з ним чи третіми особами при наданні Кредитором послуг, і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди Позичальнику (банківська таємниця), крім випадків, неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.

Статтею 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено інформацію, що відноситься до банківської таємниці, порядок та обсяги розкриття якої передбачено ст. 62 цього Закону.

Так, згідно ч. 1 ст. 62 Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, на письмовий запит або з письмового дозволу власника такої інформації або за рішенням суду.

Відповідно до положень п. 3.1 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України 14.07.2006 р. № 267, письмовий запит та/або дозвіл клієнта про розкриття інформації, що містить банківську таємницю і власником якої є такий клієнт, складається за довільною формою. Письмовий запит (дозвіл) фізичної особи - клієнта банку має бути підписаний цією особою. Її підпис має бути засвідчений підписом керівника банку чи уповноваженою ним особою та відбитком печатки банку або нотаріально. На письмовий запит власника інформації, що становить банківську таємницю або з його письмового дозволу, банк розкриває таку інформацію в обсязі, визначеному в письмовому запиті або дозволі.

Окрім того, відповідно до ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. При чому, відповідно до статті 1003 ЦКУ, в довіреності має бути чітко зазначено перелік юридичних дій, які належить вчинити представнику.

Разом з тим, з наданої представником відповідача відповіді вбачається, що посвідчена нотаріусом Одеського нотаріального округу Сизоненко Д.В. за реєстровим № 71, посилаючись на яку ОСОБА_2 звернувся від імені ОСОБА_3 до відповідача з запитом про надання інформації, не містила повноважень довіреної особи щодо отримання та розпорядження інформацією, яка, згідно вимог Закону, становить банківську таємницю, протилежного позивачем не доведено.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлена права особисто звернутись до відповідача із запитом про надання необхідної останній інформації, що становить банківську таємницю.

Відтак, суд не вбачає що бездіяльність відповідача, яка на думку позивача, полягає у ненаданні інформації на запит представника позивача, є протиправною.

Більше того, суд звертає увагу, що прохальна частина позовної заяви не місить вимоги визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язати останнього надати затребувану інформацію, зокрема, позивач просить суд надати документи на підтвердження фактичного перерахування грошової суми вказаної в вищенаведеному договорі на відповідний картковий рахунок та інші документи, які б вказували про перехід права власності на 33 650,00 доларів США від Банку до Позичальника, що виключає можливість задоволення позовних вимог.

Тому суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач у справі, звільнений від сплати судового збору.

Частиною шостою статті 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» суд прийшов висновку щодо відмови у задоволенні заявлених позовних вимог, судовий збір в розмірі 1 102,40 грн (дві немайнові вимоги) належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 23, 16, 237, 1003 ЦК України, Законом України «Про звернення громадян», ст.ст. 60,62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - Національний банк України, публічне акціонерне товариство «Юнекс Банк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Дата складання повного тексу 29.12.2022 р

Суддя Остапчук Т.В.