Справа № 738/1276/21
№ провадження 2/738/16/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2022 року місто Мена Чернігівської області
Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді Парфененко О. Я., за участю секретаря судового засідання Зубкович Н. Ф., прокурора Рибалко Н. В., представника позивача Глазової Конащук А. В., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача Кутукова С. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука Андрія Степановича в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди та за позовною заявою Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,
Рух справи.
1.11 жовтня 2021 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука А. С. в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (том 1 арк. с. 1-15).
2.Згідно з ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2021 року, позовна заява керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука А. С. в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди прийнята до розгляду та відкрите провадження по справі (том 1 арк. с. 88-89).
3.12 жовтня 2021 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (том 1 арк. с. 146-153).
4.Згідно з ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 03 листопада 2021 року, позовна заява Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу прийнята до розгляду та відкрите провадження по справі (том 1 арк. с. 214-215).
5.Згідно з ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2021 року, справа за позовною заявою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука А. С. в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди та справа за позовною заявою Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу - об`єднані в одне провадження (том 2 арк. с. 1-2).
6.Згідно з ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 січня 2022 року, підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті (том 2 арк. с. 79-80).
Стислий виклад позиції прокурора, позивача, заперечень відповідача.
1.Позовна заява заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука А. С. в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди мотивована тим, що рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 року в справі № 927/1057/16 за позовом ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» до Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів, Головного управління Державної казначейської служби у Чернігівській області частково задоволено позовні вимоги, стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 117 279,65 грн шкоди, завданої незаконною бездіяльністю Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів. На виконання зазначеного рішення з державного бюджету на користь ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» сплачено 117 279,65 грн. Матеріалами господарської справи № 6/187/17/12 (ухвала Господарського суду Чернігівської області від 14 серпня 2015 року) підтверджено доводи ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» про бездіяльність державного виконавця Міщенка Є. О. щодо не зняття арешту з майна боржника (контейнерів) при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження, як передбачено в статтях 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження». Дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 закрито за строками давності наказом № 2317/05 від 08 липня 2021 року. Державна казначейська служба України є уповноваженим органом, який здійснює списання коштів з державного бюджету за рішенням суду та їх повернення, у тому числі шляхом звернення до суду. У листі від 19 травня 2021 року Державна казначейська служба України повідомила про відсутність у Казначейства підстав для звернення до суду, що свідчить про невжиття компетентним органом заходів щодо стягнення з відповідача збитків, завданих Державному бюджету України на підставі статті 1191 ЦК України, тому участь прокурора у даній справі є виправданою, не порушує справедливого балансу та зумовлена захистом державного інтересу. Прокурор, посилаючись на статтю 131-1 Конституції України, статтю 23 Закону України «Про прокуратуру», статтю 1191 ЦК України, Розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної казначейської служби України кошти в сумі 117 279,65 грн, стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернігівської обласної прокуратури судовий збір, сплачений за подання позову (том 1 арк. с. 1-15).
2.Позовна заява Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу мотивована тим, що ОСОБА_1 , починаючи з 28 грудня 2019 року обіймає посаду начальника Менського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), яка згідно зі статтею 6 Закону України «Про державну службу», належить до категорії «Б» посад державної служби та стосовно нього здійснювалось дисциплінарне провадження, яке закрите у зв`язку зі спливом строків притягнення до дисциплінарної відповідальності. У ході здійснення дисциплінарного провадження встановлено, що ОСОБА_1 у період з серпня 2009 року до грудня 2014 року працював на посаді заступника начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції. Державна казначейська служба України повідомила Міністерство юстиції України про безспірне списання коштів державного бюджету в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконних дій та бездіяльності посадових (службових) осіб територіальних органів Міністерства юстиції України, в тому числі на підставі рішення Господарського суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 року в справі № 927/1057/16 за позовом ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» до Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів, Головного управління Державної казначейської служби у Чернігівській області, яким стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 117 279,65 грн шкоди, завданої незаконною бездіяльністю Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів, стягнуто з Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів 1 759,19 грн судового збору. Підставою для ухвалення вказаного рішення суду стало встановлення факту незаконних дій Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів щодо не зняття арешту з контейнерів на неповернення їх позивачу. Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14 серпня 2015 року у справі № 6/187/17/12 за скаргою ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» на дії державного виконавця Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції Міщенка Є. О., визнано незаконними дії Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції щодо залишення без вирішення питання зняття арешту з контейнерів та повернення їх ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» та зобов`язано Новозаводський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції вжити заходи щодо скасування арешту на контейнери та повернення їх, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Позивач вважає, що ОСОБА_1 , який здійснював виконавчі дії, є особою, що має відшкодувати у порядку регресу матеріальну шкоду, яка складається з 117 279,65 грн відшкодованої державою шкоди, що була завдана незаконною бездіяльністю Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів та 1 759,19 грн судового збору. Позивач, посилаючись на статтю 80 Закону України «Про державну службу», статтю 1191 ЦК України, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 119 038,84 грн матеріальної шкоди в регресному порядку, витрати по сплаті судового збору (том 1 арк. с. 146-153).
3.11 листопада 2021 року до суду від відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука А. С. в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України, у якому зазначено, що відповідач не погоджується із наведеними у позові доводами, просить відмовити у позові, посилаючись на те, що жодним судовим рішенням не було визнано незаконними, протиправними дії чи бездіяльність, рішення ОСОБА_1 як начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів; з 17 грудня 2014 року ОСОБА_1 звільнений з посади начальника відділу ДВС, тому з цього часу він не міг впливати на хід виконавчого провадження; ОСОБА_1 не приймав участі в судовому розгляді справи № 6/187/17/12 за скаргою ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат»; відсутнє рішення компетентного органу про умисне завдання ОСОБА_1 шкоди правам або інтересам ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат»; за повідомленнями про притягнення до відповідальності осіб, винних у втраті майна ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат», які були направлені до поліції та прокуратури жодні кримінально карні дії не вживались (том 1 арк. с. 101-111).
4.16 листопада 2021 року до суду від заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука А. С. надійшла відповідь на відзив, у якому прокурор наполягає на задоволенні позовних вимог (том 1 арк. с. 131-139).
5.23 листопада 2021 року до суду від відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 надійшло заперечення проти відповіді на відзив, у якому його заявники зазначають, що заявлені прокурором вимоги є необгрунтованими та недоведеними, просять суд відмовити у позові прокурора (том 1 арк. с. 140-143).
6.16 листопада 2021 року до суду від відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), у якому зазначено, що відповідач не погоджується із наведеними у позові доводами, просить відмовити у позові, посилаючись на те, що жодним судовим рішенням не було визнано незаконними, протиправними дії чи бездіяльність, рішення ОСОБА_1 як начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів; з 17 грудня 2014 року ОСОБА_1 звільнений з посади начальника відділу ДВС, тому з цього часу він не міг впливати на хід виконавчого провадження, Північно-Східне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не відшкодовувало жодної шкоди за дії, рішення або бездіяльність Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, а тому у даних спірних правовідносинах є неналежним позивачем та не має права регресної вимоги (том 1 арк. с. 238-247).
7.07 грудня 2021 року до суду від представника позивача Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надійшла відповідь на відзив, у якому представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог, просить відмовити відповідачу в задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн (том 2 арк. с. 12-22).
Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті.
Прокурор Рибалко Н. В. підтримала позовні вимоги заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука А. С. в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
Представник позивача ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.
Відповідач ОСОБА_1 , представник відповідача ОСОБА_2 заперечували щодо позовних вимог прокурора, Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), посилаючись на обставини, зазначені у відзивах на позовні заяви.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_1 з 23 березня 2004 року працює в органах державної виконавчої служби Чернігівської області, з 21 грудня 2019 року призначений на посаду начальника Менського районного відділу державної виконавчої служби Менського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), у період із серпня 2009 року до грудня 2014 року працював на посаді заступника начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції та, як державний виконавець, починаючи з 26 травня 2012 року та до 15 листопада 2013 року здійснював виконавче провадження № 32619164 стосовно наказу № 6/187/17/12, виданого Господарським судом Чернігівської області 18 січня 2012 року про примусове виконання рішення суду від 05 жовтня 2011 року про усунення перешкод у користуванні фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 в користуванні земельною ділянко по АДРЕСА_1 , шляхом прибирання рухомого майна контейнерів з земельної ділянки по АДРЕСА_1 (том 1 арк. с. 34-53; том 2 арк. с. 95, 105).
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14 серпня 2015 року у справі № 6/187/17/12 за скаргою ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» на дії державного виконавця Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції Міщенка Є. О., визнано незаконними дії Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції щодо залишення без вирішення питання зняття арешту з контейнерів та повернення їх ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» та зобов`язано Новозаводський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції вжити заходи щодо скасування арешту на контейнери та повернення їх, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» (том 1 арк. с. 16-17).
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 року в справі № 927/1057/16 за позовом ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» до Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів, Головного управління Державної казначейської служби у Чернігівській області частково задоволено позовні вимоги, стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 117 279,65 грн шкоди, завданої незаконною бездіяльністю Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів (том 1 арк. с. 18-26; том 2 арк. с. 164-176).

Згідно з платіжним дорученням № 1280 від 10 серпня 2020 року, Державна казначейська служба України перерахувала ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» грошові кошти в сумі 117 279,65 грн на виконання наказу Господарського суду Чернігівської області № 927/1057/16 від 26 березня 2019 року (том 1 арк. с. 59).

Відповідно до наказу від 08 липня 2021 року, № 2317/05 начальника Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 закрите (том 2 арк. с. 87-240).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

У статті 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено правовий статус працівників органів державної виконавчої служби. Так, згідно з частиною першою статті 8 цього закону, державні виконавці, керівники та спеціалісти органів державної виконавчої служби є державними службовцями.

Відповідно до частини четвертої статті 1191 ЦК України, Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди).

У статтях 80-82 Закону України «Про державну службу» визначено основи матеріальної відповідальності державних службовців та порядок відшкодування шкоди.

Згідно з частинами першою - третьою статті 80 Закону України «Про державну службу» матеріальна та моральна шкода, заподіяна фізичним та юридичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державних службовців під час здійснення ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави. Держава в особі суб`єкта призначення має право зворотної вимоги (регресу) у розмірі та порядку, визначених законом, до: 1) державного службовця, який заподіяв шкоду; 2) посадової особи (осіб), винної (винних) у незаконному звільненні, відстороненні або переведенні державного службовця чи іншого працівника на іншу посаду, щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної державному органу у зв`язку з оплатою часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. У разі застосування зворотної вимоги (регресу) державний службовець несе матеріальну відповідальність тільки за шкоду, умисно заподіяну його протиправними діями або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 81 цього ж закону державний службовець зобов`язаний відшкодувати державі шкоду, заподіяну внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків.

Відповідно до частини другої, третьої статті 81 Закону України «Про державну службу», шкодою, заподіяною державним службовцем державі, є також виплачене державою відшкодування шкоди, заподіяної державним службовцем третій особі внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків. У разі спільного заподіяння шкоди кількома державними службовцями кожен із них несе відповідальність у розмірі, пропорційному ступеню вини.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, в якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України).

Аналіз змісту статті 19 ЦПК України та статті 19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосувати виключно формальний критерій - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір. Отже, при визначенні предметної юрисдикції справ, необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

У випадку вирішення спору щодо зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної (публічної) служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом постає питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

У порядку адміністративного судочинства підлягають вирішенню спори, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, збитків.

Вказані правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16 (провадження № 11-892апп18), від 22 січня 2020 року у справі № 813/1045/18 (провадження № 11-574апп19), а також Верховним Судом у постановах від 05 лютого 2020 року у справі № 761/19799/17 (провадження № 61-40378св18), від 07 серпня 2020 року у справі № 199/160/19 (провадження № 61-7126св20), від 30 вересня 2020 року у справі № 204/2763/18 (провадження № 61-6497св19), від 15 жовтня 2020 року у справі № 320/8119/17 (провадження № 61-2135св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 756/12568/18 (провадження № 61-3646св20), від 25 листопада 2020 року у справі № 202/124/19 (провадження № 61-7056св20), від 27 травня 2021 року у справі № 203/3782/19 (провадження № 61-16996св20).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 734/3102/16-ц та постанові від 5 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16, в якій зазначено про відступ від раніше висловленої правової позиції у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 533/934/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 815/5027/15, від 03 жовтня 2018 року у справі № 755/2258/17 в аналогічних спорах, зробила наступні висновки.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів ст. 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

З огляду на вищезазначені вимоги закону, указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, і питанням відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, навіть якщо притягнення цієї особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди відбувається після її звільнення з військової служби.

З матеріалів справи вбачається, що судове рішення, яким надано оцінку правомірності дій відповідача ОСОБА_1 , як державного виконавця, не приймалось.

Тому у даній справі підлягає доведенню оцінка правомірності дій державного виконавця Міщенка Є. О., тобто підлягає вирішенню питання щодо правомірності проходження цією особою публічної служби.

Водночас встановлення правомірності дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця передбачене в адміністративному процесі, в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Суд вважає за необхідне врахувати висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування приписів статті 19 КАС України, які викладені у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16 (провадження № 11-892апп18) та дійшов висновку, що спори у цій справі (як за позовом прокурора так із позовом Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки особа, що перебувала на посаді, що відноситься до публічної служби, несе матеріальну відповідальність відповідно до статті 80 Закону України «Про державну службу», спір з приводу відшкодування шкоди, завданої відповідачем під час виконання службових обов`язків державним виконавцем, є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд дійшов висновку, провадження у справі позовною заявою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука А. С. в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, провадження у справі за позовною заявою Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу закрити у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та роз`яснити прокурору і позивачам, що розгляд справи за їх позовними заявами належить до юрисдикції адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтею 255 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі позовною заявою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука Андрія Степановича в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди закрити у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Повернути з державного бюджету Чернігівській обласній прокуратурі 2 270,00 грн судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням № 2 438 (внутрішній номер 171916012) від 05 жовтня 2021 року.

Провадження у справі за позовною заявою Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу - закрити у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Повернути з державного бюджету Північно-Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Суми) 2 270,00 грн судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням № 5 124 (внутрішній номер 174813930) від 22 жовтня 2021 року.

Роз`яснити заступнику керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука Андрія Степановича, позивачам: Державній казначейській службі України, Північно-Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Суми), що розгляд справи за їх позовною заявою належить до юрисдикції адміністративного суду та у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений 25 лютого 2022 року.

Суддя О. Я. Парфененко