Справа № 201/3452/19
У Х В А Л А

15 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю: секретаря Леонідової К.А., розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду у місті Кривому Розі заяву представника відповідача адвоката Коваленка Романа Анатолійовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі № 201/3452/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ДРУГА КРИВОРІЗЬКА ДЕРЖАВНА НОТАРІАЛЬНА КОНТОРА про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ДРУГА КРИВОРІЗЬКА ДЕРЖАВНА НОТАРІАЛЬНА КОНТОРА про стягнення суми боргу залишено без розгляду. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 8237 грн. 28 коп., які були здійснені відповідачем на оплату вартості призначеної судом експертизи.

В судовому засіданні 14.07.2022 року просив вирішити питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу та зазначив, що подасть відповідне клопотання та докази витрат (т.3, а.с. 91,92).

Представник відповідачки адвокат Коваленко Р.А. 19.07.2022 року звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 4400 гривень витрат на правову допомогу.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2022 року вищевказану заяву було прийнято суддею до свого провадження та призначено її до розгляду з викликом учасників справи.

Представник відповідачки ОСОБА_4 подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити заяву та стягнути судові витрати.

Позивачка ОСОБА_5 належним чином повідомлена про день, час та місце проведення судового засідання, не з`явилася, будь яких клопотань від неї на адресу суду не надходило.

За правилами ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Дослідивши заяву про винесення додаткового рішення та матеріали цивільної справи, вислухавши сторони, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1- 4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16.

В обґрунтування витрат на правничу допомогу представником відповідачки було подано: додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № 08/21 від 22.02.2021 року який укладено з адвокатом Коваленком Р.А.. Відповідно до акту-квитанції від 22.02.2021 року відповідачкою сплачено 4400 гривень. Згідно актів прийому-здачі наданих послуг від 22.02.2021 року вартість наданих послуг склала 4400 грн. (Том 3 а.с.102-104).

Верховний Суд зазначає, що, відповідно до положень ст. 14 ПК адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату.

ВС вказав, що аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта (постанова ВС у справі № 727/4597/19 від 16 квітня 2020 року).

Велика Палата Верховного Суду вважає, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Згідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При поданні відзиву на позовну заяву одночасно представник відповідача подав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді, у розмірі 26000 грн. , що відповідає нормам ст.175 ЦПК України,

Системний аналіз норм процесуального права, а саме ч.1,ч.2, ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.

Тобто, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин слід виходити лише з того, що позивач повторно не з`явився у судове засідання, заяви про розгляд справи без його участі не подав, отже, за умови належного виконання своїх процесуальних прав та обов`язків, добросовісного ставлення до іншого сторони спору і суду, мав би усвідомлювати, що його позов може бути залишений без розгляду.

У постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 902/136/21 Верховний Суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, оцінюючи дії позивача на предмет необґрунтованості, наголосив на тому, що право на судовий захист гарантовано позивачу Конституцією України. Проте реалізація такого права позивачем у будь-якому випадку зачіпає та має вплив на права та інтереси особи, визначеної ним в якості відповідача. Отримавши звернений до себе позов, відповідач цілком логічно з метою ефективного захисту своїх прав був змушений звертатися за професійною правничою допомогою адвоката, яка є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Представником відповідачки у судовому засіданні заявлено клопотання про подання протягом 5 днів доказів витрат на правову допомогу. Дотримано і співмірність цих витрат, а отже заявлені вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133,137, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача адвоката Коваленка Романа Анатолійовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі № 201/3452/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , третя особа: ДРУГА КРИВОРІЗЬКА ДЕРЖАВНА НОТАРІАЛЬНА КОНТОРА про стягнення суми боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу у розмірі 4400 гривень.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 15 вересня 2022 року.

Суддя І. Б. Чайкін