Провадження № 2/521/3421/22
15 вересня 2022 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді - Мирончук Н.В.,
секретаря судового засідання - Філімончук М.О.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.
В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказала наступне.
12.07.2008 року позивач та відповідач уклали шлюб, від якого у сторін народилась дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На момент звернення до суду, як стверджує позивачка, дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини.
Позивач вказала, що дитина є дитиною інвалідом з дитинства та страждає на хронічне захворювання, яке потребує постійного лікування та підтримки.
Позивач стверджує, що відповідач є військовослужбовцем, а тому може і зобов`язаний брати участь в утриманні дитини. На утриманні відповідача інших осіб немає.
Враховуючи викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення повноліття, а також додаткові витрати у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду до досягнення повноліття.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 18.07.2022 року, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання.
Враховуючи викладене, сторони у судове засідання не викликалися.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення копії ухвали Малиновського районного суду м. Одеси, від 18.07.2022 року, та позову з додатками (а. с. 29).
Будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи, а також відзиву на позов від нього не надійшло.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 12.07.2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по Новомосковському району Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис 15 (а. с. 7).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , у сторін народився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено актовий запис 17 (а. с. 8).
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень, з 1 липня 2022 року - 2744 гривень, з 1 грудня 2022 року - 2833 гривень.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує матеріальної допомоги, тому вважає, що відповідач може платити щомісячно аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення ним повнолітнього віку.
Разом з тим, суд роз`яснює, що згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину підлягають частковому задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Стосовно заявлених вимог про стягнення додаткових витрат на дитину суд зазначає наступне.
Статтею 185 СК України, передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Позивач вказує, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиноюінвалідом з дитинства та страждає на хронічне захворювання, яке потребує постійного лікування та підтримки.
На підтвердження вказаного матеріали справи містять Посвідчення серії НОМЕР_2 (а. с. 10).
Проте, позивачем не надано жодних доказів понесення додаткових витрат, або витрат, які може понести позивач у зв`язку з хворобою дитини, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Разом з тим, суд вважає за можливе роз`яснити позивачу її право на звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, у разі наявності доказів на їх підтвердження.
Окрім того, у відповідності до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Судовий збір по справі становить 992,40 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. ст. 3, 15, 24, 105, 112, 180 - 183, 185 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 267, 268, 280 - 284, 354 - 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса проживання - АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання - АДРЕСА_1 ) щомісячно аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів на місяць, але не менше ніж 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви - 31.05.2022 року, до повноліття дитини, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
У задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; адреса проживання - АДРЕСА_1 ) на користь держави, судовий збір, у розмірі 992,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів, з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук