Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Данко В.Й.,

за участю:

секретаря судових засідань - Бокотей А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи за позовом Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги одиноким матерям

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла позовна заява Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради , місцезнаходження 88000, м.Ужгород, пл.Шандора Петефі, 24 (далі - позивач) до ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - відповідач), у якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачену державну соціальну допомогу одиноким матерям у розмірі 7255,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зверталася до позивача із заявою про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яку задоволено з огляду на подані відповідачкою документи, шляхом прийняття відповідного рішення. Водночас у подальшому позивачем виявлено, що відповідач, подаючи документи для призначення соціальної допомоги, допустила порушення порядку заповнення декларації, які полягали у прихованні факту реєстрації шлюбу із третьою особою. Відтак, подана відповідачем декларація не містить відомостей щодо доходів чоловіка відповідача. Вказані обставини призвели до безпідставної переплати позивачем суми допомоги на користь відповідача.

Зауважує про те, що позивач повідомив відповідача про наявну заборгованість та необхідність її погашення, однак така нею була залишена без задоволення.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, що згідно з частиною 2 статі 191 ЦПК України не перешкоджає розгляду та вирішенню справи по суті за наявними матеріалами.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення, клопотання про відкладення не подали.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 17.05.2022 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідач перебувала на обліку позивача як отримувач допомоги одиноким матерям.

24.05.2016 відповідач зверталася до позивача із заявою про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Разом із заявою відповідач подала декларацію про доходи та майновий стан б/н від 24.05.2016, у розділі І якої вказала, що членами сім`ї відповідача є сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Окрім цього, з поданої відповідачем декларації вбачається, що у розділі про доходи членів сім`ї, як тих, що зареєстровані та проживають разом із відповідачем, так і тих, що проживають окремо, відповідач вказала лише власні джерела доходу.

Рішенням позивача відповідачу призначено соціальну допомогу з 01.05.2016 по 31.10.2016.

У подальшому позивачем виявлено факт перебування відповідача у шлюбі, реєстрація якого підтверджується копією свідоцтва від 10.11.2015 б/н та проведено розрахунок надлишково виплаченої відповідачу суми допомоги, яка у відповідності до копії розрахунку б/н та б/д дорівнює 10255,16 грн.

Також суд встановив, що відповідач обізнана про факт надміру виплаченої суми соціальної допомоги, а також про розмір переплати, зважаючи на наявність у матеріалах справи копії заяви останньої б/н від 11.04.2017, зі змісту якої слідує, що відповідач зобов`язалася повернути виплачені кошти у розмірі 10255,16 грн.

Поряд із цим, у відповідності до згаданого розрахунку заборгованість у сумі 3000 грн. відповідачем погашена. Вказана обставина представником позивача визнається.

Суд з`ясував, що позивач звертався до відповідача із листом «Про відшкодування надміру отриманих коштів» від 15.05.2018 №3504-04/1372, за змістом якого позивач висловив відповідачу вимогу про перерахування суми безпідставно отриманої соціальної допомоги у сумі 7255,16 грн. на вказаний у листі розрахунковий рахунок. Наведений лист відповідачем отримано особисто, що підтверджується її підписом на примірнику листа.

Станом на момент розгляду та вирішення спору матеріали справи не містять доказів того, що відповідач сплатила на користь позивача 7255,16 грн. заборгованості.

Виходячи з наявності підстав для стягнення відповідної суми заборгованості у судовому порядку, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

ІV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Як встановив суд, відповідач зверталася до позивача із заявою про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям 24.05.2016, тому правовий аналіз ситуації повинен здійснюватися, виходячи з приписів національного законодавства, що діяло на момент подання заяви позивача.

Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01 червня 2000 року №1768-III (далі - Закон №1768-ІІІ) спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям. При цьому на момент виникнення спірних правовідносин вказаний Закон діяв у редакції від 10.06.2015.

Статтею 1 Закону №1768-ІІІ у зазначеній редакції визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Правова регламентація порядку надання державної соціальної допомоги визначалася, у тому числі статтею 4 Закону №1768-ІІІ.

За правилами названої норми Заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються:

-документ, що посвідчує особу;

-довідка про склад сім`ї. До складу сім`ї включаються чоловік, дружина; рідні, усиновлені та діти цих осіб віком до вісімнадцяти років, а також діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації до досягнення двадцяти трьох років і які не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства I та II груп або інвалідами I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одиноким інвалідом I групи і здійснює догляд за ним; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. При цьому до складу сім`ї включаються незалежно від місця проживання (перебування) або реєстрації діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації до досягнення двадцяти трьох років і не мають власних сімей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні;

-декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону; нарахована субсидія за спожиті житлово-комунальні послуги; сплачені членами сім`ї аліменти);

-довідка про наявність та розмір земельної частки (паю).

Пунктом 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 №250 (далі - Порядок №250) в редакції від 15.01.2016, який діяв на момент звернення відповідача, передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Таким чином, для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям вирішальне значення має дохід такої сім`ї, що, у свою чергу, покладає на заявників обов`язок надати документальне підтвердження обставин, які стосуються членів відповідної сім`ї та їх заробітку.

Вказані висновки кореспондують приписам пункту 6 Порядку №250 та фактично дублюють положення статті 4 Закону №1768-ІІІ, оскільки для призначення соціальної допомоги передбачають необхідність подання наступних документів: 1)заяви; 2)документа, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї; 3)довідки про склад сім`ї; 4)декларації про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї); 5)довідки про наявність та розмір земельної частки (паю).

У вимірі спірних правовідносин суд звертає увагу на те, що відповідач зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 10.11.2015 б/н.

Як наслідок, згадана обставина зумовлює необхідність відображення ОСОБА_4 як члена сім`ї (чоловіка) в декларації про доходи та майновий стан, що подається для призначення соціальної допомоги із зазначенням його доходів, позаяк наведене імперативно вимагається розділами І і ІІ такої декларації.

Разом із цим, як встановив суд, у розділі І поданої відповідачем декларації вона вказала, що членами її сім`ї є лише сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак відомості про ОСОБА_4 відсутні. Більше того, суд наголошує на тому, що предметом декларування був період з 01.11.2015 по 30.04.2016, тобто час після укладення шлюбу відповідача з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, суд зауважує, що з поданої відповідачем декларації вбачається, що у розділі про доходи членів сім`ї, як тих, що зареєстровані та проживають разом із відповідачем, так і тих, що проживають окремо, відповідач вказала лише власні джерела доходу. Іншими словами, заповнена відповідачем декларація жодних відомостей про доходи чоловіка відповідача не містить.

Отже, суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушено порядок заповнення та подання документів для призначення соціальної допомоги у відповідності до Закону №1768-ІІІ. За наведених обставин доводи представника позивача про здійснення надмірних виплат є обґрунтованими.

Відповідно до пункту 28 Порядку №250 якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: 1)визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; 2)повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; 3)у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; 4)у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

На виконання цитованих положень відповідачем проведено розрахунок надшликово виплачених на користь відповідача коштів та вжито заходів досудового врегулювання спору шляхом надсилання відповідачу листа «Про відшкодування надміру отриманих коштів» від 15.05.2018 №3504-04/1372, що, на переконання суду, цілком узгоджується із законодавчо запровадженим механізмом здійснення контролю за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги органом соціального захисту населення.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: (1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; (2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки щодо правила про повернення безпідставно набутого майна: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17 (провадження №61-33727сво18).

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і, відповідно, тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

З обставин справи вбачається, що здійснення надмірної виплати соціальної допомоги зумовлене порушенням порядку заповнення документів, що подаються для призначення відповідної виплати, яке (порушення) полягало у приховуванні фактичного складу членів сім`ї та їх доходів.

Таким чином, відповідач вказала неповну інформацію, що має істотне значення для нарахування та виплати соціальної допомоги. Поряд з цим, суд вважає, що відповідач не могла не усвідомлювати значення своїх дій, зважаючи на те, що (1)назви розділів декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, дозволяють декларанту чітко зорієнтуватися з приводу характеру інформації, що має бути вказана у відповідній графі заповнюваного документу; (2)факт одруження не може вважатися буденним з точки зору усередненого представника суспільства і не є таким, про існування якого чоловік або дружина можуть добросовісно помилятися; (3)між часом укладення шлюбу та моментом звернення відповідача із заявою до позивача відсутній значний інтервал, а вказаний період декларування (з 01.11.2015 по 30.04.2016) охоплює собою відрізок часу як до, так і після реєстрації шлюбу (10.11.2015).

Суд повторно зазначає про те, що у справах про повернення безпідставно набутого майна факт рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. У вимірі спірних правовідносин, суд вважає, що відповідач, не забезпечивши повноту відомостей, що необхідні для призначення соціальної допомоги, діяв недобросовісно. При цьому суд вважає, що рахункова помилка з боку позивача має похідний характер та співвідноситься із недобросовісною поведінкою відповідача як наслідок останньої.

У зв`язку з наведеним суд доходить до переконання про те, що стягнення надміру виплачених сум узгоджується із приписами цивільного законодавства, що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

V. Судові витрати

Відповідно до статті 141 ЦПК України з огляду на задоволення позовних вимог судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

VI. Висновки за результатами розгляду

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підсумовуючи викладене у сукупності суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Керуючись статтями 12, 13, 18, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради , місцезнаходження 88000, м.Ужгород, пл.Шандора Петефі, 24 суму надміру виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 7255 (сім тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради , місцезнаходження 88000, м.Ужгород, пл.Шандора Петефі, 24 сплачений судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Й. Данко