Справа № 369/5489/22
Провадження № 2/369/4352/22
РІШЕННЯ

Іменем України

18.10.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді Янченка А.В. за участю секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

23.06.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 серпня 2012 року Позивачем та Відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, а 10 грудня 2019 року зазначений шлюб було розірвано.

Позивач просить суд у порядку поділу майна при розірванні шлюбу визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру загальною площею 20,6 кв.м.,житлова площа 13 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_2 та поділити майно, що є спільною сумуісною власністю подружжжя, визнавши за Позивачем право власності на Ѕ квартири та визнати право власності на Ѕ квартири за Відповідачем.

Відповідачем відзив до суду не подававсь.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області 08 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі № 369/5489/22, призначено підготовче судове засідання 18.10.2022 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області 18 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

18.10.2022 року від представника позивача надійшла заява від 18.10.2022 року, згідно якої остання просила суд не розглядати мирову угоду у справі, винести рішення у даній справі в межах заявлених позовних вимог, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

18.10.2022 року від відповідача надійшла заява від 18.10.2022 року, згідно якої остання просила суд не розглядати мирову угоду у справі, винести рішення у даній справі в межах заявлених позовних вимог, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України).

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 серпня 2012 року між ОСОБА_2 (Собко прізвище до реєстрації шлюбу) та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, про що Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї складено актовий запис за номером 1103.

10 грудня 2019 року Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалено заочне Рішення по справі №753/17357/19, яким вирішено розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ), зареєстровано Лівобережним відділом держаної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №1103.

За час перебування у шлюбі з 04 серпня 2012 року по 10 грудня 2019 року сторони набули нерухоме майно, а саме квартиру, загальною площею 20.6 кв.м., житлова площа 13 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу якої було посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області 20.02.2019 року, індексний номер 45617797.

Зазначене вище майно зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 одноособово як фізичної особи.

Сторонам не вдалося здійснити поділ зазначеного майна в позасудовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 10 ЦПК України).

У відповідності до вимог п. 4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Правовідносини щодо розподілу спільного майна подружжя врегульовано Сімейним кодексом України.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу ( ч. 1 ст. 68 СК України).

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України).

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України визначено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України (частина друга статті 68 Сімейного кодексу України).

Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. При цьому зазначено, що позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як судом встановлено визнання позову відповідачем, відсутність заперечень, обґрунтувань та аргументів як з боку відповідача, які вказували б на неможливість поділу спільного майна подружжя.

Судовий збір покладається на відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 20.6 кв.м., житлова площа 13 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу якої було посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області 20.02.2019 року, індексний номер 45617797, що належить на праві власності ОСОБА_2 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Поділити майно, що є спільною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнавши за ОСОБА_1 право власності на:

- Ѕ квартири, загальною площею 20.6 кв.м., житлова площа 13 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу якої було посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області 20.02.2019 року, індексний номер 45617797.

Визнавши за ОСОБА_2 право власності на:

- Ѕ квартири, загальною площею 20.6 кв.м., житлова площа 13 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу якої було посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області 20.02.2019 року, індексний номер 45617797.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) 4 387 (чотири тисячі триста вісімдесят сім) гривні 50 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено: 24.10.2022 року.

Суддя А.В. Янченко