Справа № 758/7224/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

06 вересня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Наливайко В.В., розглянувши цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про витребування та звернення стягнення на предмет застави

У С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року акціонерне товариство «Альфа-Банк» (надалі за текстом - позивач) звернулося до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач 1), ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач 2), про витребування та звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, 11.04.2006 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем 2 було укладено договір кредиту № 40.29-34/95 (надалі за текстом - кредитний договір). 11.04.2006 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем 2 було укладено договір застави майна № 013/153-3, а саме: автомобіля марки HYUNDAI, модель Accent, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , легковий седан, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України у м. Києві 08.04.2006 року, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 (надалі за текстом - предмет застави).

На виконання вимог ч. 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», що є його правонаступником.

Відповідач 2 тривалий час порушувала умови кредитного договору та не виконувала покладені на неї зобов`язання належним чином. В результаті чого, станом на 13.04.2016 року в неї виникла заборгованість. З метою захисту порушених прав та законних інтересів, ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою до відповідача 2, про стягнення заборгованості за кредитним договором. 26.07.2017 року Подільським районним судом міста Києва ухвалено Рішення по справі № 758/9617/16-ц, яким позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено частково та стягнено з відповідача 2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 343 367,77 грн.

10.09.2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до акціонерного товариства «Альфа-Банк». Таким чином, позивач є новим кредитором за кредитним договором, що був укладений між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем 2.

Станом на день подання позовної заяви у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича перебувало на виконанні виконавче провадження № 57707215, яке відкрите на підставі виконавчого листа з примусового виконання Рішення Подільського районного суду міста Києва по справі № 758/9617/16-ц від 26.07.2017 року. Разом з тим, під час проведення виконавчих дій, позивач дізнався, що предмет застави, що виступає забезпеченням за кредитним договором, був відчужений третій особі, транспортний засіб перереєстровано та видано інший державний реєстраційний номер.

03.06.2020 року Головним сервісним центром МВС надано відповідь на адвокатський запит, в якій зазначено, що предмет застави зареєстрований за відповідачем 1.

На дату складання позовної заяви, Рішення Подільського районного суду міста Києва від 26.07.2017 року по справі № 758/9617/16-ц залишається не виконаним. У в зв`язку із зазначеним, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Разом із позовом, представником позивача заявлено клопотання про витребування у Головного сервісного центру МВС інформацію стосовно нового власника предмета застави.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07.07.2020 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 27.07.2020 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, а також уточнена позовна заява та меморіальний ордер на підтвердження сплати судового збору.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21.04.2021 року закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у Головного сервісного центру МВС інформацію стосовно нового власника предмета застави, із зазначенням адреси реєстрації та реєстраційного номера облікової картки платника податків.

10.08.2021 року на виконання вимог Ухвали суду від Головного сервісного центру МВС надійшла інформація з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про актуального власника предмету застави.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Співвідповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавали, правом на участь в судових засіданнях не скористалися. За таких обставин, керуючись ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 1 ст. 289 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, наявні всі передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України підстави та умови для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 11.04.2006 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем 2 було укладено кредитний договір (а.с. 7-10).

Відповідно до положень п. 1.1. ст. 1 кредитного договору, відповідач 2 отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 12 560 (дванадцять тисяч п`ятсот шістдесят) доларів США 00 центів, зі сплатою 11 (одинадцять цілих п`ять десятих) процентів річних за перший рік, подальший розмір процентів за користування кредитом підлягає щорічному перегляду, згідно з умовами п. 2.5. договору, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 10.04.2012 року на умовах, визначених цим договором (а.с. 7).

11.04.2006 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем 2 було укладено договір застави майна, відповідно до якого відповідач 2 передав акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» у заставу у якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором предмет застави (а.с. 12-13).

Згідно витягу про реєстрацію від 12.04.2006 року, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 12.04.2006 року було зареєстровано приватне обтяження на вищезазначений предмет застави (а.с. 14).

Судом встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» внаслідок реорганізації та зміни назви стало повним правонаступником АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк».

26.07.2017 року Подільським районним судом міста Києва ухвалено Рішення по справі № 758/9617/16-ц, яким частково задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» та стягнуто з відповідача 2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 343 367,77 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 152 636 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 110 387,04 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 47 062,54 грн.; пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 33 282,19 грн.

На підставі виконавчого листа з примусового виконання Рішення Подільського районного суду міста Києва № 758/9617/16-ц від 26.07.2017 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Дмитром Валентиновичем відкрите виконавче провадження № 57707215 (а.с. 66).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 27.01.2020 року замінено стягувача з публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на його правонаступника - акціонерне товариство «Альфа-Банк» у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі Рішення Подільського районного суду міста Києва від 26.07.2017 року, у цивільній справі № 758/9617/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості з відповідача 2.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича від 10.07.2020 року замінено стягувача у виконавчому провадженні № 57707215 (а.с. 67).

Як вбачається з інформації Єдиного державного реєстру транспортних засобів, що надійшла від Головного сервісного центру МВС, предмет застави зареєстрований за відповідачем 1 (а.с. 106-107).

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

За змістом ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до статті 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» (надалі за текстом - ЗУ «Про заставу»), що кореспондується із положенням статті 589 ЦК України, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом або договором, - неустойку), необхідні витрати та утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Статтями 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 572, 589, 590 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 16 ЗУ «Про заставу», право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення.

Згідно ст. 19 ЗУ «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Статтею 20 ЗУ «Про заставу» встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно ч.1 ст. 17 ЗУ «Про заставу», заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до вимог ст. 27 ЗУ «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави, в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів, або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Згідно ст. 4 договору застави від 11.04.2006 року, заставодержатель має право звернути стягнення (у тому числі шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом) на предмет застави відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання заставодавцем зобов`язань, забезпечених заставою за цим договором, вони не будуть виконані.

Відповідно до ст. 2 договору застави від 11.04.2006 року, заставодавець зобов`язаний без письмової згоди заставодержателя не здійснювати дій, пов`язаних зі зміною права власності на предмет застави, його обтяження будь-якими зобов`язаннями, в тому числі: передача в оренду, спільну діяльність і т.п.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. На виконання вищевказаних норм, позивач зареєстрував відомості про звернення стягнення на предмет обтяження у Державному реєстрі обтяжень майна.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі був укладений нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу. Заставою за цим договором забезпечено вимоги заставодержателя за кредитним договором, укладеним між сторонами.

У зв`язку з невиконанням відповідачем 2 умов кредитного договору, виникла заборгованість, 26.07.2017 року Подільським районним судом міста Києва ухвалено Рішення по справі № 758/9617/16-ц, яким частково задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» та стягнуто з відповідача 2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 343 367,77 грн. На момент звернення позивача до суду, по вказаній справі відкрите виконавче провадження № 57707215, заборгованість відповідачем 2 не сплачена. Отже, вимога позивача про звернення стягнення на предмет застави, відповідає умовам договору та вимогам закону.

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, вважає що вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 13, 19, 77, 81-82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про витребування та звернення стягнення на предмет застави- задовольнити;

В рахунок погашення заборгованості у розмірі 343 367 (триста сорок три тисячі триста шістдесят сім) гривень 77 копійок, за кредитним договором № 40.29-34/95 від 11.04.2006 року, укладеним між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки HYUNDAI, модель Accent, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , шляхом продажу зазначеного автомобіля акціонерному товариству «Альфа-Банк», шляхом проведення публічних торгів в рамках виконавчого провадження, за початковою ціною, визначеною оцінкою майна на момент продажу;

Витребувати автомобіль марки HYUNDAI, модель Accent, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , технічний паспорт та комплект ключів до автомобіля із володіння ОСОБА_1 та передати транспортний засіб автомобіль марки HYUNDAI, модель Accent, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , технічний паспорт та комплект ключів акціонерному товариству «Альфа-Банк», на період до його реалізації;

Стягнути пропорційно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) гривні;

Повне найменування:

позивач - акціонерне товариство «Альфа-Банк» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, );

відповідач 1 - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 );

відповідач 2 - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 );

Заочне рішення може бути переглянуте Подільським районним судом міста Києва за письмовою заявою відповідача;

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Подільського районного суду міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин;

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Київським апеляційним судом, якщо його не буде скасовано.

Суддя Володимир ГРЕБЕНЮК