Провадження № 2/522/50/22
18 жовтня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Павлик І.А.,
секретаря судового засідання Сулими А.С.,
сторони в судове засідання не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення 64 785,05 грн,
28.09.2021 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 64 785,05 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між 16.04.2021 позивачем та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 0548/16. АТ «Ощадбанк» виконав свої зобов`язання, надавши кредит у встановленому договором розмірі, однак позичальник в односторонньому порядку відмовся від виконання взятих на себе зобов`язань, чим порушив умови виконання вище вказаного договору, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість, яка станом на 23.09.2021 складає 67 785,05 грн та яку позивач просить суд стягнути з останньої.
11.11.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначеного розгляд в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
04.01.2022 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за правилами спрощеного позовного провадження.
23.06.2022 до суду від представника позивача надійшло клопотання, у якому він просить суд розглядати справу у його відсутність, на заявлених позовних вимогах наполягає у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти проведення заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
18.10.2022 суду від представника позивача надійшло клопотання, у якому вона просить суд розглядати справу у її відсутність, на заявлених позовних вимогах наполягає у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти проведення заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 1.1.12 договору поточний рахунок відкритий у банку позичальником поточний рахунок НОМЕР_1 для здійснення розрахунково-касового обслуговування позичальника, у тому числі для видачі та обслуговування кредиту.
Згідно п. 2.2 договору кредит надається в загальному розмірі 59 200,00 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15.04.2026, якщо в інший строк та/або термін не буде встановлено згідно умовами цього договору.
АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, надавши ОСОБА_1 кредит у встановленому договору розмірі. Однак, позичальник в односторонньому порядку відмовся від виконання взятих на себе зобов`язань, чим порушив п.п. 3.3.3, 4.3.2 договору в частині встановлених термінів повернення наданого кредиту (основної суми та сплати відсотків кредиту), у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 23.09.2021 складає 64 785,05 грн з яких: 58 196,81 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом); 6 510,09 грн - проценти за користування кредитом; 52,49 грн - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 25,66 грн - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.
Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Позичальник згідно з ч. 1ст. 1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, ст. 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з положеннями статей 530, 612 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
З огляду на порушення відповідачем своїх договірних кредитних зобов`язань, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за тілом кредиту разом з процентами нарахованими за користування кредитом та за несвоєчасне повернення кредитних коштів.
Доказів сплати відповідачем заявленої до стягнення суми заборгованості разом з процентами за користування кредитом матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 2 270,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення 64 785,05 грн задовольнити.
Заяву про перегляд заочного рішення судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення суду складено 24.10.2022.
Суддя І.А. Павлик