Дата документу 20.12.2022Справа № 554/7369/21
Провадження № 2/554/1108/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Закори Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « ПЗУ Україна » до ОСОБА_1 , третя особа : Публічне акціонерне товариство « національна страхова компанія « Оранта » про відшкодування шкоди , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.03.2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Iveco, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

В результаті ДТП пошкоджено транспортний засіб Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 .

Транспортний засіб Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 на момент настання ДТП був забезпечений договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № АЕ.003002, укладеним між ОСОБА_3 та ПрАТ « СК « ПЗУ Україна ».

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Iveco, д.н.з. НОМЕР_2 на момент настання ДТП була застрахована в ПАТ « НАСК « Оранта », згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9723914.

Сума страхового відшкодування за полісом за шкоду заподіяну майну становить 100000 грн.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23.04.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі акту огляду транспортного засобу та ремонтної калькуляції позивачем на користь потерпілого здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 121800,34 грн.

Страховою компанією відповідача ПАТ НАСК « Оранта » , в порядку регресу відшкодовано позивачеві сплачене страхове відшкодування у розмірі 88896,16 грн.

Таким чином , різниця між фактичним розміром завданої шкоди ( 121800,34 грн. ), яка позивачем сплачена потерпілому і страховим відшкодуванням, сплаченим страховою компанією відповідача ( 88896,16 грн. ) становить 32904,18 грн., яку і прохають стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 06.08.2021 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов , в якому він заперечував проти задоволення позову. Вказав, що страхова сума ( ліміт відповідальності ПАТ « НАСК « Оранта » за шкоду , заподіяну майну потерпілого , за страховим полісом № АМ/9723914 визначено у розмірі 100000 грн., а отже розмір завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності становить 21800,34 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.05.2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ « НАСК « Оранта » та закрито підготовче судове засідання, призначено судовий розгляд справи по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, при подачі позову прохав розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Від представника третьої особи Деміденкова В.М. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи , поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом , у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України).

Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги ( регресу ) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 27 ЗУ « Про страхування » до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що 13.03.2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Iveco, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

В результаті ДТП пошкоджено транспортний засіб Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 .

Транспортний засіб Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 на момент настання ДТП був забезпечений договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № АЕ.003002, укладеним між ОСОБА_3 та ПрАТ « СК « ПЗУ Україна ».

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Iveco, д.н.з. НОМЕР_2 на момент настання ДТП була застрахована в ПАТ « НАСК « Оранта », згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9723914.

Сума страхового відшкодування за полісом за шкоду заподіяну майну становить 100000 грн.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23.04.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі акту огляду транспортного засобу та ремонтної калькуляції позивачем на користь потерпілого здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 121800,34 грн.

Страховою компанією відповідача ПАТ НАСК « Оранта » , в порядку регресу відшкодовано позивачеві сплачене страхове відшкодування у розмірі 88896,16 грн.

Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням складає 31904,18 грн. ( 121800,34 грн. 88896,16 грн. ), яку позивач прохає стягнути з відповідача.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже , законодавець чітко визначив, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. При цьому законодавець не покладає обов`язку на особу, яка застрахувала свою цивільну відповідальність сплачувати і страхове відшкодування, якщо потерпіла особа не скористалася своїм правом на отримання страхового відшкодування у визначеному законодавством порядку.

В правовій позиції, викладеній в Постанові від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку , сформульованого ВСУ у постанові від 23.12.2015 року у справі № 6-2587цс 15 , відповідно до якого страховик , який виплатив страхове відшкодування , має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права , зокрема , права вимоги , до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування , та зазначила , що стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи , полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 9723914, укладеним між ПАТ « НАСК « Оранта » та ОСОБА_1 ( відповідачем ) передбачена сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну в розмірі 100000 грн.

Розмір франшизи за укладеним договором складає 510 грн.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Таким чином, страховою компанією відповідача, тобто ПАТ « НАСК « Оранта » мала бути відшкодована позивачу шкода, завдана ОСОБА_1 в межах ліміту відповідальності страховика 100000 грн. 510 грн. ( франшиза ) = 99490 грн.

В такому випадку різниця між фактичним розміром відшкодованої позивачем потерпілому шкоди та розміром страхового відшкодування в межах суми ліміту відповідальності страховика, яка мала бути сплачена страховою компанією відповідача на користь позивача становить 22310,34 грн. ( 121800,34 грн. 99490 грн. = 22310,34 грн.), а отже саме ця сума має бути стягнута з відповідача на користь позивача, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовним вимог.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141,259,263-265,352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « ПЗУ Україна » до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « ПЗУ Україна » завдані збитки в розмірі 22310,34 грн. ( двадцять дві тисячі триста десять гривень 34 коп. ).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « ПЗУ Україна » понесені судові витрати в сумі 1539,06 грн. ( одну тисячу п`ятсот тридцять дев`ять гривень 06 коп. ) .

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи :

Позивач Приватне акціонерне товариство « Страхова компанія « ПЗУ Україна », юридична адреса : м. Київ вул. Січових Стрільців ,40, рахунок № НОМЕР_3 , .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 .

Третя особа : Публічне акціонерне товариство « Національна акціонерна страхова компанія « Оранта », юридична адреса : м. Київ вул. Здолбунівська,7-д, .

Повний текст судового рішення виготовлено 27.12.2022 року.

Суддя М.О. Материнко