Провадження № 4-с/522/80/22
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

09 вересня 2022 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянув матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білоуса Олександра Володимировича,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2022 року ОСОБА_1 звернувся із скаргою до Приморського районного суду м.Одеси у якій просив скасувати постанову про накладення штрафу від 28.07.2022 року винесену в межах виконавчого провадження №56682165 від 03.07.2018 р. з примусового виконання виконавчого листа №522/15191/16-ц виданого 14.06.2018 р. Приморським районним судом м.Одеси.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися д осуду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами у передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й рішення інших органів.

Згідно ст.74 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 24.06.2021 по справі № 640/24491/20 юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

До юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

З наведених норм права слідує, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у разі порушення законодавства про звернення громадян та на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про накладення штрафу, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Вказаного висновку також дійшов Верховний Суд у постанові від 22.09.2020 року винесеній за результатами розгляду справи № 420/6173/19.

У даному випадку скаржник ОСОБА_1 просить скасувати постанову державного виконавця від 28.07.2022 року про накладення штрафу, якою на боржника ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 11452,70 грн. на користь держави, тобто такі вимоги підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно пункту 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного у відкритті провадження у справі згідно пункту 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України слід відмовити.

На виконання вимог ч. 5ст. 186 ЦПК України роз`яснити скаржнику про право звернення із відповідним позовом до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст.3, 4, 5, 186 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білоуса Олександра Володимировича.

Роз`яснити право звернення до адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: Л.В. Домусчі