ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/322/17Головуючий у 1-й інстанції Олещук Б.Т.
Провадження № 22-ц/817/268/22 Доповідач - Гірський Б.О.
Категорія - 304070000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючого - Гірський Б.О.

Суддів - Бершадська Г. В., Хома М. В.,

за участю секретаря - Панькевич Т.І.

адвоката Покотила Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 598/322/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2021 року, ухваленого суддею Олещуком Б.Т., повний текст якого складено 02 грудня 2021 року, в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (згодом збільшивши свої позовні вимоги) до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що він доручив останньому за відповідну оплату здійснити транспортування з м.Тугген Швейцарської Конфедерації автомобіля марки «Chevrolet Orlando» 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , який позивач придбав через онлайн-аукціон.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.11.2016 року між сторонами було укладено усний договір про надання послуг, згідно якого ОСОБА_2 зобов`язувався доставити позивачу автомобіль в м. Тернопіль, а той у свою чергу зобов`язувався оплатити надані послуги в розмірі 1300 євро. У зв`язку з недостатністю коштів для належного виконання зобов`язань за вказаним договором, 07.02.2017 року ОСОБА_1 додатково було сплачено ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2000 євро, що стверджується розпискою та встановлено строк доставки автомобіля до 18.02.2017 року.

Зазначив, що відповідач своїх зобов`язань за договором про надання послуг не виконав, у передбачений розпискою строк автомобіль не доставив (строк виконання прострочив на 8 днів), грошові кошти не повернув, чим спричинив позивачу збитки, тому просив стягнути з ОСОБА_2 в його користь грошові кошти в розмірі 3300 євро, що станом на 15.01.2018 року еквівалентно 114 295 грн. 22 коп. та судові витрати.

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції в своєму рішенні посилається на те, що між сторонами укладено договір комісії, однак це не відповідає дійсності.

Вказує, що між сторонами було укладено договір про надання послуг, а саме доставку автомобіля, проте ОСОБА_2 зобов`язань за вказаним договором не виконав, і у строк, передбачений написаною ним розпискою, автомобіль не доставив, кошти ОСОБА_1 не повернув.

Згідно вантажно-митної декларації автомобіль було ввезено на митну територію України лише 26.02.2017 року іншим довірителем - ОСОБА_3 ..

Відзиву на апеляційну скаргу, у визначений судом строк, не подано.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу в її межах підтримав, посилаючись, на доводи викладені в ній.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайного або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 03.11.2016 року ОСОБА_1 через онлайн аукціон, який проводився на сайті www.carauktion.ch, придбав автомобіль «Шевроле Орландо», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , що підтверджується рахунком № НОМЕР_2 від 03.11.2016 року (а.с. 10-11 т.1).

Згідно платіжного доручення в іноземній валюті №1/8 від 08.11.2016 року позивачем оплачено вартість вказаного автомобіля (а.с. 12 т.1).

07.02.2017 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2000 євро, за рахунок яких зобов`язався у строк до 18.02.2017 року доставити автомобіль «Шевроле Орландо», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , за адресою: м. Тернопіль вул. Збаразьке кільце, №3 . В іншому випадку зобов`язувався повернути вищевказані грошові кошти в сумі 2000 євро до 18.02.2017 року, що стверджується розпискою, яка написана ОСОБА_2 власноручно (а.с.14 т.1).

26.02.2017 року автомобіль марки «Шевроле Орландо», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , перевезено на територію України ОСОБА_3 , згідно виданого останньому доручення, що підтверджується копією вантажно-митної декларації (а.с.15).

Вказаний автомобіль доставлено за адресою: м. Тернопіль, вул. Збаразьке кільце, 3 та передано ОСОБА_1 .

Дані обставини підтверджуються показами допитаних у суді першої інстанції свідків^ ОСОБА_4 , ОСОБА_3 і відповідача ОСОБА_2 та сторонами не заперечуються.

В матеріалах справи є наявна розписка про отримання 19.11.2016 року ОСОБА_2 1300 євро "на доставку автомобілів", із змісту якої не вбачається за доставку яких саме автомобілів, кому і в які терміни були отримані кошті (а.с. 13), тому судом першої інстанції вона вірно була не взята до уваги, як доказ у спорі між даними сторонами.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам судове рішення в повній мірі не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до вірного переконання про відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів, проте неправильно визначив характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами та помилково вважав, що між ними укладено договір комісії.

При кваліфікації відносин між позивачем та відповідачем суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 не доручав ОСОБА_2 вчинення будь-якого правочину від його імені чи за його рахунок.

Враховуючи наведене, а також зміст розписки від 07.02.2017 року (з урахуванням намірів сторін, які вони виражали під час її складення) суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що між сторонами укладено договір про надання послуг, а саме: доставку автомобіля.

Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положеннями статті 902 ЦК України визначено, що виконавець повинен надати послугу особисто.

У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Твердження апелянта про те, що йому як замовнику ОСОБА_2 були спричинені збитки в розмірі 3 300 євро в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язання не заслуговують на увагу, так як не підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того, ОСОБА_2 виконано зобов`язання за договором про надання послуг, а саме: доставлено автомобіль ОСОБА_1 , що останнім не заперечується.

Посилання ОСОБА_1 про не доставку ОСОБА_2 автомобіля особисто та порушення на 8 днів строків виконання не може свідчити про невиконання ним взятого зобов`язання.

З досліджених в суді першої інстанції доказів, а саме пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 , згідно умов договору здійснював доставку автомобіля з Швейцарії, однак біля кордону Польщі з Україною він захворів і поламалася лавета, на якій автомобіль перевозився.

У зв`язку з вказаними обставинами ОСОБА_2 , перебуваючи в Україні на стаціонарному лікуванні, попросив ОСОБА_4 на автомобілі своєї матері - ОСОБА_5 виконати його зобов`язання і перевести з Польщі замовлений ОСОБА_1 автомобіль, на що той погодився. На перетин кордону ОСОБА_1 видав іншу довіреність ОСОБА_3 .

Замовлення було виконане 26.02.2017 року.

Виходячи з вищезазначених пояснень та матеріалів справи, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і стягнення коштів з ОСОБА_2 за невиконання зобов`язання з доставки придбаного на аукціоні автомобіля, оскільки дослідженими доказами доведено надання Корнатим такої послуги.

Інші доводи апеляційної скарги на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Відповідно до п.1 і п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2021 року підлягає зміні в його мотивувальній частині шляхом виключення посилання на правові норми, які стосуються договору комісії та доповнення висновком про те, що між сторонами виникли правовідносини щодо надання послуг із посиланням на відповідні норми права.

Судові витрати за розгляд справи в апеляційному суді, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, слід покласти на позивача в межах сум, ним понесених.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Резолютивну частину рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2021 року залишити без змін, змінивши його мотивувальну частину.

Судові витрати за розгляд справи в апеляційному суді покласти на ОСОБА_1 в межах сум ним понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 травня 2022 року.

Головуючий Гірський Б.О.

Судді: Хома М.В.

Бершадська Г.В.