КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/5530/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни та Акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/рішення/бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Універсал Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» щодо проведення оцінки майна та визнання оцінки майна такою, що не підлягає застосуванню, -

встановив:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із скаргою на дії/рішення/бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О., заінтересовані особи: АТ «Універсал Банк», ТОВ «Приватна експертна служба» щодо проведення оцінки майна та визнання оцінки майна такою, що не підлягає застосуванню, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до результатів оцінки єдиного житла - квартири загальною площею 43,10 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 вартість майна, отримана в результаті оцінки становить 1027850 грн.

Мета оцінки - визначення вартості об`єкта оцінки для продажу на конкурсних засадах.

З огляду на зазначене, ознайомлення з об`єктом оцінки полягає у дослідженні оцінювачем вихідних даних та іншої інформації, необхідної для здійснення оцінки, та у особистому огляді оцінювачем об`єкта оцінки.

Виходячи з норм законодавства, при підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Оцінка житла проводилась без фактичного доступу до нього, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Оцінювачем у звіті не наведені відповідні пояснення про неможливість особистого огляду об`єкта дослідження та не зазначені обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду.

Дії приватного виконавця вважає незаконними, оскільки їй достеменно відомо, що заявник інвалід ІІ групи та об`єкт оцінки є її єдиним житлом, проте незважаючи на ці обставини, приватний виконавець продовжує вчиняти неправомірні дії спрямовані на позбавлення єдиного житла пенсіонерки.

Просила суд, визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. в частині виконання виконавчого листа №759/13870/14-ц виданого 18 грудня 2020 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором №002-2008-460 від 28 лютого 2008 року у розмірі 137076,31 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 03 листопада 2014 року становило 1755234,15 грн. та судовий збір у розмірі 1820 грн.

Визнати такою, що не підлягає застосуванню, оцінка у формі письмового звіту про оцінку майна боржника від 11 жовтня 2021 року, а саме квартири АДРЕСА_2 .

Зупинити передачу на реалізацію вказаної квартири до розгляду даної справи та через електронні торги.

Стягнути судовий збір.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року, скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано такою, що не підлягає застосуванню, оцінка у формі письмового звіту про оцінку майна боржника від 11 жовтня 2021 року, а саме квартири АДРЕСА_2 .

В іншій частині скарги - відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та без урахування всіх обставин справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що на підставі постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП №65630789 від 16 вересня 2021 року оцінювачем було виконано незалежну оцінку майна боржника у відповідності до вимог законодавства.

Звіт про оцінку нерухомого майна від 11 жовтня 2021 року виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба» є обґрунтованим та здійснений належним чином.

Оцінювачем було дотримано вимог законодавства при проведенні оцінки.

У розділі 6 звіту про оцінку майна від 11 жовтня 2021 року зазначено про неможливість здійснення огляду об`єкта оцінки всередині у зв`язку із відсутністю доступу.

Також звіт про оцінку майна містить застереження і припущення щодо використання результатів оцінки.

Приватним виконавцем було надано суб`єкту оціночної діяльності копію поверхневого плану з експлікацією внутрішніх площ квартири №1 з інвентаризаційної справи, у якому були наявні обміри внутрішніх площ приміщення.

Представником суб`єкта оціночної діяльності було проведено особистий огляд об`єкта оцінки зовні, що підтверджується аркушем №21 зі звіту про оцінку майна.

Суд першої інстанції зазначеного доказу не дослідив і належним чином не оцінив, в результаті чого необґрунтовано дійшов висновку про те, що оцінка майна зроблена дистанційно - без огляду нерухомого майна.

Просила скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року в частині задоволених вимог скарги ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги.

Крім цього, апеляційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року подало і АТ «Універсал Банк».

В обґрунтування доводів скарги зазначило, що оскільки між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» не було досягнуто згоди про вартість нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , приватним виконавцем Лановенко Л.О. було залучено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Оцінювачем було здійснено огляд об`єкту оцінки, а саме: квартири АДРЕСА_2 .

Даний факт підтверджується аркушами №4, 21 зі звіту про оцінку майна.

Огляд об`єкта оцінки було проведено представником суб`єкта оціночної діяльності лише зовні, оскільки доступ до вищевказаного майна був відсутній.

Також, приватним виконавцем було надано суб`єкту оціночної діяльності копію поверхового плану, який містить експлікацію внутрішніх площ квартири №1 , з інвентаризаційної справи, в якому наявні обміри внутрішніх площ приміщення.

Про відсутність доступу до об`єкту оцінки суб`єктом оціночної діяльності також зазначено і в шостому розділі звіту про оцінку, проте суд першої інстанції залишив дані факти поза увагою.

При постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не враховано і розділ 8 Звіту та аркуш 20 додатків, де чітко вказано всю необхідну інформацію про попередній рівень цін на ринку подібного майна з посиланнями на оголошення.

Просило скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року, а у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

На апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. та АТ «Універсал Банк» надійшов відзив від ОСОБА_1 , який остання обґрунтовувала тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оцінка майна зроблена дистанційно - без огляду нерухомого майна та висновок не містить інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна.

Зазначає, що ознайомлення з об`єктом оцінки полягає у дослідженні оцінювачем вихідних даних та іншої інформації, необхідної для здійснення оцінки, та у особистому огляді оцінювачем об`єкта оцінки.

Звертає також увагу на те, що підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує в будь-якому випадку ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Проте, як було встановлено судом першої інстанції, оцінювач не ознайомлювався з об`єктом оцінки, не здійснював особистого огляду квартири ОСОБА_1 , навіть не намагався зв`язатися з нею з метою отримання доступу до квартири для її безпосереднього огляду.

Просила залишити ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року без змін, а апеляційні скарги приватного виконавця Лановенко Л.О. та АТ «Універсал Банк» без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. підлягає задоволенню, а апеляційна скарга АТ «Універсал Банк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №002-2008-460 від 28 лютого 2008 року у розмірі 137076,31 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 03 листопада 2014 року складає 1775234 грн.15 коп. та судовий збір у розмірі 1820 грн.

На підставі вказаного рішення суду видано виконавчі листи.

Постановою приватного виконавця від 16 вересня 2021 року призначено суб`єкта оціночної діяльності, суб`єкта господарювання ТОВ «Приватна експертна служба».

11 жовтня 2021 року ТОВ «Приватна експертна служба» проведено звіт про оцінку квартири АДРЕСА_4 , за яким була визначена вартість об`єкта оцінки яка становить 1027850 грн.

Постановляючи ухвалу та визнаючи такою, що не підлягає застосуванню оцінка у формі письмового звіту про оцінку майна боржника від 11 жовтня 2021 року, а саме квартири АДРЕСА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що оцінка майна зроблена дистанційно - без огляду нерухомого майна та висновок не містить інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна, тоді як ознайомлення з об`єктом оцінки полягає в дослідженні оцінювачем вихідних даних та іншої інформації, необхідної для здійснення оцінки.

Відмовляючи у задоволенні скарги в частині визнання дій приватного виконавця неправомірними, суд першої інстанції виходив з того, що такі вимоги є необґрунтованими та не підтверджені матеріалами скарги.

Щодо зупинення передачі на реалізацію спірної квартири, то суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення скарги в цій частині, оскільки питання зупинення вчинення виконавчих дій - це виключні повноваження виконавця під час проведення виконавчих дій.

З висновками суду першої інстанції в частині визнання такою, що не підлягає застосуванню, оцінки у формі письмового звіту про оцінку майна боржника від 11.10.2021 року, а саме квартири АДРЕСА_2 колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Так, пунктом 50 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440 (далі - Національний стандарт №1) передбачений підготовчий етап до проведення оцінки, під час якого здійснюється ознайомлення з об`єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка, визначення бази оцінки та подання замовник істотних умов, для укладення договору на проведення оцінки.

Пунктами 50-53 Національного стандарту №1 визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна, зокрема, передбачено необхідність ознайомлення оцінювачем з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки.

Пунктом 52 Національного стандарту №1 визначено, що оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором на проведення оцінки майна.

Відповідно до пункту 56 Національного стандарту №1, звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

З огляду на зазначене, ознайомлення з об`єктом оцінки полягає у дослідженні оцінювачем вихідних даних та іншої необхідної інформації, передбаченої пунктом 56 Національного стандарту №1 за наявності вихідних даних, істотних відомостей про об`єкт оцінки, зокрема вихідних даних про його правовий статус, відомостей про склад, технічні та інші характеристики, ознаки зносу, неукомплектованості, пошкодження тощо, зафіксовані у письмовій, електронній формах, у фотоматеріалах, надає право оцінювачу здійснити оцінку об`єкта оцінки без особистого огляду такого об`єкта.

У такому випадку оцінювач у своїй заяві зобов`язаний навести у звіті про оцінку відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду об`єкта оцінки.

По справі встановлено, що на підставі постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП №65630789 від 16 вересня 2021 року, ТОВ «Приватна експертна служба», виконаний Звіт про оцінку нерухомого майна від 11 жовтня 2021 року з дотриманням вищезазначених пунктів Національного стандарту №1.

Зокрема, у розділі 6 звіту про оцінку майна від 11 жовтня 2021 року зазначено про неможливість здійснення огляду об`єкта оцінки всередині у зв`язку із відсутністю доступу.

Також, звіт про оцінку майна містить застереження і припущення щодо використання результатів оцінки, а саме, зазначено, що подальші розрахунки проведено виходячи з припущення, що технічний стан внутрішнього оздоблення - добрий.

У випадку відмінності технічного стану від прийнятого, розрахована у подальшому ринкова вартість підлягає перерахунку.

Також встановлено, що приватним виконавцем було надано суб`єкту оціночної діяльності, копію поверхневого плану з експлікацією внутрішніх площ з квартири №1 з інвентаризаційної справи, у якому були наявні обміри внутрішніх площ приміщення.

Представником суб`єкта оціночної діяльності було проведено особистий огляд об`єкта оцінки зовні, що підтверджується аркушем №21 зі звіту про оцінку майна.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 27 серпня 2020 року (справа №295/11078/14-ц), від 03 лютого 2021 року (справа №442/6491/17), відсутність даних про огляд об`єкта оцінки не є тією обставиною, з якою законодавство пов`язує можливість визнання протиправним і скасування звіту про оцінку майна.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що боржником не було надано до суду жодних доказів на підтвердження не проведення оцінювачем особистого огляду об`єкта оцінки, невідповідності оскаржуваних висновків вимогам нормативно-правових актів та наявності у ньому недоліків та не наведено по змісту скарги обґрунтованих доводів.

Крім цього, згідно з п.п.35,38 Національного стандарту №1, оцінка майна проводиться із застосуванням методичних підходів, методів оцінки, які є складовими частинами методичних підходів або є результатом комбінування кількох методичних підходів, а також оціночних процедур.

Для проведення оцінки майна застосовуються такі основні методичні підходи: витратний (майновий - для оцінки об`єктів у формі цілісного майнового комплексу та у формі фінансових інтересів); дохідний; порівняльний.

Виходячи з проведеного аналізу, в даному випадку для визначення вартості представленого до оцінки об`єкта було використано порівняльний підхід, що найбільш точно висвітлює ринкову вартість оцінюваного майна.

Оцінювачем попередньо зібрано та проведено аналіз інформації про пропонування подібного нерухомого майна на вторинному ринку та визначено об`єкти порівняння.

Враховуючи строк експозиції, обрано квартири співставної площі з об`єктом оцінки в багатоквартирних будинках.

При підборі об`єктів порівняння найбільшу увагу оцінювач приділяв технічним характеристикам, функціональному призначенню та місцю розташуванню об`єкта оцінки, стану будівництва.

Кожний з прийнятих об`єктів порівняння має свої особливості і при порівнянні їх з об`єктом оцінки необхідно провести співставлення їх найбільш характерних ціноутворюючих факторів.

Оцінювачем було підібрано три максимально подібні об`єкти для порівняння та кожний з прийнятих об`єктів порівняння мав свої особливості і при порівнянні їх з об`єктом оцінки необхідно було провести співставлення їх найбільш характерних ціноутворюючих факторів.

Дана процедура і була проведена оцінювачем та викладена в звіті про оцінку майна на аркушах №14-17.

Отже, результат, отриманий із застосуванням порівняльного підходу повністю відповідає тим ринковим умовах, що склалися на ринку подібного майна і є цілком адекватним.

В результаті проведення оцінки було отримане наступне значення вартості об`єкта оцінки станом на дату оцінки: 1027850 грн.

При застосуванні порівняльного підходу вартість оцінюваного об`єкта визначалася виходячи з порівняння цін продажу подібних об`єктів.

Правомірність застосування такого підходу базувалася на тому факті, що раціональний покупець не заплатить за об`єкт більшу суму ніж пропонуються до продажу на ринку відповідні об`єкти-порівняння.

Оцінка майна виконана у відповідності до норм і стандартів чинного законодавства.

Оцінювачем було вивчено ринок нерухомості з врахуванням характеристик, що впливають на вартість нерухомого майна, тоді як, висновок суду про те, що звіт про оцінку не містить інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна є безпідставним, необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , також не звернув увагу на те, що правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Так, правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно із частиною четвертою статті 3 цього Закону, процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна.

У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

За змістом частини першої статті 10 і частини першої статті 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім.

Відповідно до статті 33 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічний висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа №914/881/17).

Вищевказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року (справа №711/650/13-ц), згідно якої, Верховний Суд звертає увагу, що 13 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду своєю постановою у справі №914/881/17 зробила наступний висновок про застосування норм права стосовно звітів про оцінку майна.

За змістом статей 12, 33 Закону про оцінку майна звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.

Крім того, у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року (справа №168/828/16-ц), також зазначається, що за змістом статей 12, 33 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює оспорювання в судовому порядку такого звіту.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 20 березня 2019 року (справа №925/440/18).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Верховний Суд у постанові від 25 червня 2020 року (справа №826/12872/18) дійшов наступного висновку: «А відтак, зважаючи на правову природу звіту, який є документом, що фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором, а також, враховуючи те, що однією із позовних вимог скаржника є визнання недійсним звіту про оцінку майна, то судами обґрунтовано застосовано правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17».

Вищезазначеного суд першої інстанції не врахував та прийшов до помилкового висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 в частині визнання такою, що не підлягає застосуванню, оцінки у формі письмового звіту про оцінку майна боржника від 11.10.2021 року, а саме квартири АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року в даній частині підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

За правилами частини першої-третьої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення вказаної норми процесуального права дає підстави дійти висновку про те, що апеляційним судом справа переглядається лише в межах доводів апеляційної скарги за наявними в ній і додатково поданими доказами.

Аналіз аргументів апеляційної скарги, свідчить про те, що оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку, апелянти не згідні із ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року в частині задоволення вимог скарги ОСОБА_1 про визнання такою, що не підлягає застосуванню, оцінки у формі письмового звіту про оцінку майна боржника від 11 жовтня 2021 року, на обґрунтування чого ними було наведено відповідні аргументи в апеляційних скаргах, які є предметом дослідження суду апеляційної інстанції в розмінні правил частини першої-третьої статті 367 ЦПК України, та яким надана вище відповідна правова оцінка.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у визнанні дій приватного виконавця неправомірними та в частині зупинення передачі на реалізацію спірної квартири не оскаржувалось, а тому апеляційним судом не переглядалось.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,376,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни задовольнити. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року в частині визнання такою, що не підлягає застосуванню, оцінки у формі письмового звіту про оцінку майна боржника від 11.10.2021 року, а саме квартири АДРЕСА_2 , скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 28 липня 2022 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба