ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 626/3225/21 Номер провадження 22-ц/814/1808/22Головуючий у 1-й інстанції Дудченко В.О. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Ряднини І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника відповідача, ОСОБА_1 , адвоката Вайленко Г.О., на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 14 лютого 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

В листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, зазначала, що відповідач, ОСОБА_1 , є її батьком.

Зараз вона є ученицею Регіонального центру професійної освіти ресторанного, будівельного та автотранспортного сервісу Харківської області групи ПК-11-50, денної форми навчання, за рахунок коштів держбюджету, термін навчання з 01.09.2021 по 31.01.2023. В зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, тому прохала суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно від дня пред`явлення позову до суду до закінчення нею навчання.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 14 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, задоволено частково: призначено до стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь та на утримання ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.11.2021 року до припинення нею навчання, а саме до 31.01.2023 року; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 908 грн.

короткого змісту вимог апеляційної скарги;

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохав рішення місцевого суду скасувати, а в задоволенні позовних вимог відмовити.

узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Вказував, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що він наразі не працевлаштований, немає постійного доходу, є внутрішньо переміщеною особою та отримує від держави матеріальну допомогу, в зв`язку з чим він не має можливості надавати доньці матеріальну допомогу.

Вказував, що суд не врахував, що його донька навчається безкоштовно та отримує стипендію. Тому, суд неналежним чином з`ясував необхідність отримання нею матеріальної допомоги від нього. Крім того, позивачка не позбавлена можливості у вільний від навчання час працевлаштуватися для отримання доходу.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим судом ОСОБА_1 є батьком позивачки у справі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В даний час ОСОБА_2 навчається в Регіональному центрі професійної освіти ресторанного, будівельного та автотранспортного сервісу Харківської області, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу - групи ПК-11-50, денної форми навчання, за рахунок коштів держбюджету, термін навчання з 01.09.2021 по 31.01.2023.

Також, місцевий суд установив, що ОСОБА_2 потребує матеріальної підтримки від батьків.

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд врахував матеріальний стан відповідача, стан його здоров`я, що відповідач в 2014 -2016 році не мав заробітку, та дійшов висновку про за доцільне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у зв`язку із навчанням в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно від дня пред`явлення позову до суду до припинення нею навчання, а саме до 31.01.2023.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

В силу положень частини 3 статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Скориставшись своїм правом, передбаченим вищезазначеною нормою закону, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною другою статті 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частити першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Місцевий суд вірно встановив, що відповідач у справі є працездатного віку, має на даний час певні проблеми зі здоров`ям, та не мав постійного заробітку.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що місцевий суд ці обставини не врахував не знайшли свого підтвердження.

Апеляційний суд вважає, що відповідач у справі має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі, визначеному місцевим судом, належних і достатніх доказів протилежного відповідачем не надано.

Так, дійсно, за станом свого здоров`я відповідач має певні захворювання, що підтверджується медичними довідками, однак він є працездатним.

Ті обставини, що в даний час у зв`язку із військовим станом в Україні відповідач є тимчасово переміщеною особою, впливає лише на розмір аліментів, які він буде сплачувати на користь повнолітньої доньки, однак не є обставиною, що звільняє його від даного обов`язку.

Апеляційний суд також відхиляє і доводи відповідача про те, що його донька навчається безкоштовно та отримує стипендію, і що вона не позбавлена можливості у вільний від навчання час працевлаштуватися для отримання доходу.

Факт отримання позивачкою стипендії в розмірі 490 грн на місяць (що вбачається із довідки про доходи позивача (а.с. 6), не спростовує того факту, що остання у зв`язку із навчанням потребує допомоги батьків, оскільки є недостатньою для належного забезпечення її навчання та побуту, враховуючи те, що прожитковий мінімум для працездатних є більшим, ніж отримувана стипендія. А щодо можливості працевлаштування доньки, апеляційний суд зазначає, що чинним законодавством України не визначено обов`язку повнолітньої особи, яка продовжує навчання, працевлаштовуватися за для отримання додаткового доходу.

За таких обставин доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного розгляду справи, відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника відповідача, ОСОБА_1 , адвоката Вайленко Г.О., - залишити без задоволення.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 14 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Повний текст постанови складено 08 вересня 2022 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді В.П. Пікуль

О.О. Панченко