Справа № 132/1813/22
Провадження № 2/132/598/22
РІШЕННЯ

Іменем України

08.09.2022 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що відповідно до договору дарування, посвідченого 10.05.1982 року державним нотаріусом Калинівської державної нотконтори Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за № 349 йому належить 1/10 частина житлового будинку, жилою площею 34 кв.м., по АДРЕСА_1 (бувша АДРЕСА_2 , що складається з кімнат 1-2, площею 14,4 кв.м., 1-3, площею 6.8 кв.м., 1-4, площею 5.8 кв.м., 1-5, площею 7.0 кв.м., кухні 1-1, площею 12.1 кв.м.

Дана частина житлового будинку зареєстрована за позивачем «Вінницьким обласним об`єднаним бюро техінвентарізації» 14.11.1982 року в реєстровій книзі №1 за реєстром № 91.

В належній позивачу на праві власності 1/10 частині будинку на сьогоднішній день значаться зареєстрованими: позивач, як власник будинку з 31.01.1977 року, а також з 25.02.1997 року його колишня дружина ОСОБА_2 , шлюб з якою розірвано 12.02.2010 року Калинівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №26 (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 09.10.2019 року додається).

Факт реєстрації позивача з відповідачкою в належній позивачу на праві власності 1/10 частині будинку АДРЕСА_3 підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті позивача, довідкою № 469 від 01.08.2022 року, виданою виконкомом Калинівської міської ради Хмільницького району Вінницької області, а також домовою книгою для прописки громадян, проживаючих в АДРЕСА_4 , в даний час АДРЕСА_1 (довідка виконкому Калинівської міської ради № 468 від 01.08.2022 року про перенумерацію будинків по АДРЕСА_2 додається).

Позивач постійно, безвиїзно проживає в належній йому частині будинку.

Ще до розірвання шлюбу в вересні 2007 року відповідачка, забравши всі свої речі, а також спільно нажите в період шлюбу рухоме майно: меблі, килими, предмети домашнього вжитку, у відсутність позивача вибула з належної йому 1/10 частину будинку, жилою площею 34 кв. м., по АДРЕСА_1 (бувша АДРЕСА_2 , переїхавши в будинок своїх батьків за адресою: АДРЕСА_5 .

З того часу в належній позивачу 1/10 частині будинку по АДРЕСА_3 відповідачка не проживає і не з`являється, даним будинком не користується, своїх речей в ньому не зберігає, ніяких матеріальних та фізичних затрат по утриманню даної частини будинку не несе, ремонтів не проводить, також не проводить оплату комунальних послуг. Відповідачка отримала від позивача грошову компенсацію за належну їй частку в спільному майні згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 28.01.2013 року (справа №2-30/11) про визнання мирової угоди про поділ майна подружжя.

На даний час відповідачка продовжує проживати в будинку своїх померлих батьків за адресою АДРЕСА_5 . Факт проживання відповідачки в с. Бережани Хмільницького (бувшого Калинівського) району Вінницької області підтверджується довідками Бережанської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 808 від 10.10.2018 року, №790 від 17.09.2019 року та довідкою № 352 від 12.07.2022 року Бережанського старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області, які додаються.

Відповідачка ОСОБА_2 добровільно відмовилася від права користування належною позивачу на праві власності частиною будинку, вибула з нього за власним волевиявленням, наміру вселитись назад немає, перешкоди для вселення відсутні, при цьому добровільно знятись з реєстрації не бажає, тому позивач звернувся до суду із даним позовом.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 надав заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Судові витрати по справі просить залишити за ним.

В підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 також надала заяву в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти позовних вимог, заявлених позивачем не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав.

Так, відповідно до договору дарування, посвідченого 10.05.1982 року державним нотаріусом Калинівської державної нотконтори Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за № 349 позивачу належить 1/10 частина житлового будинку, жилою площею 34 кв.м., по АДРЕСА_3 , що складається з кімнат 1-2, площею 14,4 кв.м., 1-3, площею 6.8 кв.м., 1-4, площею 5.8 кв.м., 1-5, площею 7.0 кв.м., кухні 1-1, площею 12.1 кв.м.

Дана частина житлового будинку зареєстрована за позивачем «Вінницьким обласним об`єднаним бюро техінвентарізації» 14.11.1982 року в реєстровій книзі №1 за реєстром № 91.

В належній позивачу на праві власності 1/10 частині будинку на сьогоднішній день значаться зареєстрованими: позивач, як власник будинку з 31.01.1977 року, а також з 25.02.1997 року його колишня дружина ОСОБА_2 , шлюб з якою розірвано 12.02.2010 року Калинівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №26 (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 09.10.2019 року додається).

Факт реєстрації позивача з відповідачкою в належній позивачу на праві власності 1/10 частині будинку АДРЕСА_3 підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті позивача, довідкою № 469 від 01.08.2022 року, виданою виконкомом Калинівської міської ради Хмільницького району Вінницької області, а також домовою книгою для прописки громадян, проживаючих в АДРЕСА_4 , в даний час АДРЕСА_1 (довідка виконкому Калинівської міської ради № 468 від 01.08.2022 року про перенумерацію будинків по АДРЕСА_2 додається).

Позивач постійно, безвиїзно проживає в належній йому частині будинку.

Ще до розірвання шлюбу в вересні 2007 року відповідачка, забравши всі свої речі, а також спільно нажите в період шлюбу рухоме майно: меблі, килими, предмети домашнього вжитку, у відсутність позивача вибула з належної йому 1/10 частину будинку, жилою площею 34 кв. м., по АДРЕСА_1 (бувша АДРЕСА_2 , переїхавши в будинок своїх батьків за адресою: АДРЕСА_5 .

З того часу в належній позивачу 1/10 частині будинку по АДРЕСА_3 відповідачка не проживає і не з`являється, даним будинком не користується, своїх речей в ньому не зберігає, ніяких матеріальних та фізичних затрат по утриманню даної частини будинку не несе, ремонтів не проводить, також не проводить оплату комунальних послуг. Відповідачка отримала від позивача грошову компенсацію за належну їй частку в спільному майні згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 28.01.2013 року (справа №2-30/11) про визнання мирової угоди про поділ майна подружжя.

На даний час відповідачка продовжує проживати в будинку своїх померлих батьків за адресою АДРЕСА_5 . Факт проживання відповідачки в с. Бережани Хмільницького (бувшого Калинівського) району Вінницької області підтверджується довідками Бережанської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 808 від 10.10.2018 року, №790 від 17.09.2019 року та довідкою № 352 від 12.07.2022 року Бережанського старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області, які додаються.

Відповідачка ОСОБА_2 добровільно відмовилася від права користування належною позивачу на праві власності частиною будинку, вибула з нього за власним волевиявленням, наміру вселитись назад немає, перешкоди для вселення відсутні, при цьому добровільно знятись з реєстрації не бажає.

Той факт, що ОСОБА_2 не проживає в належній позивачу на праві особистої власності частині будинку і вибула з нього ще в вересні 2007 року підтверджується рішенням Калинівського районного суду Вінницької області про розірвання шлюбу від 23.12.2009 року (справа № 2-1304/09), в якому зазначено, що відповідачка не проживає з позивачем з кінця 2007 року (копія позовної заяви про розірвання шлюбу, в якій вказана адреса проживання відповідачки та копія рішення суду про розірвання шлюбу додається). Також факт непроживання відповідачки підтверджується актом обстеження житлових умов в вищевказаному будинку від 29.09.2019 року, складеним членами комісії у складі депутата Калинівської міськради Блажчук В. та сусідів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , і скріпленого печаткою виконкому Калинівської міської ради Вінницької області та актом обстеження житлових умов в вищевказаному будинку від 01.08.2022 року, складеним членами комісії у складі депутата Калинівської міськради Сопіна A.M. та сусідів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і скріпленого печаткою виконкому Калинівської міської ради Вінницької області.

Позивач користується належною йому на праві власності частиною будинку за вищевказаною адресою, проводить в будинку поточний ремонт. Всі витрати, пов`язані з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг несе самостійно, в зв`язку з реєстрацією в даному будинку відповідачки він не може вільно користуватись та розпоряджатись належним йому житловим будинком на свій розсуд, не має змоги оформити субсидії по оплаті комунальних послуг. В зв`язку з додатковими витратами з розрахунку на осіб, які в будинку не проживають порушуються його права, як власника.

Згідно ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідачка не проживає в належній позивачу частині будинку без поважних причин більше року, а саме майже 15 років, і тому вона втратила право на користування даним будинком.

Конституцією України (ст.41) та ст. 1 Першого Протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплене право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.)

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 Цивільного кодексу України встановлюється непорушність права власності, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місце проживання адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрація внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Згідно з ст. 7 вищевказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вважає необхідним вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 72, 150 Житлового кодексу України, ст. ст. 29, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 206, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою АДРЕСА_1 (бувша АДРЕСА_2 ) такою, що втратила право на користування належною ОСОБА_1 на праві особистої власності 1/10 частиною будинку за місцем реєстрації, як особа, що не проживає в житловому приміщенні без поважних причин понад рік, а саме з вересня 2007 року.

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя: