Єдиний унікальний номер № 175/3050/22
провадження 2-о/175/103/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченко О.Г.,

з секретарем Кульпіна Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті особи в порядку ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 жовтня 2022 року звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи в порядку ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України. Заявник у своїй заяві посилається на те, що заявник є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 25 лютого 2022 року, у зв`язку з оголошенням мобілізації, ОСОБА_2 отримав відповідне Повідомлення про призов на військову службу. Наприкінці березня 2022 року заявнику стало відомо, що відповідно до Повідомлення про смерть від 26 березня 2022 року №898, яке видане Начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_4 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки й оборони, відсічі й стримуванні збройної агресії.

Відповідно до Витягу з наказу від 21 квітня 2022 року № 79 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 змінено статус солдата ОСОБА_2 з "загиблого" на "зниклий безвісти" у зв`язку з неможливістю евакуації тіл з тимчасово окупованих територій до моменту евакуації тіл або встановлення статусу загиблого у судовому порядку.

На початку червня 2022 року заявнику стало відомо, що відповідно до Сповіщення про безвісти зниклого від 06 червня 2022 року № 2285, яке видане Начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_4 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 24 березня 2022 року вважається зниклим безвісти під час участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки й оборони, відсічі й стримуванні збройної агресії поблизу населеного пункту Верхньоторецьке Донецької області.

Відповідно до Довідки від 11.10.2022 року № 4538, яка видана командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 - ОСОБА_2 з 01 березня 2022 року по 24 березня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

В теперішній час заявниця отримати свідоцтво про смерть сина заявник не може, оскільки у неї відсутній документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я чи судово-медичною установою, у зв`язку з чим вона була вимушена звернутись до суду.

Представник заявника надав заяву про розгляд справи без участі заявника та його представника, викладені обставини підтримує, заяву просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника вказаної зацікавленої особи відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що заявник є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25 лютого 2022 року, у зв`язку з оголошенням мобілізації, ОСОБА_2 отримав відповідне Повідомлення про призов на військову службу.

Відповідно до Витягу з наказу від 25 лютого 2022 року № 38 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 солдат ОСОБА_2 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 26 лютого 2022 року.

Наприкінці березня 2022 року заявнику стало відомо, що відповідно до Повідомлення про смерть від 26 березня 2022 року №898, яке видане Начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_4 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки й оборони, відсічі й стримуванні збройної агресії.

Відповідно до Витягу з наказу від 25 березня 2022 року № 60 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 солдата ОСОБА_2 знято з продовольчого забезпечення у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Витягу з наказу від 21 квітня 2022 року № 79 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 змінено статус солдата ОСОБА_2 з "загиблого" на "зниклий безвісти" у зв`язку з неможливістю евакуації тіл з тимчасово окупованих територій до моменту евакуації тіл або встановлення статусу загиблого у судовому порядку.

На початку червня 2022 року заявнику стало відомо, що відповідно до Сповіщення про безвісти зниклого від 06 червня 2022 року № 2285, яке видане Начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_4 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 24 березня 2022 року вважається зниклим безвісти під час участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки й оборони, відсічі й стримуванні збройної агресії поблизу населеного пункту Верхньоторецьке Донецької області.

Відповідно до Довідки від 11.10.2022 року № 4538, яка видана командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 - ОСОБА_2 з 01 березня 2022 року по 24 березня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

В теперішній час заявниця отримати свідоцтво про смерть сина заявниця не може, оскільки у неї відсутній документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я чи судово-медичною установою.

Суд вважає вимоги заяви підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що дійсно заявник ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 13 липня 1981 року виданого Пушкінською сільською радою Добринського району Липецької області, серія НОМЕР_2 (а.с. 4 зворотній бік).

25 лютого 2022 року, у зв`язку з оголошенням мобілізації, ОСОБА_2 отримав відповідне Повідомлення про призов на військову службу.

Відповідно до Витягу з наказу від 25 лютого 2022 року № 38 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 солдат ОСОБА_2 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 26 лютого 2022 року. (а.с. 5 зворотній бік)

Наприкінці березня 2022 року заявнику стало відомо, що відповідно до Повідомлення про смерть від 26 березня 2022 року №898, яке видане Начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_4 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки й оборони, відсічі й стримуванні збройної агресії. (а.с. 5)

Відповідно до Витягу з наказу від 25 березня 2022 року № 60 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 солдата ОСОБА_2 знято з продовольчого забезпечення у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 6)

Відповідно до Витягу з наказу від 21 квітня 2022 року № 79 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 змінено статус солдата ОСОБА_2 з "загиблого" на "зниклий безвісти" у зв`язку з неможливістю евакуації тіл з тимчасово окупованих територій до моменту евакуації тіл або встановлення статусу загиблого у судовому порядку. (а.с. 6 зворотній бік)

На початку червня 2022 року заявнику стало відомо, що відповідно до Сповіщення про безвісти зниклого від 06 червня 2022 року № 2285, яке видане Начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_4 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 24 березня 2022 року вважається зниклим безвісти під час участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки й оборони, відсічі й стримуванні збройної агресії поблизу населеного пункту Верхньоторецьке Донецької області. (а.с. 7)

Відповідно до Довідки від 11.10.2022 року №4538, яка видана командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 - ОСОБА_2 з 01 березня 2022 року по 24 березня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

В теперішній час заявниця отримати свідоцтво про смерть сина заявниця не може, оскільки у неї відсутній документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я чи судово-медичною установою.

Відповідно до глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-І/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Зазначені документи відсутні з зазначених вище обставин, тож заявник не може їх надати Дніпровському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для реєстрації смерті сина - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Так, з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан.

В теперішній час смт. Верхньоторецьке Очеретинської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області офіційно віднесена до переліку територіальних громад, розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Ці території є тимчасово окупованими за допомогою збройних формувань Російської Федерації, а також за допомогою окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Судом встановлено, що зазначене вище повідомлення про смерть підтверджує факт смерті особи на тимчасово окупованій території України. Однак, реєстрація смерті особи в органах реєстрації актів цивільного стану держави Україна не проводилась, оскільки у проведенні такої реєстрації було відмовлено. В зв`язку із цим заявник не може зареєструвати смерть свого сина.

Дослідивши та оцінивши подані заявником документи, суд приймає до уваги ту обставину, що отримання заявником документа встановленої українським законодавством форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, неможливе через настання смерті на території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, а також враховує, що смерть громадянина України на окупованій території є юридичним фактом, що є наслідком виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав.

Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 15, 16, 18 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд може захистити цивільне право способом, що встановлений договором або законом.

Вимоги до доказів встановлені ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що учасник справи в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

А отже, суд вважає доведеним факт, що має юридичне значення, смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця села Пушкіне, Добринського району Липецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті смт. Верхньоторецьке, Очеретинської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області, Україна, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, що надасть заявниці можливість отримати у державних органах України свідоцтво про смерть особи, яка була громадянином України.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що встановлення даного факту, що має юридичне значення, заявниці необхідно для державної реєстрації смерті її чоловіка, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви та встановлення факту смерті.

Керуючись ст.ст. 263 265, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті особи в порядку ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця села Пушкіне, Добринського району Липецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті смт. Верхньоторецьке, Очеретинської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.Г. Васюченко