Постанова

Іменем України

26 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 756/15401/16-ц

провадження № 61-10792св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Гулейкова І. Ю., Осіяна О. М., Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Анмейд Груп»,

третя особа - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Укргазбанк» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 січня 2021 року у складі судді Диби О. В. та постанову Київського апеляційного суду

від 09 червня 2021 року у складі колегії суддів: Болотова Є. В., Музичко С. Г., Олійника В. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Анмейд Груп» (далі - ТОВ «Анмейд Груп»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» (далі - ПАТ «Укргазбанк»), про стягнення заборгованості за векселем.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 29 червня 2016 року між ним та публічним акціонерним товариством «Київ-одяг» (далі - ПрАТ «Київ-одяг»), від імені якого діяло товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта-Сек`юритиз» (далі - ТОВ «Дельта-Сек`юритиз») на підставі договору доручення на продаж цінних паперів № БД69-16 від 29 червня 2016 року, укладено договір № БВ69-2-16 купівлі-продажу цінних паперів, відповідно до якого він придбав простий з іменним індосаментом вексель № бланку векселя АА 2788638, номінальна вартість векселя 2 000 000,00 грн, дата складання векселя 01 квітня 2016 року, термін погашення векселя - за пред`явленням, векселедавцем якого є ТОВ «Анмейд Груп».

Позивач зазначав, що 29 червня 2016 року направив на адресу місця знаходження векселедавця вимогу про оплату векселя, якою пред`явив ТОВ «Анмейд Груп» простий документальний вексель № АА 2788638 для оплати. ТОВ «Анмейд Груп» мав оплатити вексель до 12 год. 00 хв. 30 червня

2016 року. Вимога була отримана директором ТОВ «Анмейд Груп»

Івановим В. В. 29 червня 2016 о 15 год. 00 хв., однак у порушення своїх зобов`язань виплату векселем боржник не здійснив. 01 липня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А. С. вчинено протест про неоплату векселя, реєстровий № 2660.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив суд стягнути із ТОВ «Анмейд Груп» на його користь заборгованість за векселем у розмірі 2 000 000,00 грн.

У жовтні 2017 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, - ПАТ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ТОВ «Анмейд Груп» про визнання векселя таким, що немає вексельної сили.

Позовна заява третьої особи мотивована тим, що наявні всі підстави для визнання векселя таким, що немає вексельної сили, оскільки на копії простого векселя серія АА № 2788638 від 01 квітня 2016 року відсутня назва «простий вексель», яка включена в текст документа, натомість міститься назва «простий вексель» на бланку, проте вона не включена в текст документа. Простий вексель підписано лише директором ТОВ «Анмейд Груп», підпис головного бухгалтера відсутній. Крім того, банк вважає, що виданий вексель є фіктивним, вчинений без наміру створення правових наслідків.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнено з ТОВ «Анмейд Груп» на користь ОСОБА_1 заборгованість за векселем у розмірі 2 000 000,00 грн.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовано тим, що відповідач порушив зобов`язання щодо оплати векселя, а тому, зважаючи на визнання відповідачем даного позову, суди дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .Також судами враховано, що у встановленому законом порядку вексель не визнано ані фіктивним, ані таким, що немає вексельної сили, відтак дійсність векселя презюмується.

Постановою Верховного Суду від 22 травня 2019 року касаційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до Оболонського районного суду міста Києва.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій,Верховний Суд виходив з того, щоматеріали справи не містять відомостей про постановлення місцевим судом ухвали, винесеної за результатами розгляду позовної заяви ПАТ «Укргазбанк». Місцевий суд вирішив питання про прийняття позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами у спосіб, що не передбачений ЦПК України 2004 року, шляхом постановлення протокольної ухвали.

Крім того, у жовтні 2017 року ПАТ «Укргазбанк» подало уточнену позовну заяву, яку протокольною ухвалою від 03 квітня 2018 року (мотивувальна частина відсутня) визнано неналежною та відмовлено у її приєднані.

З огляду на вказане Верховний Суд дійшов висновку, що порушивши порядок прийняття позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, та не надавши оцінки обставинам, на які заявник посилався у зустрічній позовній заяві, місцевий суд дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Анмейд Груп» про стягнення заборгованості за векселем, оскільки задоволення позовних вимог ПАТ «Укргазбанк» могло вплинути на результат розгляду позовних вимог ОСОБА_1 та виключати задоволення первісних позовних вимог. Суд апеляційної інстанції не перевірив правильність висновків суду першої інстанції, не надав належної оцінки доводам апеляційної скарги.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 червня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Анмейд Груп» на користь ОСОБА_1 заборгованість

за векселем у розмірі 2 000 000,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Позовні вимоги ПАТ АТ «Укргазбанк» до ТОВ «Анмейд Груп», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання векселя таким, що немає вексельної сили, залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ АТ «Укргазбанк», суди попередніх інстанцій виходили з того, що банком не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вексель є таким, що не має вексельної сили.

При цьому суди відхилили доводи банку про те, що на копії простого векселя серія АА № 2788638 від 01 квітня 2016 року відсутня назва «простий вексель» і простий вексель підписано лише директором ТОВ «Анмейд Груп», що свідчить про недотримання векселедавцем усіх обов`язкових реквізитів, визначених статтею 75 Уніфікованого закону, оскільки спірний вексель містить усі обов`язкові реквізити, а посада головного бухгалтера на момент видачі векселя у ТОВ «Анмейд Груп» була відсутня.

Враховуючи, що оскільки вексель є дійсним, проте ТОВ «Анмейд Груп» оплату за векселем не здійснило, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У липні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПАТ «Укргазбанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 червня

2021 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В., від 15 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Синельникова Є. В., Шиповича В. В. від 07 вересня 2022 року у задоволенні клопотання ПАТ «Укргазбанк» про залучення ПрАТ «Київ-одяг»до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відмовлено.

Справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Синельникова Є. В. (головуючого),

Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Шиповича В. В., від 21 вересня 2022 року заяви про самовідвід суддів: Хопти С. Ф., Білоконь О. В., Синельникова Є. В. у справі № 756/15401/16-ц задоволено. Передано цивільну справу № 756/15401/16-ц для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2022 року № 1190/0/226-22, протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 вересня

2022 року справу призначено судді-доповідачеві Сакарі Н. Ю., судді, які входять до складу колегії: Гулейков І. Ю., Погрібний С. О., Осіян О. М., Шипович В. В.

Відповідно до розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2022 року № 1256/0/226-22, протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 жовтня

2022 року, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Шиповича В. В., справу призначено судді-доповідачеві Сакарі Н. Ю., судді, які входять до складу колегії: Гулейков І. Ю., Погрібний С. О., Осіян О. М., Ступак О. В.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ПАТ «Укргазбанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, а позовні вимоги ПАТ «Укргазбанк» задовольнити.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та зазначає, що суди не дослідили зібрані у справі докази (пункти 3 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

В обґрунтування необхідності відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України заявник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статей 5 та 75 Закону України «Про обіг векселів» та Женевської конвенції 1930 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що єдиною підставою, з якою Уніфікований закон пов`язує позбавлення векселя вексельної сили, є відсутність у документі будь-якого з обов`язкових реквізитів, зазначених у статті 75 Уніфікованого закону (дефект форми).

На копії наданого простого векселя серія АА №2788638 від 01 квітня

2016 року відсутня назва «простий вексель», яка включена саме в текст документа, натомість міститься назва «Простий вексель», однак виключно на формі бланку, проте така назва - назва «Простий вексель» не включена в сам текст документа.

Крім того, вексель підписано лише директором ТОВ «Анмейд Груп», що свідчить про недотримання векселедавцем усіх обов`язкових реквізитів, визначених статтею 75 Уніфікованого закону, і є підставою для визнання такого векселю таким, що не має вексельної сили.

Вважає, що судами попередніх інстанцій було невірно застосовано норми матеріального права, а саме статей 194, 195, 196 ЦК України, статті 75 Уніфікованого закону, наслідком чого було винесення помилкових рішень судів попередніх інстанцій.

Також зазначав, що банк звертав увагу судів, що в матеріалах справи не містилося правочину, на підставі якого у ТОВ «Анмейд Груп»виник грошовий борг перед ПрАТ «Київ-Одяг», за яким було видано вексель, що свідчить про неповне з`ясування судами попередніх інстанцій обставин, що мали значення для справи, в результаті чого суди помилково не застосували до спірних відносин вимоги статті 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні», який передбачав обов`язкову наявність правочину, на підставі якого у ТОВ «Анмейд Груп» міг виникнути грошовий борг перед ПрАТ «Київ-Одяг».

Вважає, що вексель було видано за неіснуючим правочином, вдаваним або фіктивним, з метою створення штучного боргу в розмірі, необхідному для порушення справи про банкрутство ТОВ «Анмейд Груп».

Також вказував, що суди попередніх інстанцій безпідставно не залучили ПрАТ «Київ-Одяг» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У серпні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін, проте вказаний відзив не може бути прийнятий Верховним Судом, оскільки він не підписаний.

Відповідно до частини другої статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Встановивши, що відзив не містить підпису представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , він не може бути прийнятий до розгляду Верховним Судом.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 29 червня 2016 року між ПрАТ «Київ-Одяг», від імені якого діє ТОВ «Дельта-Сек`юритиз», та ОСОБА_1 укладено договір № БВ 69-2-16 купівлі-продажу цінних паперів, за умовами якого ОСОБА_1 отримав у власність простий вексель АА 2788638 з іменним індосаментом.

Номінальна вартість векселя: 2 000 000,00 грн. Дата складання векселя:

01 квітня 2016 року. Термін погашення векселя: за пред`явленням.

29 червня 2016 року ПрАТ «Київ-Одяг», ТОВ «Дельта-Сек`юритиз» та ОСОБА_1 підписано акт прийому-передачі до договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 69-2-16 від 29 червня 2016 року, згідно якого продавець продав, а покупець прийняв наступні цінні папери: простий вексель АА 2788638 з іменним індосаментом.

29 червня 2016 року ТОВ «Анмейд Груп» отримано вимогу ОСОБА_1 про оплату векселя.

01 липня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено протест про неоплату векселя за реєстровим № 2660.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначав, що ним 29 червня 2016 року направлено ТОВ «Анмейд Груп» вимогу про оплату векселя

до 30 червня 2016 року, проте товариство свої зобов`язання не виконало, платіж за векселем не здійснило.

В обґрунтування позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ПАТ АБ «Укргазбанк» зазначило, що на копії простого векселя серія АА № 2788638 від 01 квітня 2016 року відсутня назва «простий вексель», яка включена в текст документа, натомість міститься назва «простий вексель» на бланку, проте вона не включена в текст документа. Простий вексель підписано лише директором ТОВ «Анмейд Груп», підпис головного бухгалтера відсутній. Крім того, наявні підстави вважати виданий вексель фіктивним, вчинений без наміру створення правових наслідків.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення судів попередніх інстанцій є законними і обґрунтованими та підстав для їх скасування немає.

Вексель - це борговий цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю) (стаття 28 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки»).

У силу частини другої статті 195 ЦК України види цінних паперів та порядок їх обігу встановлюються законом.

Згідно з пунктом 29 частини першої статті 2 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки)» обіг цінних паперів (далі - обіг) - це вчинення правочинів, пов`язаних з переходом прав на цінні папери і прав за цінними паперами, крім тих правочинів, однією із сторін яких є емітент або особа, яка видала неемісійний цінний папір.

У відповідності до частини третьої статті 28 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» особливості видачі та обігу векселів, здійснення операцій з векселями, погашення вексельних зобов`язань та стягнення за векселями визначаються Законом України «Про обіг векселів в Україні».

Згідно з преамбулою Закону України «Про обіг векселів в Україні»обіг векселів в Україні полягає у видачі переказних та простих векселів, здійсненні операцій з векселями та виконанні вексельних зобов`язань у господарській діяльності, відповідно до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та відповідно до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів.

Таким чином, за загальним змістом наведених вище нормативно-правових актів, вексельне зобов`язання пов`язується з наявністю в обігу векселя як цінного паперу.

Положеннями статті 5 Закону України «Про обіг векселів в Україні» передбачено, що векселі (переказні і прості) складаються в документарній формі на бланках з відповідним ступенем захисту від підроблення, форма та порядок виготовлення яких затверджуються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Національним банком України з урахуванням норм Уніфікованого закону, і не можуть бути переведені в бездокументарну форму (знерухомлені).

Вимоги до складання простого векселя та обставини, за якими вексель є таким, що не має сили простого векселя, встановлено статтями

75, 76 Уніфікованого закону.

Вексель підписується: від імені юридичних осіб - власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. У разі якщо вексель підписується уповноваженою особою, до тексту векселя включається посилання на внутрішній документ юридичної особи, відповідно до якого уповноважена особа має право підписувати вексель.

Відповідно до статті 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, простий вексель містить такі реквізити: 1) назву «простий вексель», яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; 2) безумовне зобов`язання сплатити визначену суму грошей; 3) зазначення строку платежу; 4) зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; 5) найменування особи, якій або за наказом якої повинен бути здійснений платіж; 6) зазначення дати і місця видачі простого векселя; 7) підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що вексель серії АА № 2788638

від 01 квітня 2016 року заповнений на бланку суворої звітності, містить назву «простий вексель», підписаний директором ТОВ «Анмейд Груп».

Доказів, що станом на 29 червня 2016 року (день видачі векселя) у ТОВ «Анмейд Груп» існувала посада головного бухгалтера, матеріали справи не містять.

Згідно наказу № 1 ТОВ «Анмейд Груп» від 24 березня 2016 року про затвердження штатного розпису і введення його в дію, з 01 квітня 2016 року штатний розпис з місячним фондом заробітної плати 5 000,00 грн у кількості 1 штатна одиниця: посада директор.

Отже, судами вмотивовано відхилено доводи банку про те, що на копії простого векселя серія АА № 2788638 від 01 квітня 2016 року відсутня назва «простий вексель», простий вексель підписано лише директором ТОВ «Анмейд Груп», що свідчить про недотримання векселедавцем усіх обов`язкових реквізитів, визначених статтею 75 Уніфікованого закону, оскільки спірний вексель містить усі обов`язкові реквізити, а посада головного бухгалтера на момент видачі векселя у ТОВ «Анмейд Груп» була відсутня. При цьому, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених доводів банком не надано.

Виходячи із фактичних обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій, а також з огляду на те, що перелічені у статті 75 Уніфікованого закону реквізити наявні у векселі серії АА № 2788638 від 01 квітня 2016 року і судами не встановлено дефекту форми спірного векселя, колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій обґрунтовано відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання векселя такими, що не має вексельної сили.

З огляду на вказане, оскільки вексель є дійсним, проте ТОВ «Анмейд Груп» оплату за векселем не здійснило, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Доводи касаційної скарги про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме безпідставну відмову в задоволенні клопотання про витребування доказів та залучення ПрАТ «Київ-Одяг» як третьої особи до участі у справі, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що єдиною підставою, яка б позбавляла вексель вексельної сили, є дефект його форми, інших підстав законом не передбачено. Така позиція наведена Верховним судом України у постанові від 01 грудня 2009 року у справі № 38/51.

Аналогічна правова позиція підтримана й у постановах Верховного Суду від 14 травня 2019 рокуу справі № 910/12179/17 та від 19 червня 2019 року у справі № 904/9795/16.

За таких обставин посилання банку на неповне з`ясування судами попередніх інстанцій обставин, що мають значення для справи, є безпідставним та висновків судів щодо відсутності підстав для визнання векселя такими, що не має вексельної сили, не спростовують.

Доводи касаційної скарги є безпідставними, так як зводяться до особистої незгоди заявника із оскаржуваними судовими рішеннями, що не може бути підставою для їх скасування, а також зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Однакове застосування законузабезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед закономта правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент (Проніна проти України, № 63566/00,

§ 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального прав.

Виходячи з меж доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення судів попередніх інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому їх відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Н. Ю. Сакара І. Ю. Гулейков О. М. Осіян С. О. Погрібний О. В. Ступак