Справа №333/290/22
Провадження №2/333/1952/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», про стягнення майнової та моральної шкоди, -
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 серпня 2021 року, о 12-30 годині, по вул. 40-річчя Перемоги, біля будинку № 67, у м.Запоріжжі, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault Kadjar», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом у дворі, не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Jetta », державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався позаду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди судовим рішення визнано ОСОБА_2
ОСОБА_2 надав працівника поліції поліс №202123426 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «Страхова компанія, Арсенал Страхування».
01.09.2021 р. ОСОБА_1 склала у Страховій компанії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та надала витребувані Страховою компанією документи. Працівники Страхової компанії оглянули її автомобіль та визначили вартість відновлювального ремонту автомобіля в сумі 35 737,44 грн., яку позивач не оспорює.
Страхова компанія 09.11.2021 р. сплатила позивачу страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні та за вирахуванням франшизи в сумі 2 500,00 грн., а саме: 15 516,01 грн. ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 франшизу в сумі 2 500,00 грн.
Під час дорожньо-транспортної пригоди було значно пошкоджено належний позивачу автомобіль, який перебував до цієї події у чудовому стані. Внаслідок цього позивач перенесла великі душевні страждання, нервовий шок та емоційний стрес. Користування пошкодженим автомобілем спричиняє додаткові стреси, незручності та ризики, принижує мою гідність та впливає на мій моральний і емоційний стан. Пошкодження автомобіля призвело до необхідності докладати значні зусилля та вчиняти певні дії для отримання страхового відшкодування, для стягнення в судовому порядку невідшкодованих збитків, для відновлення автомобіля (вишукувати запасні частини, надійну та кваліфіковану організацію по ремонту автомобіля тощо), все це порушує звичний спосіб життя, займає багато часу та життєвої енергії, відволікає від вирішення нагальних справ та проблем.
Позивач вважає, достатнім, обґрунтованим, співмірним, розмір заподіяної позивачу моральної шкоди, пов`язаної із пошкодженням належного їй автомобіля з вини ОСОБА_2 в сумі 12 000,00 грн., які належить стягнути з ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 24.01.2022 р. цивільну справу за вказаною позовною заявою, прийнято до провадження судді Варнавської Л.О. Розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження.
Законом покладено обов`язок саме на Страховика встановлювати причини та обставини настання страхового випадку та оцінити розмір збитків. Даний обов`язок встановлений законодавством для надання Страховику можливості перевірити обсяг завданих транспортному засобу пошкоджень власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам.
Після звернення Позивача 01.09.2021 із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, у цей же день представником Страховика у строки та в порядку, встановленому ст. ст. 33-34 Закону, було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу. При цьому огляд був проведений у присутності представника Позивача, про що свідчить його підпис на акті огляду. Окремо зазначаємо, що жодних зауважень до переліку пошкоджених деталей представник Позивача не зазначав, тобто погодився із змістом акту огляду.
Розрахунок розміру страхового відшкодування здійснюється на підставі документу про оцінку, виконаного відповідним, призначеним Страховиком, працівником, аварійним комісаром або експертом.
Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_2 Страховик звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 .
Оскільки пошкоджений транспортний засіб «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 2010 року випуску (строк експлуатації на момент ДТП перевищує 7 років), відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що затверджена Наказом Міністерства Юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003, є всі підстави для застосування коефіцієнта фізичного зносу при розрахунку розміру страхового відшкодування.
Крім того, згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Доказів оплати проведеного ремонту Позивач Страховику не надавала, а страхове відшкодування просила виплати на свій особистий банківський рахунок.
У відповідності до п. 12.1. ст. 12 Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи згідно з Договором ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів на території України № 202123426 складає 2500,00 грн.
Страховик виплачує потерпілій особі не вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, а страхове відшкодування, яке визначається відповідно до п. 1 ст. 22; ст. 29, ст. 36 Закону.
Окремо зазначаємо, що Позивач із заявами про повернення страхового відшкодування Страховику з причин незгоди з його розміром не зверталася, страхове відшкодування не повертала, а отже погодилась з його виплатою.
Таким чином, Страховик, у встановлені Законом строки, повністю виконав свої обов`язки щодо виплати страхового відшкодування позивачу у розмірі, який розрахований на підставі норм Закону, а тому правові підстави для стягнення додаткового страхового відшкодування відсутні.
Крім того, законом не передбачено солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Страховик шкоди позивачу не завдавав.
Позивач помилково вважає, що Страховик має обов`язок відшкодувати їй різницю між вартістю відновлювального ремонту та здійсненим страховим відшкодуванням.
Процедура визначення розміру страхового відшкодування Страховиком в порядку, передбаченому Законом, детально регламентована на законодавчому рівні, а саме нормами спеціального Закону. При цьому, розмір відповідальності Страховика є обмеженим.
Таким чином, Страховик, у встановлені Законом строки, повністю виконав свої обов`язки щодо виплати страхового відшкодування позивачу у розмірі, який розрахований на підставі норм Закону, а тому правові підстави для стягнення додаткового страхового відшкодування відсутні.
Також, на виконання вимог ухвали суду від 24.01.2022 року представником відповідача ПАТ «СК «Арсенал Страхування» Мамедовою І. надано належним чином завірені копії всіх документів наявних у страховій справі ОСОБА_2 по дорожньо-транспортній пригоді яка сталась 20.08.2021 року у м.Запоріжжі (страховий поліс № 202123426) (а.с.43-71).
Ухвалою суду від 02.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача, підтримала викладене в позовній заяві, наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Представник відповідача ПАТ «СК «Арсенал Страхування» в судове засідання не з?явилась, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки невідомі.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, за адресою, зазначеною в позові, та за адресою місця реєстрації, проте судові повістки повертались не врученими, з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
20 серпня 2021 року, о 12-30 годині, по вул. 40-річчя Перемоги, біля будинку № 67, у м.Запоріжжі, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault Kadjar», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом у дворі, не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався позаду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди судовим рішення визнано ОСОБА_2 .
Постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08.09.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Внаслідок ДТП автомобіль «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Власником автомобіля «Renault Kadjar», д.р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .
Власником автомобіля «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с. 48)
Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Renault Kadjar», д.р.н. НОМЕР_1 , застрахована в ПРАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», що підтверджується копією Полісу № 202123426 від 08.12.2020 року (а.с. 44)
01.09.2021 року ОСОБА_1 повідомила ПрАТ «Страхову компанію «Арсенал Страхування» про настання страхового випадку (а.с. 45).
01.09.2021 року ОСОБА_1 подано заяву щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування.
01.09.2021 року транспортний засіб «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_2 , оглянуто спеціалістом Ліпінським О.В. за участю ОСОБА_3 , що підтверджується Протоколом огляду транспортного засобу (а.с. 60-61).
05.10.2021 року транспортний засіб «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_2 , оглянуто спеціалістом Ліпінським О.В. за участю ОСОБА_3 , що підтверджується Протоколом огляду транспортного засобу (продовження) (а.с. 62).
Крім того, як встановлено судом, та підтверджено позивачем ОСОБА_1 , відповідачем ОСОБА_2 сплачено франшизу у сумі 2500 грн.
Відповідно до норм ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.
Положеннями ст. 22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором.
Нормою ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Положеннями ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до п. 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно із п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
Відповідно до п.1.3 ст. 1 вказаного Закону потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.
Нормами ст. ст. 395, 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно (зокрема, право володіння), має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 ЦК України.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
Положеннями ст. ст. 3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 979, 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
За змістом ст. ст. 12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закон України «Про страхування», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених, у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.
Згідно ст. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи
Стаття 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентує прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування, лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.
Суд, проаналізувавши норми чинного законодавства, приходить до висновку про безпідставність пред`явлення позовних вимог до ПАТ Страхової компанії «Арсенал Страхування», оскільки згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Доказів оплати проведеного ремонту ОСОБА_1 страховій компанії не надавала, а страхове відшкодування просила виплати на свій особистий банківський рахунок.
У відповідності до п. 12.1. ст. 12 Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності; страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Розмір франшизи згідно з Договором ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів на території України № 202123426 складає 2500,00 грн.
Страхова компанія виплачує потерпілій особі не вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, а страхове відшкодування, яке визначається відповідно до п. 1 ст. 22; ст. 29, ст. 36 Закону.
ОСОБА_1 із заявами про повернення страхового відшкодування Страховику з причин незгоди з його розміром не зверталася, страхове відшкодування не повертала, а отже погодилась з його виплатою.
ПАТ СК «Арсенал Страхування» у встановлені Законом строки, повністю виконав свої обов`язки щодо виплати страхового відшкодування позивачу у розмірі, який розрахований на підставі норм Закону, а тому правові підстави для стягнення додаткового страхового відшкодування - відсутні.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 наведено правовий висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування.
Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Так як вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, перевищує сплачений на користь позивача розмір страхового відшкодування, суд приходить до висновку про те, що з відповідача як винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром завданих збитків та сплаченим страховим відшкодуванням.
Зазначений висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 18 лютого 2020 року, справа № 522/1251/15-ц, провадження № 61-9573св18.
Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.
Приписами ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлено імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена також на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд також вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно ч. 4 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.
Суд, вважає, що позивачу дійсно завдана моральна шкода у зв`язку з пошкодженням належного їй автомобіля. Разом з тим, виходячи з характеру моральної шкоди, глибини і тяжкості моральних страждань позивача, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 3000 гривень.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з цим, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 891 грн.67 коп.
Керуючись ст.ст. 6, 23, 1167, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», про стягнення майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) моральної шкоди.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 891 грн.67 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Запорізького апеляційного суду області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська