Справа № 291/255/21
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 року

Ружинський районний суд Житомирської області

у складі головуючого судду Митюк О.В.за участю секретаря Герасимчук Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині

заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Задояного Юрія Вікторовича про відвід судді Митюк О.В. та секретаря судового засідання Герасимчук Н.П. у справі за позовом

ОСОБА_2

до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Корнинської селищної ради Житомирської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Ружинська селищна рада Житомирської області

про захист порушеного права постійного користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Корнинської селищної ради Житомирської області, в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 14 грудня 2020 року №2005-УБД про надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки кадастровий номер :05:000:0712;

-скасувати рішення державного реєстратора Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 56161255 від 15.01.2021р., на підставі якого внесено запис № 40127059 про державну реєстрацію права власності, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2.00 га, кадастровий номер 050000712.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2021 року вказана цивільна справа прийнята до провадження судді Митюк О.В. та призначено у даній справі підготовче засідання.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 року залучено по справі в якості співвідповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 20.10.2022 року по справі було закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті.

20 жовтня 2022 року на адресу Ружинського районного суду Житомирської області представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Задояним Ю.В. направлено клопотання про відвід судді Митюк О.В. та секретаря судового засідання Герасимчук Н.П..

Вирішуючи заяву про відвід суд зазначає наступне.

Заява про відвід мотивована тим, що у вищезазначеній справі представником позивача є адвокат Руденко Зоя Борисівна. Згідно історичної довідки, яка міститься на сайті суду : «27 грудня 2001 року Указом Президента України №1271/2001 суддею Ружинського районного суду призначено Руденко Зою Борисівну. 22 березня 2007 року Постановою Верховної Ради України №814 - V обрана безстроково суддею Ружинського районного суду. Рішенням ради суддів України №52 від 31.05.2007 року Зою Борисівну призначено заступником голови суду строком на п`ять років. Протоколом зборів судів №30 від 22.12.2014 року обрана заступником голови строком на один рік. Протоколом зборів судів №12 від 23.12.2016 року обрана головою суду строком на три роки».

Тією ж історичною довідкою підтверджується що головуюча суддя Митюк О.В. у цій справі і секретар судового засідання Герасимчук Н.П. працювали в Ружинськсрму районному суді Житомирської області в один час з ОСОБА_4 ..

Оскільки суддя і секретар судового засідання підтримують особисті відносини з представником позивача у справі суд припустився процесуальних порушень відносно відповідача ОСОБА_1 ..

Так суд вчасно не повідомив відповідача ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи на 02.12.2021, повідомлення про розгляд справи ОСОБА_1 отримав лише 03.12.2021 року, за правилами статті 128 ЦПК Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Не маючи відповідного підтвердження, суд провів засідання у справі та виніс ухвалу. Суд витребовує докази в інтересах позивача у справі нехтуючи положенням ЦПК. Обов`язки сторони у справі самостійно збирати такі докази, і лише у разі неможливості їх отримати, суд сприяє сторонам в їх отриманні.

За таких обставин відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не можуть довіряти складу суду під головуванням професійної судді Митюк О.В. та секретаря судового засідання Герасимчук Н.П..

Відповідно до статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 ЦПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід, або йому може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з частиною 3 статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до частини 4 статті 40 ЦПК України, якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Однак, відповідно до частини 5 статті 40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Станом на день подання заяви про відвід судді Митюк О.В. та секретаря судового засідання Герасимчук Н.П. в Ружинському районному суді Житомирської області здійснює правосуддя лише одна суддя - Митюк О.В., відповідно заява про відвід розглядається суддею, який розглядає справу.

Відповідно до частини 7 статті 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Так дійсно головуюча суддя Митюк О.В. у цій справі і секретар судового засідання Герасимчук Н.П. працювали в Ружинському районному суді Житомирської області в один час з ОСОБА_4 , яка працювала на посаді судді до відставки.

Однак обставини, на які вказує представник відповідача - адвокат Задояний Ю.В., як на підстави для відводу судді Митюк О.В. та секретаря судового засідання Герасимчук Н.П. ., не є безумовною підставою для самовідводу чи відводу, визначеною статтями 36, 37 ЦПК України.

Однак суд приходить до висновку, що в поглядах сторін, їх представників та стороннього спостерігача вказане може сприйматися, а представником відповідача - адвокатом Задояним Ю.В.., як слідує з заяви про відвід, вже сприймається, як обставини, що можуть впливати на здатність судді прийняти незалежне, об`єктивне та справедливе рішення по справі.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків , упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіра до незалежності судової влади буде підірвано.

Крім того, відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013 р., неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

В пункті 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р. «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Беручи до уваги викладене, враховуючи подання заяви про відвід судді Митюк О.В. та секретаря судового засідання Герасимчук Н.П. представником відповідача - адвокатом Задояним Ю.В., з метою уникнення можливих сумнівів у сторін по справі, їх представників та сторонніх спостерігачів у неупередженості, об`єктивності та незалежності судді Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В. при розгляді даної справи, з метою забезпечення учасникам справи довіри до суду, який розглядає справу, створення умов, при яких відпадуть будь-які сумніви у неупередженості та безсторонності судді при розгляді справи, з метою недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішенні суду, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід.

Відповідно до частини 1 статті 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 33, 36-41, 127, 258-260 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Задояного Юрія Вікторовича про відвід судді Митюк О.В. та секретаря судового засідання Герасимчук Н.П.- задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Корнинської селищної ради Житомирської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Ружинська селищна рада Житомирської області про захист порушеного права постійного користування земельною ділянкою, передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Митюк.