Романівський районний суд Житомирської області
3 серпня 2022 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Кірічука М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-
Заява про забезпечення позову обгрунтована тим, що 15 грудня 2021 року на підставі вище вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким Павлом Вікторовичем було відкрито виконавче провадження № 67905019. У зв`язку з тим, що останнім без жодних обмежень вчинятимуться дії щодо виконання виконавчого документу, зазначені дії можуть істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів заявника, за захистом яких він звернеться до суду, а саме виконання рішення суду у справі за його майбутнім позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Водночас при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого особа звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача.
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 березня 2019 року у справі N904/2538/18 (Провадження N12-263гс18) зазначено, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Так, за змістом пункту 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці розглядають господарські суди.
З аналізу наведеної вище норми вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів справи: у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи -підприємці.
Так, сторонами як основного зобов`язання так і оскаржуваного виконавчого напису є юридична особа ТОВ «Бізнес позика» та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .
Крім цього, сторони застосували у правовідносинах саме Правила надання грошових коштів у кредит фізичним- особам підприємцям.
Відповідно до положень частини 2 статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.
Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.
Отже, враховуючи те, що спір виник між юридичною особою та фізичною особою- підприємцем розгляд заяви про забезпечення позову, яка подається до подання позовної заяви віднесено до юрисдикції господарського суду.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до частини 5 статті 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.
На підставі викладеного, суд вважає необхідним відмовити у відкритті провадження та роз`яснити заявнику про можливість звернутися з цими вимогами в порядку господарського судочинства до господарського суду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 149-152, 157, 186,260-261 ЦПК України, суд,-
У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
Роз`яснити заявнику, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.
Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.
Суддя М.М. Кірічук