У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 712/7225/22

Провадження № 2/712/2363/22

15 вересня 2022 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Марцішевська О.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Річна казка» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2022 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Річна казка» (м. Черкаси, вул. Східна, 16) звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 06 жовтня 2020 року, між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого, відповідач придбала у позивача земельну ділянку, кадастровий номер :04:005:0412 площею 0,0495 га, розташовану в АДРЕСА_2 . Вказана ділянка була виділена для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення та є однією з масиву ділянок, об`єднаних однією територією та разом являють собою комплекс рекреаційного призначення на березі р. Дніпро. При цьому, при укладанні договору купівлі-продажу земельної ділянки, позивач з відповідачем (так само як і з власниками інших подібних ділянок), досягнули домовленості, про те, що ТОВ «Річна казка», яке є орендатором пляжної та паркової зони, які перебувають в вільному спільному користуванні всіх власників земельних ділянок відповідного комплексу, зобов`язується здійснювати утримання спільних території та комунікації, за що відповідач буде сплачувати щомісячну плату. На виконання вказаної домовленості, сторонами було укладено договір про надання послуг № 12 від 06.10.2020, згідно з умовами якого, позивач, «Управитель» по договору, зобов`язався здійснювати обслуговування та ремонт водо, електро, газо, інтернет та інших мереж, здійснювати освітлення та прибирання місць загального користування комплексу, організацію доступу на його територію, охорони, відеоспотереження, тощо. В свою чергу відповідач, згідно п. 3.1. та 3.2. Договору, зобов`язалась щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплачувати послуги позивача, з розрахунку 200 грн. за одну стоку (0,01 га) площі належної їй земельної ділянки. Отже, враховуючи розмір придбаної відповідачем ділянки в 5 соток, розмір її щомісячного платежу склав 1000 грн. В послідуючому, в зв`язку з зростанням витрат позивача та собівартості послуг, позивач змушений був підняти розмір щомісячних платежів з 01.01.21 та встановити плату з розрахунку 300 грн. за одну сотку. В зв`язку з цим, 28.11.20, позивачем було направлено відповідачу два примірника підписаної позивачем додаткової угоди про збільшення розміру щомісячного платежу. В свою черід відповідач не повернула позивачу один примірник підписаної ним угоди, проте від її підписання не відмовилася та почала сплачували збільшений розмір оплати в сумі 1500 грн. на місяць, чим погодила її застосування. При цьому, відповідач оплатила послуги позивача за листопад - грудень 2020 р. по 1000 грн. на місяць та січень березень по 1500 грн.. всього сплативши 6 500 грн. та припинила оплату без будь-яких пояснень та заперечень.

В зв`язку з наведеним, 24 серпня 2022, позивачем була направлена відповідачу вимога про сплату боргу, проте вона була залишена без жодного реагування та борг наразі не погашено навіть частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Річна казка» 26 164 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції та 481,8 грн. відсотків річних, а разом 26 646,3 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви, що справа не підсудна Соснівському районному суду м. Черкаси, у зв`язку з чим підлягає передачі за підсудністю до належного суду.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, сімейних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як визначено ч. 1 ст. 23 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених ч.ч. 2,3 ст. 23 ЦПК України.

Відповідно до визначеного ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У відповідності до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Отже, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у справі № 910/6644/18 від 09.09.2020 р. виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як прямо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. Аналогічна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду у справі № 638/1988/17 від 10.04.2019 р.

Як вбачається з позовної заяви, позивач пред`явив позов за місцем знаходження відповідача м. Черкаси, вул. Смілянська, 126/2, однак як вбачається з обґрунтування позовних вимог, позов пред`явлений з приводу спору про стягнення боргу за оренду земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_2 на території Черкаського районного суду Черкаської області.

Враховуючи вказане, даний позов подано на розгляд Соснівського районного суду м. Черкаси з порушенням правил виключної підсудності, оскільки позов поданий опосередковано з приводу нерухомого майна на території Черкаського районного суду Черкаської області.

ВС висловися щодо правил виключної підсудності відносно нерухомого майна - виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/6644/18.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до усталеної прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» ( рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року).Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…).

Зазначена правова позиція дає можливість виділити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Виходячи з аналізу положень ЦПК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод, прецедентної практики ЄСПЛ, суд приходить до висновку про необхідність направлення означеної справи для розгляду по суті за підсудністю до суду, якому ця справа територіально підсудна, в силу вимог ст.ст.30, 31 ЦПК України, оскільки Соснівський районний суд м. Черкаси не є судом, повноважним згідно закону на розгляд даної справи та розгляд справи призведе до порушення права позивача на справедливий судовий розгляд.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для передачі вказаної справи за підсудністю до належного суду, яким є Черкаський районний суд Черкаської області.

Керуючись ст. ст.30, 31, 32 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Направити цивільну справу № 712/7225/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Річна казка» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за підсудністю до Черкаського районного суду Черкаської області (м. Черкаси, вул. Гоголя, 316).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення (підписання) ч. 1, 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційні скарги на ухвалу можуть бути подані протягом 15 днів з дня її складення до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію стосовно справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua.

Суддя: О.М. Марцішевська

Дата виготовлення повного тексту ухвали 15 вересня 2022 року.