РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі судді Стрілецької О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом, поданим представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Рябчун Олесею Дмитрівною до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

Адвокат Рябчун О.Д. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 04.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., зареєстрований в реєстрі за №14445, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №Z14-2/006-4/54037 від 23.01.2006 року в розмірі 558852,26 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 04.11.2021 року вчинено зазначений вище виконавчий напис, відповідно до якого з позивача стягнуто заборгованість в сумі 559352,26 грн, з якої: 482501,55 грн. заборгованість за процентами та комісією; 76350,71 грн заборгованість за сумою кредиту; 500,00 грн.- витрати, які пов`язані з вчиненням виконавчого напису. Період, за який проведено стягнення боргу, - з 08.04.2021 р. по 25.05.2021 р.

Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус під час вчинення виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми заборгованості.

Крім того, позивач вказує, що кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, укладений в простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально, тоді як відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для вчинення нотаріального напису нотаріусу подається оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів).

ІІ. Процедура та позиції сторін

04.01.2022 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. За клопотанням позивача витребувано з ТОВ «Вердикт Капітал» та у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких був вчинений оспорюваний виконавчий напис нотаріуса.

Ухвалою суду від 21.01.2022 р. відмовлено в задоволенні клопотання адвоката Рябчун О.Д. про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

27.01.2022 року, на виконання вимог ухвали суду від 04.01.2022 року про витребування доказів у справі, від ТОВ "Вердикт Капітал" надійшла відповідь про неможливість надання документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, оскільки вони були надані приватному нотаріусу (а.с. 21).

На виконання вимог ухвали суду від 04.01.2022 року про витребування доказів у справі 02.02.2022 р. від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. надійшов лист, зі змісту якого вбачається, що документи, на підставі яких був вчинений оспорюваний виконавчий напис, не можуть бути надані на вимогу суду, оскільки вони були вилучені на підставі ухвали суду від 01.12.2021 р. (а.с. 29).

10.02.2022 р. від ТОВ "Вердикт Капітал" надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу (а.с.33-36).

15.02.2022 р. від ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач позов не визнає. Заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що виконавчий напис був вчинений з дотриманням всіх вимог чинного законодавства, твердження позивача є безпідставними та не підтверджені жодними доказами (а.с. 37-42).

ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

В пункті 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі за текстом Перелік).

ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду

Судом встановлено, що 23.01.2006 р. між АППБ «Аваль» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №Z14-2/006-4/54037, відповідно до умов кредитор надає позичальнику кредит в сумі 3000 доларів США, строком на 36 місяців з 23.01.2006 р. по 22.01.2009 р. Сплата кредиту здійснюється щомісячно в розмірі 1/36 від суми отриманого кредиту, процентна ставка за користування кредитом становить 14% річних (а.с. 6-7).

04.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №14445, відповідно до якого з позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором №Z14-2/006-4/54037 від 23.01.2006 року у розмірі 559352,26 грн., з якої: 482501,55 грн. заборгованість за процентами та комісією; 76350,71 грн заборгованість за сумою кредиту; 500,00 грн. - витрати, які пов`язані з вчиненням виконавчого напису. Період, за який проведено стягнення боргу, - з 08.04.2021 р. по 25.05.2021 р. (а.с. 5).

10.12.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький П.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №67861274 з виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. від 04.11.2021 року (а.с. 4).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом за кредитним договором, який не посвідчений нотаріально, та на суму заборгованості, яка не є безспірною, оскільки приватному нотаріусу не були надані документи, на підставі яких він має право вчинити виконавчий напис.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р.) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Судом досліджено копію кредитного договору №Z14-2/006-4/54037 від 23.01.2006 року, долучену позивачем до позовної заяви, з якої вбачається, що зазначенийкредитний договір укладений в простій письмовій формі і що він не посвідчений нотаріально, тоді як відповідно до п. 1 Переліку документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для вчинення нотаріального напису нотаріусу подається оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), тобто на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом зазначеної вимоги закону дотримано не було.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21 березня 2021 р. № 910/10374/17.

Позивач просив витребувати з ТОВ "Вердикт Капітал" та у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. копії документів, які були подані нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 04.01.2022 р. про витребування доказів не була виконана.

Від представника відповідача надійшла відповідь щодо надання документів на виконання ухвали суду від 04.01.2022 року, в якій представник зазначив, що ТОВ "Вердикт Капітал"не може виконати ухвалу про надання документів, які подавались для вчинення виконавчого напису, оскільки всі документи перебувають у приватного нотаріуса (а.с. 21).

Разом з тим, суд вважає неспроможними доводи представника відповідача про те, що в нього відсутні оригінали документів, в тому числі кредитний договір, на підставі яких був вчинений оспорюваний виконавчий напис, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5.1 Розділу 16 Порядку вчинення нотаріальних дій виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. В пунктах 7.1, 7.3 цього ж Порядку зазначено, що у справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.

Таким чином, в нотаріальній справі залишаються лише копії документів, які подавались для вчинення виконавчого напису, а оригінали повертаються стягувачу, а тому доводи представника відповідача про неможливість подання доказів у зв`язку з їх відсутністю не заслуговують на увагу.

На виконання ухвали суду від 04.01.2022 року про витребування доказів приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. повідомила суд, що документи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, не можуть бути надані, оскільки вказані документи вилучені на підставі ухвали суду від 01.12.2021 р. (а.с. 29).

Разом з тим, приватний нотаріус не надала будь-яких доказів, які підтверджують, що в нотаріальній конторі були вилучені документи, які подавались для вчинення саме оспорюваного виконавчого напису про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст.81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно з ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Отже, ні відповідач, ні приватний нотаріус не надали суду докази, які б підтверджували, що оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом згідно умов укладеного між сторонами та нотаріально-посвідченого договору і на підставі документів, які підтверджують безспірність заборгованості, оскільки суду не направлені документи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, а з наданих позивачем доказів вбачається, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону.

Таким чином, дослідивши надані сторонами докази на предмет їх належності, достовірності і достатності у взаємозв`язку та в сукупності, суд вважає, що виконавчий напис від 04.11.2021 року про стягнення заборгованості з позивача вчинений на виконання не нотаріально-посвідченого кредитного договору, на підставі ч.ч. 4, 10 ст. 81 ЦПК України суд вважає, що заборгованість не є безспірною, оскільки відповідач не надав суду докази на спростування доводів позивача, які були витребувані судом за клопотанням позивача, а відтак суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону, а тому позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 3000,00 грн підтверджено Договором про надання правової допомоги від 20.12.2021 р., укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатськми бюро «Олесі Рябчун», ордером про надання правничої допомоги від 29.12.2021 р. (а.с.10, 12).

Щодо проведення розрахунків між адвокатом та клієнтом в пункті 3.1. Договору про надання правової допомоги зазначено, що гонорар адвоката визначається сторонами в твердій грошовій сумі і складає 3000,00 грн; розмір гонорару включає в себе надання консультацій з правових питань, складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; клієнт зобов`язується сплатити зазначену суму гонорару Адвокатському об`єднанню протягом трьох місяців після ухвалення судового рішення по справі і набрання ним законної сили.

Обсяг виконаних адвокатом робіт підтверджується матеріалами справи

Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

10.02.2022 р. ТОВ «Вердикт Капітал» направило до суду клопотання, в якому просить відмовити в стягненні витрат на правничу допомогу. Зі змісту клопотання вбачається, що відповідач вважає, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, не відповідає складності справи, а також зазначено, що до позовної заяви не долучені належні та допустимі документи, які б підтверджували оплату витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. (а.с. 35-36, 54-55).

Дослідивши зміст вказаного клопотання, суд вважає його таким, що задоволенню не підлягає, оскільки воно є формальним за своїм змістом, неконкретизованим і безпідставним. В клопотанні абсолютно відсутнє конкретне посилання на те, чому відповідач вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу є завищеними і з яких підстав виходив представник відносячи вказану справи до категорії незначної складності, що є виключною дискрецією суду.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що матеріалами справи не підтверджується, що позивач дійсно сплатив адвокату грошові кошти в сумі 3000,00 грн, що на його думку є підставою для відмови у стягненні таких витрат, оскільки за умовами Договору про надання правової допомоги від 20.12.2021 року розрахунок з адвокатом проводиться після набрання рішенням законної сили, а за правилами п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України підлягають розподілу витрати на надання професійної правничої допомоги, вартість яких підлягає сплаті.

Таким чином, враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; з огляду на те, що позовні вимоги задоволено; позивач має договірні зобов`язання зі сплати витрат на професійна правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, що підтверджується умовами договору; суд вважає, що вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню і стягує з відповідача на користь позивача 3000,00 грн. витрат на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги.

Суд вважає, що такий розмір витрат на правничу допомогу є реальним, обґрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт, що підтверджується матеріалами справи. На переконання суду розмір таких витрат не є завищеним або таким, що явно не співмірний із наданими адвокатом послугами, а тому суд не знаходить підстав для зменшення розмір витрат на правничу допомогу, які заявлені до стягнення.

На підставі частин 1, 6 статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн з огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, а суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задоволити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 04.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №14445, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» боргу в сумі 559352,26 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал», місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5 Б, .

Треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович, місцезнаходження: м. Житомир, бульвар Новий, 5, оф. 2.8;

приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя О.В. Стрілецька