ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3560/22 Справа № 180/3199/21 Суддя у 1-й інстанції - Нанічкіна Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2022 року про повернення

позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про звільнення майна з-під арешту.

Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2022 року вищевказану позовну заяву було повернуто позивачу.

З такою ухвалою не погодився позивач, та звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень адресованих сторонам.

Сторони у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Встановлено, що 28 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про звільнення майна з-під арешту.

Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки позивачем не було зазначено особу, яка може вчиняти дії від імені ліквідованої юридичної особи, ні адреси такої особи, ні номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. Надано строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали.

На виконання зазначеної ухвали 10 січня 2022 року ОСОБА_1 надав суду першої інстанції заяву на усунення недоліків позовної заяви, але недоліки, вказані в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, усунуто не було, оскільки позивачем ОСОБА_1 не було зазначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, її місцезнаходження, засоби зв`язку, або іншу особу, яка може представляти інтереси ліквідованого банку.

У зв`язку з чим, ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2022 року позовну заяву було повернуто .

Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що юридична особа Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (ідентифікаційний код юридичної особи 09807856) знаходиться в стані припинення, про що внесено запис: 1025947 від 12.01.2016 року, внесено рішення державного органу про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації (а.с.8).

Проте, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що чинними вимогами процесуального законодавства не передбачено обов`язку позивача зазначати у своїй позовній заяві Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, її місцезнаходження, засоби зв`язку, або іншу особу, яка може представляти інтереси ліквідованого банку.

Право на звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина гарантовано ст. 8 Конституції України.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява Ns 12964/87).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення позову з формальних підстав унеможливило доступ позивачу до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 189 ЦПК України суд призначає підготовче провадження, завданням якого, між іншим, є остаточне визначення предмету спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу. Статтею 197 ЦПК України визначено порядок проведення підготовчого засідання.

Тобто, суд першої інстанції не позбавлений права вирішити питання, у тому числі і щодо складу учасників судового процесу, під час підготовчого засідання.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Аналізуючи зазначені норми права та застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, з`ясовуючи обставини, викладені в позовній заяві, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на наведене уваги не звернув, формально поставився до передбачених законом вимог, не дотримався принципів «рівності вихідних умов», дотримання балансу сторін при розгляді справи в суді та обґрунтованості судового рішення та передчасно вирішив питання про повернення позовної заяви, що обмежує права позивача, перешкоджає йому у доступі до правосуддя та призвело до постановлення помилкової ухвали й у відповідності до пункту п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасуванні ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,379,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2022 року про повернення позовної заяви - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 10 травня 2022 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко