№ справи687/287/22
№2/687/114/2022
10 травня 2022 року Чемеровецький районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Борсука В.О.,
з участю секретаря - Цугель Т.В.,
розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Тополине» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації іншого речового права (права оренди) щодо земельної ділянки,-
Однак, на момент підписання сторонами договору, чинним були норми матеріального права щодо державної реєстрації договору, які були порушені відповідачем, а саме державну реєстрацію договору оренди №22 від 01.02.2012 року проведено не було.
На адресу Фермерського господарства «Тополине», позивачем, було направлено лист-повідомлення з проханням не обробляти земельну ділянку, так як має намір звернутися до суду з позовною заявою про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки. На даний час термін дії договору закінчився, а тому на неодноразові звернення позивача до відповідача повернути його земельну ділянку у власність позитивних результатів не дало. Внаслідок незаконних дій відповідача він позбавлений можливості вільно користуватися на свій розсуд, належною йому земельною ділянкою та отримувати певний прибуток від її користування, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з даним позовом.
08.04.2022 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. 19.04.2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки договір набрав чинності з моменту реєстрації такого права, Фермерське господарство «Тополине» дотримується умов договору, в тому числі щодо виплати орендної плати.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п. 8 Договору, даний договір укладено на 10 років.
До даного договору було складено та підписано сторонами акт приймання - передачі земельної ділянки від 01.02.2012 року.
Як вбачається із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34573402 від 05.03.2015 року, державним реєстратором Реєстраційної служби Чемеровецького РУЮ Хмельницької області 05.03.2015 року зареєстровано інше речове право на підставі договору оренди землі №22 від 01.02.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Тополине», індексний номер №19825851 від 05.03.2015 року, номер запису про інше речове право: 8959764.
На адресу Фермерського господарства «Тополине», позивачем, було направлено лист-повідомлення від 24.02.2022 року з проханням не обробляти земельну ділянку, так як має намір звернутися до суду з позовною заявою про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, який зареєстрований з порушенням державної реєстрації.
На момент підписання сторонами договору оренди землі №22, тобто станом на 01.02.2012 року, чинним були наступні норми матеріального права:
частиною першою статті 638 ЦК України було передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина четверта статті 124 Земельного кодексу України передбачала, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. При цьому, у статті 125 ЗК України було визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Крім того, частиною п`ятою статті 126 ЗК України було передбачено, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.
Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» (№161-ХІV).
Відповідно до статті 13 Закону №161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону №161-XIV).
За змістом статей 18, 20 цього Закону №161-XIV (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.
Аналізуючи вищенаведені норми права є достатні підстави зробити висновок, що сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні договору, набуваються після відповідної державної реєстрації договору оренди.
Згідно п. 37 Договору оренди земельної ділянки №22 від 01.02.2012 року, дія договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. Пунктом 43 Договору передбачено, що вказаний договір оренди земельної ділянки набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.
Однак, відповідно до наведених норм права та вимог самого договору №22 від 01.02.2012 року державну реєстрацію такого договору проведено не було.
01.01.2013 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11.02.2010 року №1878-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України «Про оренду землі» були виключені статті 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі.
Отже, Фермерське господарство «Тополине» не виконало передбачений законом обов`язок щодо проведення державної реєстрації договору оренди, а тому договір оренди земельної ділянки №22 від 01.02.2012 року не може вважатись таким, що набрав чинності. Проведення 05.03.2015 року державної реєстрації речового права на підставі вказаного договору оренди не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а тому і не може впливати на момент набрання чинності цим договором оренди землі.
Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 23.06.2020 року у справі 696/1693/15-ц.
Згідно із частиною другою статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 90, 152 ЗК України, ст. 13 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-
Стягнути на користь ОСОБА_1 із Фермерського господарства «Тополине» сплачений ним судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп..
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_1 .
Суддя Борсук В.О.