П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022року м. Київ

Справа № 761/11581/22

Провадження: № 22-ц/824/9049/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

секретар Івасенко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Садовської Олени Володимирівни в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 червня 2022 року, постановлену під головуванням судді Осаулова А.А.,

у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту наявності статусу податкового резидента,

в с т а н о в и в :

В червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту наявності у його батька та спадкодавця ОСОБА_1 статусу податкового резидента України в 2021 році у розумінні підпункту 14.1.213 ПК України. Встановлення вказаного факту є необхідною умовою для отримання спадщини та сплати відповідних податків щодо доходу у вигляді спадщини.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 червня 2022 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту наявності статусу податкового резидента відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Садовська О.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції не врахував того, що чинне законодавство України не передбачає іншого порядку встановлення вказаного факту. Зазначала, що судова практика розгляду аналогічних заяв відрізняється від ухваленого судом першої інстанції рішення, зокрема, суди розглядають такі заяви в порядку окремого провадження.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишеннюбез задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції вважав, що заяви про встановлення факту резидентства не можуть розглядатися судами, а підлягають вирішенню спеціально уповноваженими органами.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування вказаного судового рішення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №761/16799/15-ц).

Згідно з підпунктом 14.1.213 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України фізична особа - резидент - це особа, яка має місце проживання в Україні.

У разі якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв`язки (центр життєвих інтересів) в Україні. У разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та від`їзду) протягом періоду або періодів податкового року.

Достатньою (але не виключною) умовою визначення місця знаходження центру життєвих інтересів фізичної особи є місце постійного проживання членів її сім`ї або її реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності.

Якщо неможливо визначити резидентський статус фізичної особи, використовуючи попередні положення цього підпункту, фізична особа вважається резидентом, якщо вона є громадянином України.

Якщо всупереч закону фізична особа - громадянин України має також громадянство іншої країни, то з метою оподаткування цим податком така особа вважається громадянином України, який не має права на залік податків, сплачених за кордоном, передбаченого цим Кодексом або нормами міжнародних угод України.

У постанові від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що вимога про встановлення фактів втрати статусу громадянина-резидента та набуття статусу громадянина-нерезидента не може розглядатися у судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника. Вказані факти можуть бути встановлені судом, зокрема, під час розгляду справ щодо оподаткування доходів заявника чи порушення ним митних правил, а не в окремому чи позовному провадженні за правилами цивільного судочинства.

У постановахвід 08 серпня 2018 року у справі № 369/113/18 та від 23 жовтня 2019 року у справі № 462/5276/16-ц Верховний Суд також вважав, що визначення статусу резидента платника податку іноземцю виходить за межі компетенції нотаріуса і заяви про встановлення факту резидентства не можуть розглядатися судами, а підлягають вирішенню спеціально уповноваженими органами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно змісту заяви про встановлення факту, змісту апеляційної скарги, заявник прагне встановити у суді факт наявності успадкодавця статусу резидента України, що впливає на оподаткування.

Вимога ОСОБА_1 про встановлення факту наявності у його померлого батька ОСОБА_1 статусу податкового резидента України не може розглядатися судом в окремому провадженні за правилами цивільного судочинства, оскільки питання щодо визначення статусу резидента (встановлення факту резидентства) вирішується спеціально уповноваженими органами.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 є правильними.

Посилання скаржника на практику розгляду судами першої інстанції аналогічних питань є безпідставними, оскільки згідно процесуального закону суди при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин повинні враховуватилише висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду.

Також не приймаються до уваги колегії суддів і доводи скаржника про те, що чинне законодавство України не передбачає іншого порядку встановлення вказаного факту, оскільки вказані доводи ґрунтуються виключно на власному тлумаченні заявником норм чинного законодавства.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 30 червня 2022 рокупостановлена судом з додержанням норм матеріального та процесуального права, є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Садовської Олени Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 червня 2022 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова