Справа № 346/75/20
Провадження № 22-ц/4808/363/22
Головуючий у 1 інстанції Веселов В. М.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В. Максюти І.О.

секретаря Пацаган В.В.

з участю представників: ОСОБА_1 адвоката Вінтоняка Н.М.;

ОСОБА_2 адвоката Венгринюка Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Коломийського міськрайонного суду від 16 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу в порядку захисту прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У січня 2020 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу в порядку захисту прав споживачів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у вересні 2019 року ОСОБА_2 через інтернет-магазин надувних човнів « ОСОБА_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на вебсайті http://catran.com.ua/ замовив зворотній зв`язок для вибору надувного човна для власного користування. 24.09.2019 року з метою купівлі одного надувного моторного човна фірми «Катран» (Catran), серії ВС-350 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу № 37, за яким продавець ФОП ОСОБА_1 зобов`язаний передати ОСОБА_2 у власність надувний човен фірми «Катран» (Catran), серії ВС-350. ОСОБА_1 було виставлено товарний чек від 24.09.2019 р., який становить додаток до договору купівлі-продажу № 37 від 24.09.2019 р., на наступний товар: надувний човен ВС-350, кількість 1 шт., сума - 9800,00 грн (дев`ять тисяч вісімсот гривень та 00 коп.).Згідно декларації про прийняття вантажу № підтверджується, що ним було здійснено оплату за придбаний надувний моторний човен фірми «Катран» (Catran), серії НОМЕР_1 в день отримання товару та всіх документів, які були додані до нього, а саме о 17 год. 48 хв. 27.09.2019 р., що підтверджується витягом з вебсайту https://intime.ua/ua-tracking, розділ «Відстеження доставки».Всі документи, разом із придбаним позивачем товаром, були надіслані на його поштову адресу кур`єрською службою доставки «ІнТайм» 24.09.2019 р..при більш детальному огляді придбаного товару було помічено, що наданий відповідачем сертифікат малого судна класифікаційного товариства «Регістр судноплавства України» неможливо знайти у системі пошуку класифікаційного товариства «Регістр судноплавства України», а також те, що у наданому сертифікаті відсутній регістровий номер придбаного позивачем надувного моторного човна та відсутній будівельний (заводський) номер. Цим сертифікатом за № 102-3-[відсутні цифри]-13, посвідчується, що надувний моторний човен фірми «Катран» (Catran), серії ВС-350 побудований під технічним наглядом Регістра судноплавства України згідно з проектом, схваленим листом № 212.1.440-151 від 16.01.2008 р. з максимальним навантаженням 0,51 т, допустимою потужністю головного двигуна 15,00 кс, довжиною 3,50 м, шириною 1,67 м та висотою борту 0,45 м. Стверджує, що повинен був отримати човен з максимальною потужністю 20 к.с.,тобто саме такий,який був визначений на сайті. Тому, 11.10.2019р.з метою розірвати договір купівлі-продажу № 37 від 24.09.2019 р., надіслав листа до ФОП ОСОБА_1 із заявою про бажання повернути придбаний ним товар, однак лист повернувся, будучи не вручений адресату у зв`язку із тим, що за вказаною на листі адресою одержувач не проживає. Разом з тим, 11.10.2019 р. позивач повторно надіслав кур`єром ТОВ «Нова пошта» на адресу відповідача заяву про бажання повернути придбаний ним товар, однак в отриманні відправлення одержувачем було відмовлено і лист було повернуто 17.10.2019 р.Просить суд ухвалити рішення, яким договір купівлі-продажу № 37 від 24.09.2019 р., укладений між ним та відповідачем розірвати та : стягнути 9800,00 грн (дев`ять тисяч вісімсот гривень та 00 коп.) за невиконання умов договору купівлі-продажу № 37 від 24.09.2019 р.; 171,20 грн. (сто сімдесят одну гривню та 20 коп.) витрат на поштові відправлення; 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень та 00 коп.) завданої йому моральної шкоди; 7000,00 грн (сім тисяч гривень та 00 коп.) витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу та судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 16 липня 2020 року позов задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу № 37 від 24.09.2019 р., укладений між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 9800,00 грн (дев`ять тисяч вісімсот гривень та 00 коп.) за невиконання умов договору купівлі-продажу № 37 від 24.09.2019 р.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 171,20 грн. (сто сімдесят одну гривню та 20 коп.) витрат на поштові відправлення.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 7000,00 грн. (сім тисяч гривень та 00 коп.) витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Коломийського міськрайонного суду від 16 липня 2020 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що доводи позивача про неотримання достовірної інформації щодо властивостей товару від ОСОБА_1 як продавця є необґрунтованими, оскільки перед придбанням товару, споживач мав би ознайомитися з інструкцією а у випадку якщо функції вибору його не влаштовують, не купувати його. У разі розірвання договору укладеного на відстані споживач повинен повідомити продавця про місце де продукцію може бути повернено. Однак, станом на день подачі позову та до тепер відповідачем товар у справному вигляді не було повернуто, та жодним чином не було здійснено повернення. Враховуючи наведене вважає, що дії позивача ОСОБА_2 свідомо були направлені на вчинення шахрайських дій щодо ОСОБА_1 оскільки в даному випадку позивач став власником товару а саме моторної-лодки не маючи наміру щодо її повернення в той самий час вимагаючи в судовому порядку компенсації сплачених ним коштів. Зокрема щодо розгляду справи зазначає, що не був обізнаний про наявність такої адже матеріалами справи підтверджується, що всі надіслані судові повістки- повідомлення поверталися з відміткою «за закінченням терміну зберігання», також саме заочне рішення було надіслано рекомендованим листом та було повернуто до суду не врученим. Таким чином не з`являвся у суд бо не був обізнаний про наявність справи та не подав відзив.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги просить їх задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги заперечив, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу в порядку захисту прав споживачів суд першої інстанції виходив з того, що оскільки, позивачем був придбаний товар з істотним недоліком, який виник з вини виробника товару (продавця, виконавця), у позивача є розрахунковий документ та він звернувся до відповідача ФОП ОСОБА_1 з вимогою про повернення коштів за придбаний товар, яка не була задоволена відповідачем у добровільному порядку, відмова відповідача в задоволенні вимог про розірвання договору та повернення позивачу сплачених коштів порушує його права як споживача, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення з відповідача вартості планинга підлягають задоволенню, відповідно до ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживача».

Ухвалене судом першої інстанції рішення повністю відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, у вересні 2019 р. позивач через інтернет-магазин надувних човнів « ОСОБА_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на вебсайті http://catran.com.ua/ замовив зворотній зв`язок для вибору надувного човна для власного користування та після того як до нього перетелефонували і, узгодивши всі деталі щодо пропонованих товарів на вебсайті http://catran.com.ua/, вирішив придбати надувний моторний човен фірми «Катран» (Catran), серії ВС-350.

24.09.2019р., з метою купівлі одного надувного моторного човна фірми «Катран» (Catran), серії ВС-350 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу № 37, за яким продавець ФОП ОСОБА_1 зобов`язаний передати йому у власність надувний човен фірми «Катран» (Catran), серії ВС-350 (далі - Товар), а позивач, як покупець, зобов`язаний прийняти товар та оплатити його. Згідно п. 2.1. договору купівлі-продажу № 37 від 24.09.2019 р. загальна сума поставки становить 9800,00 грн (дев`ять тисяч вісімсот грн. та 00 коп.). Згідно п. 3.1. Договору останній вступає в силу з моменту його підписання та діє до моменту його повного виконання. П. 4.1. Договору передбачено, що за порушення умов Договору сторона несе відповідальність та відшкодовує спричинені збитки, в тому числі неотриманий прибуток в порядку, передбаченому чинним законодавством (а.с. 10).

Відповідачем було виставлено товарний чек від 24.09.2019 р., який становить додаток до договору купівлі-продажу № 37 від 24.09.2019 р., на вищевказаний товар в сумі - 9800,00 грн (дев`ять тисяч вісімсот гривень та 00 коп.) (а.с. 11).

Всі документи, разом із придбаним товаром, були надіслані на поштову адресу позивача кур`єрською службою доставки «ІнТайм» 24.09.2019 р. Згідно декларації про прийняття вантажу № підтверджується, що позивачем було здійснено оплату на придбаний надувний моторний човен фірми «Катран» (Catran), серії ВС-350 в день отримання товару та всіх документів, які були додані до нього, а саме о 17 год. 48 хв. 27.09.2019 р., що підтверджується витягом з вебсайту https://intime.ua/ua-tracking, розділ «Відстеження доставки» (а.с. 20).

Однак, при більш детальному огляді придбаного позивачем надувного моторного човна та документів до нього, ним було помічено, що наданий відповідачем ФОП ОСОБА_1 сертифікат малого судна класифікаційного товариства «Регістр судноплавства України» неможливо знайти у системі пошуку класифікаційного товариства «Регістр судноплавства України», а також те, що у наданому ФОП ОСОБА_1 сертифікаті відсутній регістровий номер придбаного ним надувного моторного човна та відсутній будівельний (заводський) номер. Цим сертифікатом за № 102-3-[відсутні цифри]-13, посвідчується, що надувний моторний човен фірми «Катран» (Catran), серії ВС-350 побудований під технічним наглядом Регістра судноплавства України згідно з проектом, схваленим листом № 212.1.440-151 від 16.01.2008 р. з максимальним навантаженням 0,51 т, допустимою потужністю головного двигуна 15,00 кс, довжиною 3,50 м, шириною 1,67 м та висотою борту 0,45 м. (а.с. 12). Однак, позивач бажав отримати човен з максимальною потужністю 20 к.с.,тобто саме такий,який був визначений на сайті.

01.10.2019р. позивач, прагнучи розірвати договір купівлі-продажу № 37 від 24.09.2019 р., надіслав листа до відповідача із заявою про бажання повернути придбаний ним надувний моторний човен фірми «Катран» (Catran), серії ВС-350 у зв`язку із незадовільною якістю продукції, невідповідністю технічних характеристик і заявлених параметрів. Однак, даний лист повернувся не врученим з відміткою «За вказаною адресою не проживає". Лист із заявою повернуто 24.10.2019 р., що підтверджується витягом з сайту AT «Укрпошта» (а.с. 16-17).

11.10.2019 р. позивач повторно надіслав кур`єром ТОВ «Нова пошта» на адресу відповідача ФОП ОСОБА_1 заяву про бажання повернути придбаний ним товар, однак в отриманні відправлення одержувачем було відмовлено. Лист було повернуто 17.10.2019 р., що підтверджується витягом з сайту ТОВ «Нова пошта» (а.с. 21-22).

Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Закон України «Про захист прав споживачів» (Далі-Закон) регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Продавець і виробник під час продажу (реалізації) товару зобов`язані інформувати споживача про підприємства, що задовольняють вимоги, встановлені частинами першою і третьою цієї статті. За ненадання такої інформації встановлюється відповідальність згідно із статтями 15 і 23 цього Закону.

Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Доставка великогабаритних товарів і товарів вагою понад п`ять кілограмів продавцю, виробнику (підприємству, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) та їх повернення споживачеві здійснюються за рахунок продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті).

За наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. У разі відсутності товару вимога споживача про його заміну підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви. Якщо задовольнити вимогу споживача про заміну товару в установлений строк неможливо, споживач вправі на свій вибір пред`явити продавцю, виробнику (підприємству, що виконує їх функції) інші вимоги, передбачені пунктами 1,3,4,5 частини першої цієї статті.

Згідно з частинами першою, другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Саме такий публічний договір - Угода користувача - розміщено на сайті інтернет-магазину надувних човнів « ОСОБА_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на вебсайті http://catran.com.ua/.

За змістом частин четвертої, сьомої статті 13 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. У разі продажу матеріальних речей їх повернення також свідчить про розірвання договору. До договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п`ятою-дев`ятою статті 12 цього Закону.

Відповідно до частин п`ятої-дев`ятої статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів» уразі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, споживач повинен повідомити продавця (виконавця) про місце, де продукція може бути повернена. Договором може передбачатися, що продукція або результати робіт (послуг), що були надіслані поштою, повинні у разі розірвання договору також бути повернені поштою. Будь-які витрати, пов`язані з поверненням продукції, покладаються на продавця (виконавця). Продавець (виконавець) повинен відшкодувати витрати споживача у зв`язку з поверненням продукції. У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, обов`язок споживача зберігати у себе продукцію припиняється по закінченні шістдесяти днів після її одержання. Якщо продавець (виконавець) не вживає заходів для повернення її собі протягом зазначеного періоду, така продукція переходить у власність споживача без виникнення зобов`язання з оплати її вартості. Якщо споживачеві не було надано документ (електронний документ), який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями, такий правочин не є підставою для виникнення обов`язків для споживача. У разі ненадання документа (електронного документа) або підтвердження інформації споживач повідомляє продавця (виконавця) про недійсність договору. Продавець (виконавець) протягом тридцяти днів з моменту одержання такого повідомлення повинен повернути споживачеві одержані кошти та відшкодувати витрати, понесені споживачем у зв`язку з поверненням продукції. Для здійснення права на розірвання договору споживач повинен зберігати одержану продукцію у незміненому стані. Знищення, пошкодження або псування продукції, що сталося не з вини споживача, не позбавляє споживача права на розірвання договору. Зменшення вартості продукції внаслідок відкриття упаковки, огляду чи перевірки продукції не позбавляє права споживача на розірвання договору. У разі коли продавець (виконавець) або третя особа надала споживачеві кредит на суму коштів за договором, укладеним поза торговельними або офісними приміщеннями, такий кредит втрачає чинність у момент розірвання договору. Якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, оскільки позивачем був придбаний фальсифікований товар, тобто надісланий продавцем товар покупцю, який останнім не замовлявся, у позивача є розрахунковий документ та він звернувся до відповідача ФОП ОСОБА_1 з вимогою про повернення коштів за придбаний товар, яка не була задоволена відповідачем у добровільному порядку. Відмова відповідача в задоволенні вимог про розірвання договору та повернення позивачу сплачених коштів порушує його права як споживача, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення з відповідача вартості товару підлягають задоволенню, відповідно до ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживача».

Відповідно до частини третьої, четвертої статті 698 ЦК України до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Умови договору, що обмежують права покупця - фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними.

Таким чином, будь-які умови договору, що обмежують права покупця - фізичної особи порівняно з правами, встановленими, зокрема Законом України «Про захист прав споживачів», є нікчемними. Зазначене стосується і обмеження права споживача на розірвання укладеного на відстані договору шляхом повідомлення продавця про це протягом 14 днів з моменту отримання товару (частина четверта статті 13 вказаного Закону).

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 повинен був належно ознайомитися з інформацією щодо властивості товару, та інструкцією, та у випадку якщо йому функції товару не підходять не купувати його, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на сайті був саме той товар який йому потрібен, а при більш детальному огляді придбаного позивачем надувного моторного човна та документів до нього, ним було виявлено, що наданий відповідачем ФОП ОСОБА_1 сертифікат малого судна класифікаційного товариства «Регістр судноплавства України» неможливо знайти у системі пошуку класифікаційного товариства «Регістр судноплавства України», а також те, що у наданому ФОП ОСОБА_1 сертифікаті відсутній регістровий номер придбаного ним надувного моторного човна та відсутній будівельний (заводський) номер. Цим сертифікатом за № 102-3-[відсутні цифри]-13, посвідчується, що надувний моторний човен фірми «Катран» (Catran), серії ВС-350 побудований під технічним наглядом Регістра судноплавства України згідно з проектом, схваленим листом № 212.1.440-151 від 16.01.2008 р. з максимальним навантаженням 0,51 т, допустимою потужністю головного двигуна 15,00 кс, довжиною 3,50 м, шириною 1,67 м та висотою борту 0,45 м. (а.с. 12). Однак, позивач бажав отримати човен з максимальною потужністю 20 к.с., тобто саме такий,який був визначений на сайті.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, розглянуто позовну заяву у відповідності до норм матеріального права, прийнято обґрунтоване рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для справи, тому підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не встановлено.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Заочне

рішення Коломийського міськрайонного суду від 16 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 травня 2022 року.

Судді: В.Д.Фединяк

Л.В.Василишин

І.О.Максюта