Справа № 342/582/22
Провадження № 2/342/404/2022
06 вересня 2022 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Ульяніч І.В.,
секретар судового засідання Малик Г.В.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
провівши відкрите судове засідання в залі Городенківського районного суду Івано-Франківської області в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила права користування ним,
Позивач звернулася в суд з вищенаведеним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , був подарований позивачу ОСОБА_3 , згідно договору дарування, укладеного ними 06.08.2003, засвідченого приватним нотаріусом Яшан Р.Р., зареєстрованого в реєстрі за № 1334. На підставі Витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2280112 від 13.12.2003, житловий будинок АДРЕСА_1 , належить позивачу на праві приватної власності в цілому. Згідно довідки Городенківського ЦНАП про зареєстрованих осіб у належному позивачу житловому будинку, в даному будинку зареєстровано 3 особи - позивач, його дружина ОСОБА_4 та відповідач - ОСОБА_2 , який фактично за місцем реєстрації не проживає вже багато років. Відповідач по справі, це син позивача. У 2014 році він закінчив навчання у вузі, виграв у диверсифікаційній візовій лотереї «Green card повна назва: United States Permanent Resident Card» та поїхав у Сполучені Штати Америки. З того часу він додому більше не повертався, із позивачем контакт припинив, а тому місце його перебування та проживання в даний час позивачу не відоме. З 2014 року ОСОБА_2 не живе разом із позивачем, вони не пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків. Житловий будинок належить позивачу особисто, жодних майнових прав на нього відповідач немає. Він вже 8 років не проживає за місцем реєстрації, не користується будинком та не несе витрат на його утримання. Наведене підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов на предмет проживання ОСОБА_2 , складенем комісією Серафинецького старостинського округу від 01.07.2022 року.
Для зняття відповідача з реєстраційного обліку необхідно, щоб він особисто подав заяву до Городенківського ЦНАП, проте, позивачу невідоме його місце знаходження. Така ситуація порушує його права та законні інтереси, позбавляючи позивача можливості повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Позивач є безробітній, дружина отримує невелику заробітню плату, яка є єдиним їхнім доходом. Через реєстрацію відповідача в його житловому господарстві позивач не може оформити ні субсидію, ні соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я. Інших позасудових способів захисту порушених прав у позивача немає.
В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити з наведених в ньому підстав. Ствердив, що не знає де на даний час знаходяться відповідач, після виїзду сина за кордон вони перестали спілкуватися. Одночасно зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судові засідання призначені по справі не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в тому числі через сайт "Судова влада". Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Клопотання про відкладення розгляду справи 06.09.2022 до суду теж не надходило.
Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України.
Суд, вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідив письмові докази, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Судом встановлено, що згідно договору дарування від 06.08.2003, посвідченого приватним нотаріусом Городенківського РНО Яшан Р.Р., зареєстрованого в реєстрі за № 1334, ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 , житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , загальна площа житлового будинку , що відчужується становить 46,2 кв.м, житлова площа будинку становить 24,0 кв.м.
Копією витягу про державну реєстрацію прав № 2280112, виданого 13.12.2003 ОКП "Коломийське МБТІ" підтверджується, що ОСОБА_1 , на підставі договору дарування № 1334 від 06.08.2003, посвідченого приватним нотаріусом Городенківського РНО Яшан Р.Р., є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 .
Із довідки № 1109171, виданої 05.07.2022 Центром надання адміністративних послуг, вбачається, що в будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані і проживають: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Актам обстеження житлово-побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб від 01.07.2022, складеним комісією у складі: старости Серафинецького старостинського округу ОСОБА_10, діловода ОСОБА_5 , завідуючої сільською бібліотекою ОСОБА_6 , в присутності сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підтверджується, що в житловому будинку по АДРЕСА_1 фактично проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи зареєстрованим в даному будинку, але з 2014 року в даному будинку не проживає.
Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.
Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 ствердив, що позивача знає, є його сусід. Син позивача - відповідач ОСОБА_2 знаходиться за кордоном і довший час вже не приїжджає до батька. Зазначив, що відповідач поїхав за кордон шість років тому, та раніше взагалі проживав в Івано-Франківську, бо там навчався.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 ствердила, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є її сусідами. Зазначила, що відповідач давно вже виїхав за кордон, там у нього є сім"я. Останній раз бачила відповідача шість років тому.
Згідно інформації Державної прикордонної служби України від 09.08.2022 вбачається, що громадянин України ОСОБА_2 за період з 2017 по 2021 рік неодноразово перетинав державний кордон України та виїзджав до США, а також Польщі. 10.09.2021 року відповідач виїхав до Риги. З цього періоду державний кордон України відповідач не перетинав.
З наведеного слідує, що відповідач фактично не проживає в житловому будинку по по АДРЕСА_1 .
В матеріалах справи відсутні та відповідачем не подано належних і допустимих доказів того, що він з позивачем пов`язані спільним побутом та мають взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.
За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.
Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1,5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу.
Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідачі не є членами сім`ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачем не укладали. Судом встановлено, що відповідачі не проживають в будинку позивача, хоча зареєстровані в ньому.
Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Те, що відповідач фактично не проживаючи в будинку позивача, зареєстрований в ньому, перешкоджає позивачу належно реалізовувати свої права власника об`єкта нерухомості. При вищенаведених доказах і обставинах справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області .
На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 383 ЦК України, керуючись ст. ст. 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перешкоди у користуванні належним йому на праві приватної власності житловим будинком та господарськими спорудами, шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .
Зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 09.09.2022.
Суддя: Ульяніч І. В.