справа № 761/3639/22
головуючий у суді І інстанції Мальцев Д.О.
провадження № 22-ц/824/9014/2022
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дзюбенка Сергія Михайловича на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 лютого 2022 року про відмову у відкритті провадження у справі

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) про зняття арешту з майна та виключення його з розшуку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до АТ «Універсал Банк», третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), у якому позивач просила суд:

зняти арешт з транспортного засобу - легкового автомобіля марки «Daewoo Lanos», модель: 1.5, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , накладений державними виконавцями Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) у межах виконавчих проваджень № 41075119, №47415845, №41075001;

виключити з розшуку транспортний засіб - легковий автомобіль марки «Daewoo Lanos», модель: 1.5, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , що був оголошений державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) у межах виконавчого провадження № 47415845.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 02 лютого 2022 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач є боржником у виконавчому провадженні та не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме: оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 лютого 2022 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач звернувся до суду першої інстанції із негаторним позовом для захисту свого речового права - права власності на транспортний засіб, яке обмежене перебуванням його в арешті та розшуку.

Оскільки метою звернення із цим позовом є усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпоряджання своїм майном (транспортним засобом), цей позов підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Процедура оскарження дій виконавця передбачена для тих випадків, коли заявник вважає, що арешт був накладений протиправно та за умови відсутності спору про право.

У діях державного виконавця були відсутні порушення положень законодавства, тому у позивача були відсутні підстави для звернення до суду першої інстанції зі скаргою в порядку, встановленому розділом VII ЦПК України.

До того ж, для оскарження дій державного виконавця встановлені певні строки (десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи відповідно до частини 1 статті 449 ЦПК України), які вже очевидно пропущені позивачем.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Як вбачається з позовної заяви, позов мотивовано тим, що позивач була боржником за декількома виконавчими провадженнями з примусового виконання виконавчого листа № 2-259/12 від 11 листопада 2013 року, у межах яких виконавцем було винесено постанови про арешт майна та постанову про розшук майна. Після завершення виконавчих проваджень виконавцем не було скасовано постанови про арешт майна та постанову про розшук майна позивача. Існування арешту майна позивача, зокрема арешту транспортного засобу, та перебування його у розшуку порушує права позивача, у зв`язку з чим остання звернулась до суду з вказаним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки позивач є боржником у виконавчому провадженні, він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19), у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19) та у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20 (провадження № 61-882 св 21).

Підсумовуючи вищевикладене, колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 185 ЦПК України.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дзюбенка Сергія Михайловича залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська