Справа № 513/667/19
Провадження № 6/513/6/22
Саратський районний суд Одеської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2022 року Саратський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Рязанової К.Ю.,
за участю: секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Сарата Одеської області заяву представника відповідача «ПРОСТО-страхування» про поворот виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишено без змін, а апеляційну скаргу представника цивільного відповідача АТ «ПРОСТО-страхування» - адвоката Синюка С.Л. та потерпілого ОСОБА_1 - без задоволення.
Постановою Верховного Суду від 21 січня 2021 року вирок Саратського районного суду Одеської області від 30 квітня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року щодо ОСОБА_6 в частині вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , АТ «ПРОСТО-страхування» про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди було скасовано і призначено новий розгляд у цій частині в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 24 грудня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 25038 гривень; з АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 194955,50 гривень; з АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_3 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 57418,18 гривень; з АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5567,13 гривень, в рахунок моральної шкоди 278,36 гривень; з АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 10585,88 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 529,25 гривень та 99000,00 гривень за пошкодження автомобіля.

Оскільки на підставі виконавчих листів, які були видані на підставі вироку Саратського районного суду Одеської області, в примусовому порядку з АТ «ПРОСТО-страхування» на користь позивачів були стягнуті наступні суми, а саме: ВП №63721550 від 24 листопада 2020 року на користь ОСОБА_4 було стягнуто 215151,05 гривень (в тому числі 20 195,55 гривень, виконавчого збору) відповідно до платіжного доручення № 17933 від 26 листопада 2020 року; ВП №63722497 від 24 листопада 2020 року на користь ОСОБА_5 було стягнуто 215151,05 гривень ( в тому числі 20 195,55 гривень виконавчого збору) відповідно до платіжного доручення №17934 від 26 листопада 2020 року; ВП у справі 513/667/19 від 25 вересня 2020 року на користь ОСОБА_3 було стягнуто 57418,18 гривень, відповідно до платіжного доручення № 18637 від 08 грудня 2020 року; ВП у справі 513/667/19 від 25 вересня 2020 року на користь ОСОБА_7 було стягнуто 11115,13 гривень, відповідно до платіжного доручення № 19951 від 29 грудня 2020 року; ВП у справі №513/667/19 від 25 вересня 2020 року на користь ОСОБА_2 було стягнуто 5845,49 гривень, відповідно до платіжного доручення № 18637 від 09 грудня 2020 року. Факт перерахування коштів позивачам встановлений та підтверджений рішенням Саратського районного суду Одеської області від 24 грудня 2021 року та не оспорюється сторонами по справі. Враховуючи рішення Саратського районного суду Одеської області від 24 грудня 2021 року, АТ «ПРОСТО-страхування» просить суд повернути відповідачу АТ «ПРОСТО-страхування» наступні суми коштів, а саме: відповідно до виконавчого провадження ВП №63721550 від 24 листопада 2020 року на користь ОСОБА_4 було стягнуто 215151,05 гривень (в тому числі 20195,55 гривень виконавчого збору) відповідно до платіжного доручення № 17933 від 26 листопада 2020 року, а відповідно до рішення Саратського районного суду Одеської області від 24 грудня 2021 року на користь останнього стягнуто 25038 гривень, таким чином різниця становить 194955,50 гривень - 25038 гривень дорівнює 169917,50 гривень. Також з страхової компанії був стяґнутий виконавчий збір в розмірі 20195, 55 гривень, що становить 10.36% від загальної суми боргу, а тому з останнього повинно бути стягнуто 17603,45 гривень виконавчого збору від суми 169917,50 гривень. Відповідно до рішення Саратського районного суду Одеської області від 24 грудня 2021 року з АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню сума у 50076 гривень, як встановлено судом, відповідно до платіжного доручення №18637 від 08 грудня 2020 року АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_3 сплачено 57418,18 гривень, а тому різниця, яка підлягає до повернення відповідачу АТ «ПРОСТО-страхування» становить 7342,18 гривень.

У судове засідання учасники справи не з`явились, позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 надали заяви про проведення судового розгляду з питань роз`яснення судового рішення та про поворот виконання рішення без їх участі на підставі наявних матеріалів справи. Представник позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвокат Яковлева Д.В. (т. 2 а.с.72, 79) подала заяву про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача АТ «ПРОСТО-страхування» - адвокат Синюк С.Л. надав заяву про проведення судового засідання за відсутності представника відповідача.

Відповідач ОСОБА_6 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19 квітня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 10 ст. 444 ЦПК України визначено, що заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Таким чином, з огляду на вище наведені норми ЦПК України, а також враховуючи, що питання про поворот виконання рішення стосується відповідача АТ «ПРОСТО-страхування», а також те, що судом вже неодноразово відкладено розгляд справи за клопотанням учасників, клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції до суду не надходили, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, докази, надані на підтвердження вимог заяви про поворот виконання рішення суду, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, з наданням їм прав вчиняти певні процесуальні дії.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника, можлива лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_2 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 року Конституції України вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно ч.3, 5, 6 ст. 444 ЦПК України суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Отже поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-53цс15, постанові Верховного Суду від 28 січня 2018 року у справі № 203/2612/13-ц (провадження № 61-1394 св 17)).

В провадженні Саратського районного суду Одеської області перебувало кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000067 від 31 січня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України (справа № 513/667/19).

В межах вказаного вище кримінального провадження потерпілими ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 пред`явлено цивільні позови до ОСОБА_6 та АТ «ПРОСТО-страхування» про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди.

Вироком Саратського районного суду Одеської області від 30 квітня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, на підставі ст.71 КК України, остаточне покарання у виді позбавлення волі на строком 9 (дев`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Цивільний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено повністю. Стягнуто з АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 194955 (сто дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 50 копійок. Стягнуто з АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 194955 (сто дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 50 копійок. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 700000 (сімсот тисяч) гривень та 4173 (чотири тисячі сто сімдесят три) гривні судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 700000 (сімсот тисяч) гривень та 4173 (чотири тисячі сто сімдесят три) гривні судових витрат.

Цивільний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 54674 (п`ятдесят чотири тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 46 копійок; 2733 (дві тисячі сімсот тридцять три) гривні 72 копійки в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 57418 (п`ятдесят сім тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 18 копійок. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 300000 (триста тисяч) гривень. В задоволенні решти позову ОСОБА_3 відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5567 (п`ять тисяч п`ятсот шістдесят сім) гривень 13 копійок та моральну шкоду у розмірі 278 (двісті сімдесят вісім) гривень 36 копійок, а всього 5845 (п`ять тисяч вісімсот сорок п`ять) гривень 49 копійок. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 300000 (триста тисяч) гривень. В задоволенні решти позову ОСОБА_2 відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 10585 (десять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 88 копійок та моральну шкоду у розмірі 529 (п`ятсот двадцять дев`ять) гривень 25 копійок, а всього 11115 (одинадцять тисяч сто п`ятнадцять) гривень 13 копійок. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень. В задоволенні решти позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишено без змін, а апеляційну скаргу представника цивільного відповідача АТ «ПРОСТО-страхування» - адвоката Синюка С.Л. та потерпілого ОСОБА_1 - без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 21 січня 2021 року вирок Саратського районного суду Одеської області від 30 квітня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року щодо ОСОБА_6 в частині вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , АТ «ПРОСТО-страхування» про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди було скасовано і призначено новий розгляд у цій частині в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 24 грудня 2021 року позовні вимоги позивачів задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну 99000 (дев`яносто дев`ять тисяч) гривень. У мотивувальній частині судового рішення зазначено, з АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню сума у розмірі 194955 гривень 50 копійок, у межах страхового відшкодування витрат на лікування та поховання доньки та у межах заявлених вимог, що відповідає ч.1 ст.13 ЦПК України, оскільки позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Разом з тим, як встановлено судом, згідно платіжного доручення № 17934 від 26 листопада 2020 року, з АТ «ПРОСТО-страхування» на користь державного виконавця Кісельової В.В. у межах виконавчого провадження ВП №63722497, стягувач ОСОБА_5 , було сплачено 215151 гривня 05 копійок (т.1 а.с.54, 55), з яких 20195,55 виконавчий збір, а тому сума 194955 гривень 50 копійок не підлягає примусовому стягненню за наслідками прийняття рішення судом.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 належить задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_6 судові витрати за залучення експерта в сумі 4173 гривень, та моральну шкоду в сумі 700000 гривень.

З АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню сума у розмірі 25038 гривень, оскільки позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. Разом з тим, відповідно до платіжного доручення №17933 від 26 листопада 2020 року АТ «ПРОСТО-страхування» було сплачено на користь державного виконавця Кісельової В.В., у межах виконавчого провадження ВП №63722497, стягувач ОСОБА_4 , 215151 гривня 05 копійок (т.1 а.с.52, 53), з яких 20195,55 виконавчий збір, а тому сума 25038 гривень не підлягає примусовому стягненню за наслідками прийняття рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_6 належить задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_6 судові витрати за залучення експерта в сумі 4173 гривень, та моральну шкоду в сумі 700000 гривень.

З АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню сума у 50076 гривень, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. Як встановлено судом, відповідно до платіжного доручення №18637 від 08 грудня 2020 року АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_3 сплачено 57418,18 гривень (т.1 а.с.57), а тому сума коштів у розмірі 50076 гривень не підлягає примусовому стягненню за наслідками прийняття рішення судом.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_6 належить задовольнити в повному обсязі та стягнути моральну шкоду в сумі 300000 гривень.

З АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_2 належить стягнути матеріальну шкоду 5567,13 гривень та моральну шкоду у розмірі 278,36 гривень, а всього 5845,49 гривень. Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. Як встановлено судом, відповідно до платіжного доручення №18713 від 09 грудня 2020 року АТ «ПРОСТО-страхування» сплачено ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 5845,49 гривень (а.с.61), тому сума коштів у розмірі 5845,49 гривень не підлягає примусовому стягненню за наслідками прийняття рішення судом.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6 належить задовольнити в повному обсязі та стягнути моральну шкоду в сумі 300000 гривень.

З АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_7 належить стягнути матеріальну шкоду 10585,88 грн. та моральну шкоду у розмірі 529,25 гривень за шкоду завдану здоров`ю, а також матеріальну шкоду, заподіяну майну у сумі 99000 гривень. Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. Як встановлено судом, відповідно до платіжного доручення №19951 від 29 грудня 2020 року АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_7 сплачено 11115,13 гривень (а.с.59). Таким чином, сума коштів у розмірі 11115,13 гривень за наслідками прийняття рішення примусовому стягненню не підлягає.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_6 належить задовольнити в повному обсязі та стягнути моральну шкоду в сумі 150000 гривень.

Враховуючи те, що з АТ «ПРОСТО-страхування» стягнуто на відшкодування майнової шкоди (страхове відшкодування) грошову суму у розмірі 215151,05 на користь ОСОБА_4 (в тому числі 20195,55 гривень виконавчого збору), що підтверджується копією платіжного доручення від 26 листопада 2020 року № 17933 на суму 215151,05 гривень та грошову суму у розмірі 57418,18 гривень на користь ОСОБА_3 , що підтверджується копією платіжного доручення від 08 грудня 2020 року № 18637 на суму 57418,18 гривень, в порядку виконання вироку Саратського районного суду Одеської області від 30 квітня 2020 року, який в частині цивільного позову скасований при касаційному перегляді, рішенням Саратського районного суду Одеської області від 24 грудня 2021 року частково задоволено вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , зокрема зазначено, що вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню у розмірі 25038 гривень, а вимоги ОСОБА_3 у розмірі 50076 гривень, предмет спору не належить до окремих категорій справ, передбачених статтею 445 ЦПК України, поворот виконання яких допускається лише за певних умов, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви АТ «ПРОСТО-страхування» в частині повороту виконання рішення Саратського районного суду Одеської області в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «ПРОСТО-страхування» грошових коштів у розмірі 169917,50 гривень, які були перераховані приватним виконавцем стягувачу ОСОБА_8 під час здійснення нею виконавчого провадження № 63722497 з примусового виконання виконавчого листа №513/667/19, виданого 25 вересня 2020 року Саратським районним судом Одеської області, а також в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «ПРОСТО-страхування» грошових коштів у розмірі 7342,18 гривень, які були перераховані АТ «ПРОСТО-страхування» на користь стягувача ОСОБА_3 .

Щодо заяви в частині стягнення виконавчого збору у сумі 17603,45 гривень з ОСОБА_4 , то в цій частині заява задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Поворот виконання рішення суду як спосіб захисту майнових прав боржника (відповідача) передбачає повернення йому стягувачем (позивачем) лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому рішенням суду.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (ч.2 ст. 42 Закону України Про виконавче провадження).

Тобто, відповідно до конструкції ст. 42 Закону України Про виконавче провадження основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження є коштами виконавчого провадження.

Положеннями статті 444 ЦПК України передбачений поворот виконання саме рішення суду, тоді як витрати виконавчого провадження не є сумами, присудженими до стягнення з відповідача за рішенням суду, а тому витрати виконавчого провадження, стягнуті на підставі положень Закону України Про виконавче провадження при виконанні судового рішення, не можуть бути предметом розгляду заяви про поворот виконання судового рішення.

Подібний за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 296/7644/17 (провадження № 61-8784св20).

Таким чином, заява АТ «ПРОСТО-страхування» про поворот виконання рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 260-261, 353-354, 444 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» про поворот виконання рішення суду - задовольнити частково.

В порядку повороту виконання рішення Саратського районного суду Одеської області від 24 грудня 2021 року, ухваленого у цивільній справі №513/667/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, стягнути з ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», грошові кошти у сумі 169917,50 (сто шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімнадцять) гривень 50 копійок.

В порядку повороту виконання рішення Саратського районного суду Одеської області від 24 грудня 2021 року, ухваленого у цивільній справі №513/667/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», грошові кошти у сумі 7342 (сім тисяч триста сорок дві) гривні 18 копійок.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11 травня 2022 року.

Суддя К. Ю. Рязанова