Провадження №4-с/523/83/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2022 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 16 в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання зобов`язання вчинення певних дій,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання зобов`язання вчинення певних дій.

Обґрунтовує вимоги тим, що на примусовому виконанні Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного регіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) знаходиться виконавче провадженні стосовно примусового виконання виконавчого листа 523/16753/19, згідно стягнення по наказу виданого 22.01.2020 року Суворовським районним судом м. Одеси з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 аліментів у розмірі ј частини від всіх видів заробітку. Постановою від 31.01.2020 року № 61108437 відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу. Відповідно до постанови від 17.01.2022 року, виданої Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби у місті Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерстві юстиції Малогою Д.А. встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі Україна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник вказує про те, що вказана постанова порушує його право у вільному пересуванні та право на працю. Про існування вказаної постанови, заявнику стало відомо лише 04.10.2022 року, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження його адвокатом. Від виконання своїх батьківських обов`язків та фінансування дитини як добровільно так і офіційно заявник ніколи не відмовлявся, в період з 02.09.2021 р. по 26.11.2021 р. він працював офіційно у Комунальному підприємстві « Міський центр невідкладної медичної допомоги» ОМР, та за сумісництвом з 14,07.2020 р. по 02.03 2022 р. молодшим медичним братом спеціалізованої бригади з перевезення психічно-хворих Одеської станції екстреної медичної допомоги, однак не по його вині з нього стягували аліменти лише з однієї праці, яка приносила менший дохід, іншу роботу державний виконавець проігнорував, у зв`язку з чим і виникла заборгованість по аліментам. На теперішній час у заявника є сім`я та дружина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зараз перебуває на 6 місяці вагітності, її також необхідно забезпечувати. Заявник вказує про те, що він стоїть на обліку у центрі зайнятості, однак роботи поки немає. Заявник вказує, що йому запропоновано роботу водієм закордоном, та враховуючи те, що він є інвалідом третьої групи та визнаний непридатним до військової служби, має намір виїхати працювати за межі України. Однак враховуючи наявність оспорюваної постанови, заявник позбавлений можливості виїхати за кордон, у зв`язку з чим просить суд поновити строк на звернення до суду з цією скаргою та скасувати постанову видану державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 17.01.2022 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України.

В судове засідання особи, які приймають участь у справі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Від Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла заява про розгляд справи їх у відсутність (а.с.58). Також, представник Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надав до суду відзив на скаргу, в якому вимоги скарги не визнав та заперечував проти її задоволення (а.с.33-34).

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи достатність матеріалів для прийняття рішення по скарзі, суд прийшов до висновків про можливість розгляду скарги без участі заявника, особи дії якої оскаржуються.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено про те, що на виконанні Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного Регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження № 61108437 відкрите 31.01.2020 року про примусове виконання виконавчого листа №523/16753/19 виданого Суворовським районним судом м. Одеси 22.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј всіх видів заробітку (доходів)платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 29.10.20219 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.15,16).

02.03.2020 року постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного Регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 (а.с.14).

17 січня 2022 року постановами державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного Регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на боржника ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України (а.с.7).

З матеріалами виконавчого провадження № 61108437 представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 ознайомилася 04.10.2022 року, тобто в цей день їй стало відомо про існування постанов державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного Регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.01.2022 року (а.с.9).

Відповідно до повідомлення служби кур`єрської доставки, скарга ОСОБА_1 направлена до суду 13.10.2022 року (а.с.28).

Відповідно до 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного Регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), підлягає задоволенню судом, оскільки ОСОБА_1 дізнався про порушене право 04.10.2022 року під час ознайомлення його адвоката Оксюта М.О. з матеріалами ВП №61108437, відповідно, з цього дня обчислюється десятиденний строк на звернення до суду зі скаргою, тобто ОСОБА_1 повинен був звернутися до суду зі скаргою на рішення державного виконавця не пізніше 14.10.2022 року, а звернувся лише 13.10.2022 року, тобто скарга подана до закінчення строку, встановленого законом на її подання.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок стягнення аліментів.

Відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені. У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Закону № 1404-VIII, порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону № 1404-VIII, строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який складений державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Малогою Д.А., станом на 01.09.2022 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , у розмірі 35 635,33 грн. (а.с.54).

Таким чином, суд переконується в тому, що в ОСОБА_1 дійсно наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка утворилася внаслідок того, що він не сплачує своєчасно та в повному обсязі аліменти на утримання сина. Боржник не вчиняє дій спрямованих на оскарження розрахунку заборгованості та на погашення вищевказаної заборгованості.

Враховуючи те, що сукупний розмір заборгованості заявника зі сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, суд дійшов висновку про те, що державний виконавець, виносячи постанову від 17.01.2022 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, діяв у межах своїх повноважень та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та державним виконавцем вжито передбачених даним законом дій для виконання рішення суду, а тому дана скарга є безпідставною.

При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що у задоволенні скарги на постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 447,448,449,450,451,452 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до суду зі скаргою на рішення державного виконавця.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання зобов`язання вчинення певних дій - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня підписання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підписана 09.11.2022 року.

Суддя: