Провадження № 6/582/3/22
Справа № 582/63/21
Недригайлівський районний суд Сумської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" серпня 2022 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Яковенко Н.М.,

за участю секретаря Ярмоленко А.І.,

з участю позивача Кривенка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів заяву Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про поновлення на роботі, виплату заборгованості по заробітній платі за період відсторонення від виконання трудових обов`язків, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вихідної допомоги, грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

До Недригайлівського районного суду звернувся директор ДП «Сумський облавтодор ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» Гайдаш С.М. із заявою про розстрочення виконання рішення суду від 02.12.2021 у цивільний справі №582/63/21 за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про поновлення на роботі, виплату заборгованості по заробітній платі за період відсторонення від виконання трудових обов`язків, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вихідної допомоги, грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки та відшкодування моральної шкоди.

Свою заяву мотивує тим, що відповідач за рішення суду має сплати позивачу заборгованість по заробітній платі за період з 22 жовтня 2019 року по 11 січня 2021 року в розмірі 312 123 грн 30 коп., грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки на загальну суму 67 647 грн 03 коп., середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 січня 2021 року по 02 грудня 2021 року включно в розмірі 256 606 грн 70 коп., моральну шкоду в сумі 20 000 гривень. У зв`язку із веденням в Україні воєнного стану зменшилися обсяги замовлень на виконання підприємством робіт, що спричинило зниження рівня фінансування, складнощі у виплаті заборгованостей підприємства, у тому числі перед Кривенком В.І. Стягнення одразу всієї суми боргу на користь Кривенка В.І. спричинить значене погіршення фінансового становища підприємства, що може привести до припинення його діяльності. Тому просив розстрочити виконання рішення щодо стягнення коштів на користь позивача на 4 місяці рівними частинами.

На обгрунтування своєї позиції заявник надав копії наступних документів: інформації про обсяги виконаних, але не прийнятих або умовно прийнятих робіт на замовлення станом на 30.06.2022, договору про розстрочення грошового зобов`язання від 31.01.2022 №3, рішення Головного управління ДПС у Сумській області №3 про розстрочення грошового зобов`язання, наказу №15-К/тр від 01.04.2022 про призупинення дії трудових договорів з працівниками, договору №8Е-2022 від 27.06.2022 на закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Сумській області.

В судовому засіданні представник заявник (відповідача) Маківський В.О. заяву про розстрочення виконання рішення суду підтримав в повному обсязі з мотивів, що наведені в заяві. Зокрема пояснив, що на даний час у підприємства є значні складнощі з виплатою заробітної плати, тому одноразова виплата коштів Кривенку В.І. за рішенням суду порушуватиме права працівників підприємства.

Позивач Кривенко В.І. у судовому засіданні проти розстрочення виконання рішення суду категорично заперечував. Пояснив, що до цього часу підприємство не виконало рішення суду навіть частко, не поновило його на роботі. Позивач звертався до підприємства із заявами про виконання рішення суду 22.12.2021, 28.01.2022, 23.06.2022, 13.07.2022, вказувавши свій рахунок для зарахування коштів, копії цих заяв надав у судовому засіданні. За цей час відповідач не сплатив навіть частини коштів, присуджених до стягнення. Крім того, ДП «Сумський облавтодор» вже більше 7 років порушує трудові права позивача, які позивачу доводиться поновлювати у суді і жодного разу відповідач добровільно не виконав жодного рішення.

Суд, заслухав представника відповідача, позивача, дослідив надані сторонами докази прийшов до наступних висновків.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною права на суд та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання рішення залишилося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст. 6 Конвенції. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

В рішенні у справі Глоба проти України №15729/07 від 05.07.2012 ЄСПЛ повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 5статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку виконання рішення суду передбачене такожстаттею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Недригайлівського районного суду в цивільній справі № 582/63/21 від 02.12.2021, яке набрало законної сили 14.06.2022, було частково задоволено позов Кривенка Володимира Івановича до Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням штату працівників та поновлено позивача на посаді начальника філії «Недригалівський райавтодор» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з 11 січня 2021 року, стягнуто на користь позивача за період з 22 жовтня 2019 року по 11 січня 2021 року в розмірі 312 123 грн 30 коп, грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки на загальну суму 67 647 грн 03 коп, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 січня 2021 року по 02 грудня 2021 року включно в розмірі 256 606 грн 70 коп та моральну шкоду в сумі 20 000 гривень.

Протягом судового розгляду цієї справи судом встановлено, що відповідач тривалий час з 2015 року по день постановлення рішення грубого порушував трудові права позивача, не виконував рішення судів, якими ці права поновлювалися, не виплачував Кривенку В.І. належну останньому заробітну плату та інші виплати, не реагував на звернення позивача метою добровільно врегулювати спір, допустити його до виконання своїх посадових обов`язків та виплатити належну йому заробітну плати, не зважаючи на те, що основним джерелом існування позивача є дохід від трудової діяльності. Отже заборгованість на користь Кривенка В.І. виникла внаслідок неправомірних дій відповідача, тобто у її виникненні наявна виключно його вина.

З часу постановлення рішення до часу звернення з заявою про розстрочення виконання судового рішення підприємство-боржник не сплатило на користь позивача навіть невеликої частини заборгованості за рішенням (суд не бере до уваги примусово стягнуту державним виконавцем суму коштів у розмірі заробітної плати за місяць, що підтвердили сторони).

ДП «Сумський облавтодор», як на підставу відстрочення виконання рішення, посилалось на те, що основним джерелом доходів підприємства є отримання плати за надані послуги(виконані роботи) з ремонту, реконструкції та утримання автомобільних доріг та інших дорожніх об`єктів і споруд. Через військову агресію значно зменшилися обсяги замовлень, що спричинило скрутне фінансове становище боржника. Крім того, виплата заборгованості за судовим рішенням може спричинити зрив мобілізаційного завдання. ДП «Сумський облавтодор» вважало, що зазначені обставини є достатніми для прийняття рішення про відстрочку виконання рішення суду від 02.12.2022 на 4 місяці.

Суд не може погодитися з такими аргументами, оскільки складне матеріальне становище не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для розстрочки виконання рішення суду. Жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного часу діючим законодавством не передбачено.

Крім того з наданих заявником доказів вбачається, що за договором про закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг від 27.06.2022 № 8Е-2022 ДП «Сумський облавтодор» має отримати 61,970 млн. грн за надані послуги в наступному півріччі, що свідчить про те, що підприємство здійснює господарську діяльність та отримує дохід.

З огляду на вищезазначене, посилання заявника і зазначені ним доводи не є тими виключними обставинами, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, заявник до суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, а також баланс інтересів обох сторін, суд дійшов висновку про відмову в задоволені заяви про розстрочення виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 247, 260, 268, 273, 352, 354, 435 ЦПК України, суд, -

Постановив :

В задоволенні заяви Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» про розстрочення виконання рішення суду рішення по справі № 582/63/21 за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про поновлення на роботі, виплату заборгованості по заробітній платі за період відсторонення від виконання трудових обов`язків, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вихідної допомоги, грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Сумського апеляційного протягом п`ятнадцяти днів.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручене у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 16 серпня 2022 року.

Суддя: Н. М. Яковенко