ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2205/22 Справа № 199/4500/20 Головуючий у першій інстанції: Руденко В. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна, ОСОБА_4 , про визнання правочинів недійсними, скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що що згідно свідоцтва про право власності на житло від 13.08.1997 року, виданого на підставі розпорядження №4/2127-97, рішення суду від 21.09.2007 року, квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача - ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини вказаної квартири. Відповідач по справі за плату 5000,00 грн. на місяць протягом двох останніх років доглядала за хворою дружиною позивача та за позивачем, які за станом здоров`я потребували стороннього догляду. Позивач звернувся до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті дружини ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . При подальшому зверненні до нотаріуса позивач дізнався, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано на теперішній час за відповідачем по справі на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.2020 року серія та номер 358, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. Крім того, вищезазначена квартира відповідачем передана в іпотеку (запис про державну реєстрацію іпотеки за №36776757) на підставі договору іпотеки від 05.06.2020 року, серія та номер 588, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М, іпотекодержатель ОСОБА_3 . Ні позивач, ні його дружина за життя не здійснювали дії по відчуженню спірної квартири, правовстановлюючі документи на квартиру нікому не передавали. Зазначена квартира є єдиним житлом позивача, в якій він проживає та був зареєстрований з 1982 року по теперішній час. Позивач стверджує, що на прохання відповідача він підписував якісь папери чи документи, але як пояснили відповідач та її донька ОСОБА_4 , документи стосувалися госпіталізації та лікування його дружини, однак їхній зміст він не знав, оскільки прочитати вказані документи він та дружина не змогли із-за вад зору, в голос зміст документів йому та ОСОБА_5 не був прочитаний. Таким чином, позивач та ОСОБА_5 були незаконно позбавлені права власності на нерухоме майно. Відчуження квартири, яка є єдиним їх житлом відбулося без їх волевиявлення, без отримання грошових коштів, та додержання нотаріусом вимог закону щодо його посвідчення. Даний договір не був направлений на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним, оскільки після підписання договору позивач та його дружина залишалися проживати у спірній квартирі. Тому позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу від 31.03.2020 року, укладений між ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександрою Михайлівною за реєстровим №358, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №51840284 від 31.03.2020 року; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна розташований за адресою: АДРЕСА_2 - за ОСОБА_1 , номер запису про право власності 36139245, рішення про державну реєстрацію індексний номер 51840284 від 31.03.2020 року; визнати недійсним договір іпотеки від 05.06.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександрою Михайлівною за реєстровим №588, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №52543573 від 05.06.2020 року; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про іпотеку №36776757 від 05.06.2020 року та запис про обтяження №36776821 від 05.06.2020 щодо майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , які були внесенні на підставі договору іпотеки від 05.06.2020 серія та номер 588, що був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександрою Михайлівною; витребувати з чужого незаконного володіння квартиру АДРЕСА_1 та повернути майно власникам.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2021 року позов задоволено частково. Вирішено визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 31 березня 2020 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , як продавцями, та ОСОБА_1 , як покупцем, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександрою Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за №358. Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (номер запису про право власності 36139245, рішення про державну реєстрацію: індексний номер 51840284 від 31.03.2020). Визнано недійсним договір іпотеки, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений 05 червня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександрою Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за №589, де предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 . Скасовано державну реєстрацію іпотеки (номер запису про іпотеку 3677657, рішення про державну реєстрацію: індексний номер 52543573 від 05.06.2020 року) та державну реєстрацію обтяження (номер запису про обтяження 36776821, рішення про державну реєстрацію: індексний номер 52543614 від 05.06.2020 року) квартири АДРЕСА_1 . В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1816,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1816,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи.

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 є АДРЕСА_3 . На день розгляду даної справи на території м. Дніпро не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка у даному населеному пункті є стабільною. Також, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості вказаного відповідача, за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України.

Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу, які не з`явились.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивач перебував у зареєстровано шлюбі з ОСОБА_6 з 25.10.1974 року, що підтверджується відміткою у паспорті позивача серії НОМЕР_1 , виданого Амур-Нижньодніпровским РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області 27.07.2001 року (а.с. 20 т.1).

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.08.1997 року, виданого на підставі розпорядження №4/2127-97 від 13.08.1997 року та рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2007 року №2-2511/07 належала квартира АДРЕСА_1 (а.с. 17, 40 т.1).

31 березня 2020 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_2 (продавці) та ОСОБА_1 (покупець) оформлено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександрою Михайлівною за реєстровим №358 (а.с. 39 т.1).

Згідно пункту 4 вказаного вище договору, за домовленістю сторін продаж квартири здійснений за 397320,00 грн, які продавці одержали повністю в рівних частка до підписання цього договору; продавці своїм підписом під цим договором підтверджуємо проведення зі сторони покупця повного розрахунку та відсутність щодо покупця претензій фінансового характеру; зазначена ціна відповідає волевиявленню сторін, є остаточною і змінами після укладення цього договору не підлягає.

У пункті 7 договорі купівлі-продажу від 31.03.2020 року зазначено, що вимоги законодавства щодо змісту й правових наслідків правочину, що укладається сторонами, їм роз`яснено нотаріусом; сторони стверджують, що однаково розуміють значення і умови цього договору, договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, їх волевиявлення є вільним і відповідає внутрішній волі, договір не має характеру уявного та удаваного правочину, ціна продажу відповідає їх дійсним намірам, вони не визнані у встановленому порядку недієздатними (повністю або частково), вони не страждають в момент укладення цього договору на захворювання, що перешкоджають усвідомленню ними його суті, вони вільно володіють українською мовою, проект цього договору, складений нотаріусом з урахуванням визначених ними умов та умов, що є обов`язковими, ними прочитаний, зрозумілий та схвалений, підписання ними договору є підтвердженням відсутності взаємних претензій щодо проведення розрахунку та якісного стану житла; сторони стверджують, що внаслідок укладання цього договору не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, умови цього договору їм зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін; цей договір не укладається сторонами під впливом тяжкої для продавців обставини.

Учасники правочину стверджують, що зміст цього договору та зміст зазначених у п. 14 статей їм зрозумілий, питань, які залишилися б нез`ясованими і незрозумілими для них немає (п. 14 договору купівлі-продажу).

У вказаному вище договорі також зазначено, зокрема, що договір підписано сторонами у присутності нотаріуса на дому за адресою по АДРЕСА_2 через хворобу ОСОБА_5 ; у зв`язку з хворобою ОСОБА_5 за її дорученням та у присутності нотаріуса текст договору підписано ОСОБА_4 .

31 березня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності №36139245, на підставі рішення про державну реєстрацію індексний номер 51840284 від 31.03.2020 року, про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №358 від 31.03.2020 року (а.с. 18-19 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Чечелівським районним у м.Дніпрі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 28.05.2020 року (а.с. 7 т.1).

Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.06.2020 року, Шостою дніпровської державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №317/2020 після ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9 т.1).

Разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час її смерті за адресою по АДРЕСА_2 проживав її чоловік - позивач, який зареєстрований за вказаною адресою з 28.06.1982 року, що підтверджується копією паспорту позивача серії НОМЕР_1 , виданого Амур-Нижньодніпровским РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області 27.07.2001 року та копією довідки №3634 про склад сім`ї, виданої 30.03.2020 року Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с. 20, 44 т.1).

05 червня 2020 року між відповідачами ОСОБА_1 (іпотекодавець) та ОСОБА_3 (іпотекодержатель) було укладено договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександрою Михайлівною за реєстровим №588, відповідно до умов якого забезпечувались виконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором позики від 05.06.2020 року у сумі 588280,00 грн., а предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 (а.с. 77-79 т.1).

Згідно копії довідки серії Д-70 №712078 від 08.05.1980 року, ОСОБА_5 за життя мала інвалідість першої групи по зору з дитинства безстроково (а.с. 156 т.1).

Позивачу ОСОБА_2 з 18.02.2002 року встановлено першу групу інвалідності з дитинства по зору безстроково, що підтверджується копією витягу з Акту огляду у МСЕК до довідки серії МСЕ-ДНА-01 №290093 від 21.02.2002 року (а.с. 157 т.1).

Згідно копії довідки №10/5, виданої КЗ "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8" 21.01.2014 року, ОСОБА_2 знаходиться під наглядом лікаря окуліста з приводу інвалідності 1 групи по зору безстроково з діагнозом атрофія зорових нервів обох очей (а.с. 118 т.1).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За положеннями статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 статті 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановивши, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, а ОСОБА_2 перебував з нею в зареєстрованому шлюбі і на час смерті проживав разом зі спадкодавцем, ОСОБА_2 є належним позивачем також в частині оспорювання договору купівлі-продажу частини квартири, яка за життя належала ОСОБА_7 .

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 202 ЦК України під правочином розуміють дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини 5 даної статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (стаття 657 ЦК України).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці.

Як було встановлено судом, на час підписання ОСОБА_2 та ОСОБА_5 31 березня 2020 року договору купівлі-продажу квартири та його нотаріального посвідчення, позивач та його дружина мали першу групу інвалідності по зору.

У пунктах 3, 6 глави 9 розділу I "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, встановлено, що перед підписанням документа нотаріус зобов`язаний забезпечити ознайомлення зі змістом документа сторін (учасників). Якщо фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, має вади зору або з інших причин не має змоги самостійно прочитати документ, нотаріус уголос прочитує їй текст документа, про що на документі робиться відповідна відмітка.

У договорі купівлі-продажу квартири від 31 березня 2020 року №358 відсутні відомості про те, що нотаріус під час посвідчення цього договору уголос прочитав текст договору перед підписанням його сторонами.

Більше того, як зазначено в договорі купівлі-продажу квартири від 31 березня 2020 року №358, у зв`язку з хворобою ОСОБА_5 за її дорученням та у присутності нотаріуса текст договору підписано ОСОБА_4 .

У статті 45 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що при посвідченні правочинів і вчиненні інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством, нотаріусом перевіряється справжність підписів учасників правочинів та інших осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії (частина 1 статті).

Якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено (частина 3 статті 45 Закону України «Про нотаріат»).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на час підписання оспорюваного договору купівлі-продажу квартири від 31 березня 2020 року №358 від імені ОСОБА_5 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС Дніпропетровського МУЮ 11.09.2009 року, актовий запис №893 (а.с. 146 т.2).

Крім того, ОСОБА_8 є дочкою відповідачки, тобто покупця за оспорюваним договором купівлі-продажу - ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого відділом ЗАГС смт. Капустин Яр Астраханської області Російської Федерації 17.12.1987 року та визнано сторонами в судовому засіданні (а.с. 147 т.2).

Тобто, договір купівлі-продажу квартири від 31 березня 2020 року №358 від імені продавця ОСОБА_5 підписаний дочкою покупця, яка є заінтересованою особою як близька родичка відповідачки.

Як встановлено судом, місце проживання позивача зареєстроване у спірній квартирі як до укладення спірного правочину (28.06.1982 року), так і після.

Крім того, після укладення договору купівлі-продажу квартири від 31 березня 2020 року №358, продавці ОСОБА_5 (до часу смерті) та ОСОБА_2 (по цей час) продовжували проживати у квартирі АДРЕСА_1 .

Позивач у власності іншого житла не має, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності від 31.03.2020 року №205741998 (а.с. 140 т.2).

Тобто спірна квартира АДРЕСА_1 є єдиним житлом ОСОБА_2 , іншого житлового приміщення у нього у власності не має, даний факт у справі не спростовано.

У договорі купівлі-продажу квартири від 31 березня 2020 року №358 будь-яких умов про право користування продавцями квартирою АДРЕСА_1 після укладення цього договору не погоджено.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що продавці особисто не мали об"єктивної можливості прочитати текст договору у зв`язку зі значними вище вадами зору (у кожного із продавців перша група інвалідності по зору), а текст договору не було прочитано вголос, що свідчить про доведеність тверджень позивача щодо неусвідомлення змісту правочину; встановивши, що від імені ОСОБА_5 договір підписано дочкою покупця квартири, яка є заінтересованою особою в набутті матір`ю у власність нерухомого майна, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 31 березня 2020 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , як продавцями, та ОСОБА_1 , як покупцем, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександрою Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за №358.

Крім того, договір купівлі-продажу фактично не був виконаний у повному обсязі. Так, після укладення оспорюваного договору продавці продовжили постійно проживати у квартирі АДРЕСА_1 . Даний факт визнано відповідачкою, яка зазначила, що не мала наміру позбавляти продавців права на безстрокове проживання у квартирі та права бути зареєстрованими у вказаній квартирі. Викладене підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Факт постійного проживання продавців у спірній квартирі після укладення вищевказаного договору купівлі-продажу підтверджує доводи позивача, що вони із дружиною не мали наміру укладати договір купівлі-продажу та позбавлятися спірного житлового приміщення, яке є єдиним їхнім житлом.

Враховуючи наявність підстав для визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним; приймаючи до уваги, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю згідно ст.216 ЦК України, - договір іпотеки, укладений між відповідачами щодо спірної квартири є також недійсним в силу ст. 203 ч.1 ЦК України.

Абзацом другим частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

З урахуванням викладеного вище, підлягають задоволенню похідні позовні вимоги в частині скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за відповідачем ОСОБА_1 , скасування державної реєстрації іпотеки (номер запису про іпотеку 3677657, рішення про державну реєстрацію: індексний номер 52543573 від 05.06.2020 року) та державної реєстрації обтяження (номер запису про обтяження 36776821, рішення про державну реєстрацію: індексний номер 52543614 від 05.06.2020 року) квартири АДРЕСА_1 .

Посилання апелянта на те, що вона доглядала дружину позивача, у зв`язку з поганим станом здоров`я, а між відповідачкою та продавцями склались правовідносини з приводу договору довічного утримання, не спростовують викладених вище висновків щодо наявності підстав для задоволення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим і підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова