Дата документу 23.08.2022
Справа № 334/850/22
Провадження № 2-о/334/51/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року колегія Ленінського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., присяжних: Шеставіної Л.О. та Білан О.М., за участю секретаря судового засідання Мірошниченка О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

за участю: представника заявника адвоката Фельського С.Л.,

встановила:

представник заявника ОСОБА_1 адвокат Фельський С.Л. звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , безвісно відсутнім.

Заяву обґрунтовує тим, що заявник є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його батько є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у якій і проживав до моменту свого зникнення. Відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_3 батько покинув свій дім, нікого не повідомивши про те куди він йде і коли повернеться. З того моменту будь-який зв`язок з батьком було втрачено. Намагаючись його знайти, перший час дружина заявника ОСОБА_3 відвідувала його квартиру, маючи дублікат ключів. Але, спілкуючись з сусідами та його знайомими було встановлено, що у квартирі він не з`являвся та після зникнення його ніхто не бачив. Батько жодного разу заявнику не зателефонував, не написав листа, не повідомляв іншим способом про місце свого перебування. Він та усі родичі намагалися встановити його місце знаходження, однак це результатів не дало. Також, за його проханням дружина офіційно зверталась із заявою про розшук батька до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, однак звернення з приводу розшуку батька ні до чого не призвели. Таким чином, за місцем постійного проживання ОСОБА_2 не з`являвся більше року. Також, протягом цього часу відсутні відомості про місце його перебування, а усі намагання його знайти ні до чого не призвели.

Ухвалою від 10.02.2022 відкрите провадження у справі та справа призначена до судового розгляду. Відповідно до частини другої статті 294, статті 307 ЦПК України з метою з`ясування обставин у справі витребувані відомості про ОСОБА_2 у відповідних органів державної влади. Докази надані суду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив.

Представник заявника адвокат Фельський С.Л. в судовому засіданні заяву та обставини, якими вона обґрунтована, підтримав.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши заяву, показання свідків та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Свідок ОСОБА_3 дала такі показання. ОСОБА_2 є батьком її чоловіка заявника ОСОБА_1 . О 22.00 годині 05.02.2021 їй зателефонувала сусідка ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та повідомила, що вхідні двері до квартири ОСОБА_2 відчинені навстіж. Вона вирішила, що він пішов до магазину «АТБ». Наступного дня сусідка знов зателефонувала та повідомила, що вхідні двері залишались відчиненими. Вона приїхала до квартири, після чого викликала поліцейських, які наступного дня зареєстрували кримінальне провадження по факту зникнення ОСОБА_2 . За цей час у родичів він не з`являвся, адже вони повідомили б про це, оскільки вона, у свою чергу, повідомила усіх родичів про його зникнення. Також вважає, що у ОСОБА_2 був незадовільний психічний стан.

Свідок ОСОБА_5 дала наступні показання. ОСОБА_2 є її сусідом. Вона спілкувалася з ним. 03.02.2022 вона останній раз бачила його на сходах під`їзду. Більше його не бачила. Поліція допитувала свідка с приводу зникнення ОСОБА_2 в квітні цього року. ОСОБА_3 вона не телефонувала після його зникнення. Про зникнення ОСОБА_2 вона дізналася від ОСОБА_6 . Вважає, що ОСОБА_2 мав психічний розлад.

Свідок ОСОБА_6 дала наступні показання. Вона є головою ОСББ, де проживав ОСОБА_2 . Приблизно о 20.00 годині 05.02.2021 ОСОБА_2 стояв на балконі та прохав її допомогти йому відчинити двері до його квартири. Вона допомогла. Він вийшов в магазин. Приблизно о 21.00 годині їй зателефонувала ОСОБА_5 та повідомила, що до квартири ОСОБА_2 відчинені вхідні двері. Вона зателефонувала ОСОБА_3 , повідомивши їй про вищевказане. Та сказала, що приїде вранці. Наступного дня приїхала ОСОБА_3 та викликала поліцію. Вона особисто розмовляла з сусідами, але вона ОСОБА_2 вони не бачили.

Показання свідків не узгоджуються між собою в частині того, хто з них повідомив ОСОБА_3 про зникнення ОСОБА_2 . Також, свідок ОСОБА_5 пояснила, що подія відбулась цього року, що спростовується показаннями інших свідків.

Суд бере до уваги показання свідків в частині зазначення обставин про зникнення ОСОБА_2 . При цьому вважає, що розбіжності у їх показаннях виникли внаслідок спливу тривалого часу, який минув після виникнення обставин та похилого віку свідка ОСОБА_5 .

Суд встановив, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.12.1967..

05.02.2021 ОСОБА_2 пішов зі свого житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується показаннями свідків.

06.02.2021 дружина заявника ОСОБА_3 звернулась до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області з заявою про зникнення ОСОБА_2 , за якою 07.02.2021 внесені відомості в ЄРДР за № 0000131 за частиною 1 статті 115 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Станом на 02.06.2022 ОСОБА_2 перебуває у розшуку як безвісно зникла особа з 16.02.2021. Була заведена оперативно-розшукова справ № 60032101, що підтверджується листом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 02.06.2022 № 1130/40/01-2022 та витягом з бази даних «АРМОР».

З 05.02.2021 ОСОБА_2 не проживає за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується показаннями свідків.

З 05.02.2021 і до теперішнього часу місцезнаходження ОСОБА_2 не відоме. Доходи на території України він не отримує. Державний кордон України та лінії розмежування в межах з Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією АР Крим він не перетинав. Вказані обставини підтверджується показаннями свідків, відповідями Державної прикордонної служби України, Головного управління ДПС у Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Оголошення ОСОБА_2 безвісно відсутнім необхідне заявнику ОСОБА_1 для захисту його прав на житло.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Згідно з частиною першою статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до частини третьої цієї статті порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини першої статті 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, що зазначено у частині четвертій статті 263 ЦПК України.

Відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17, безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц (провадження № 61-4241св18)).

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім з 06 лютого 2021 року часу звернення ОСОБА_3 до органу Національної поліції з відповідною заявою та встановлення його відсутності за місцем проживання вищевказаним органом, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України.

Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтями 3-5, 10, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 308 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 безвісно відсутнім з 06 лютого 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 26 серпня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

заявник ОСОБА_1 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_2 , місце проживання (фактичне): АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: М.В. Фетісов

Присяжні: Л.О. Шеставіна

О.М. Білан