справа №176/1700/22
провадження №2/176/682/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді КУЧМИ В.В.,

з участю секретаря с/з ПЕТРЕНКО Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», представник позивача Білогуб Юлія Сергіївна до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку суброгації, - ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Європейський страховий альянс» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку суброгації у розмірі 42073,06 грн. та судових витрат по справі.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.08.2017 року, між власником пошкодженого авто ДП "СТАДА-Україна" та ПАТ "Європейський страховий альянс" був укладений генеральний договір страхування автотранспортних засобів №1055720/С4.25, відповідно до умов якого страховик зобов`язується відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля KIA RIO, д.н. НОМЕР_1 . 21.08.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля AUDI А4, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до постанови Бериславського районного суду Херсонської області від 27.09.2019 року, відповідачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Дана постанова набрала законної сили та не оскаржувалась. Згідно із звітом про визначення вартості матеріального збитку від 21.09.2019р. вартість відновлюваного ремонту постраждалого автомобіля складає 68447,00 грн.

На виконання умов Договору страхування, Заяви представника Страхувальника, позивач здiйснив виплату страхового відшкодування на підставі рахунку СТО та рахунку-фактури у розмірі 65403,40 грн, перерахувавши кошти на СТО. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» за полісом серії АМ №4624687. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000,00 грн., розмір франшизи складає 2000 грн.

08.05.2020 року Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» було перераховано на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 23330,34 грн.

Таким чином, відповідач, як безпосередньо винна особа у ДТП, зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між завданою шкодою та виплатою Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» у розмірі 42073, 06 грн.30.10.2020 року позивач з метою досудового врегулювання спору, звернувся до вiдповiдача із претензією про необхідність здійснити відшкодування завданої майнової шкоди, проте відшкодування так і не було здійснено, що змусило позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25.08.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Учасники про розгляд справи повідомлені належним чином, зокрема відповідачка повідомлена про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що 02.08.2017 року, між власником пошкодженого авто ДП "СТАДА-Україна" та ПАТ "Європейський страховий альянс" був укладений генеральний договір страхування автотранспортних засобів №1055720/С4.25, відповідно до умов якого страховик зобов`язується відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля KIA RIO, д.н. НОМЕР_1 . (а.с. 6-17)

Із пояснень представника позивача, у позовній заяві 21.08.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля AUDI А4, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та яка судом визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Натомість, судом встановлено, що постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 27 вересня 2019 року відповідачку ОСОБА_1 визнано винною за ч. 4 ст. 122 КУпАП, тобто порушенні правил проїзду перехрестя, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху, або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, тобто без наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, а не за ст. 124 КУпАП порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 27.09.2019 року, встановлено наступні обставини події: 21.08.2019 року об 11 год. 15 хв. 60 км+600м. а/д Херсон-Генічеськ, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем AUDI А4, д.н. НОМЕР_2 та на перехресті при наявності д/з проїзд без зупинки заборонений, не надала дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, чим створила аварійну ситуацію. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 16.11. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Тобто дослідженою постановою не встановлено, що в результаті дій ОСОБА_1 було пошкоджено транспортний засіб KIA RIO, д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , крім того, її дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 122 КУпАП, а не за ст. 124 КУпАП, що виключає можливість позивача не доводити вину відповідачки у пошкодженні автомобіля позивача та її вина підлягає доведенню при розгляді даної справи.

Однак, доказів вини ОСОБА_1 у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 21.08.2019 року об 11 год. 05 хв. на а/шляху Р-47 Херсон-Нова Каховка-Генічеськ в результаті якої зазнав пошкоджень автомобіль KIA RIO, д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 позивачем суду не надано.

Натомість, до позовної заяви додано роздруківку відповіді від НПУ, де винуватцем ДТП, яка сталась 21.08.2019 року об 11 год. 05 хв. на а/шляху Р-47 Херсон-Нова Каховка-Генічеськ, 60 км., 600 м., Бериславським відділом поліції ГУ НП в Херсонській області, вказано саме ОСОБА_2 , водія легкового автомобіля KIA RIO, д.н. НОМЕР_1 , який порушив п. 12.1 ПДР, не врахував безпечну швидкість руху, особливість вантажу, стан ТЗ. (а.с.19)

Із пояснень ОСОБА_2 , які він надав до повідомлення про подію, копію яких додано до матеріалів справи, останній пояснює що він рухався по трасі Херсон-Генічеськ, у який саме день це відбувалося не зазначено. На 60 км+600м. перед його автомобілем ліворуч, з другорядної дороги виїхав автомобіль Ауді 80 днз НОМЕР_2 , хто керував даним автомобілем не зазначено, та щоб уникнути зіткнення він виїхав на бездоріжжя та пошкодив транспортний засіб (а.с.22), що також не доводить провини відповідачки в настанні таких наслідків. Тим більше, якщо б дані події відбулися, як зазначено ОСОБА_2 у його поясненнях, то працівниками поліції дії відповідачки були б кваліфіковані за ст. 124 КупАП, а не за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Копія полісу №АМ/4624687, яка додана до позовної заяви є нечитаємою та такою, що не можливо дослідити в судовому засіданні. (а.с.89)

Відповідно до частин першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини першої-другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, саме на позивача покладений процесуальний обов`язок доказування і надання принаймні логічного пояснення непослідовності власних дій, які б міг оцінити суд та які можна було б перевірити належними доказами.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 цього ж Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст.. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 27 Закону України «Про страхування» та стаття 993 ЦК України передбачають перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Однак, з наданих позивачем та досліджених судом доказів неможливо встановити чи є відповідачка ОСОБА_1 завдавачем шкоди, оскільки неможливо встановити причинно-наслідкового зв`язку з діями ОСОБА_1 та пошкодженням ТЗ KIA RIO, д.н. НОМЕР_1 , який належав ДП «СТАДА-Україна».

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у Відповідача обов`язку щодо відшкодування збитків у порядку суброгації. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

З урахуванням того, що суд прийшов до висновку, що позов є не обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статями 2, 81, 89, 142, 247, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», представник позивача Білогуб Юлія Сергіївна до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку суброгації, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга не подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА