Справа № 212/7914/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Ваврушак Н.М., секретаря судового засідання Кушнарьової К.О., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення, -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2021 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою проживання відповідача: АДРЕСА_1 . Внаслідок неналежного виконання зобов`язань щодо здійснення оплати за надані послуги у відповідача у період з 01.10.2013 року по 31.07.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 61370,96 гривень, також у зв`язку із невиконанням відповідачами обов`язків щодо сплати заборгованості просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати у розмірі 20572,99 гривень, 3% річних у розмірі 5898,35 гривень, всього 87842,30 гривень. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 2270,00 гривень.

Ухвалою суду від 24.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач скористалась правом подання відзиву, відповідно до ст. 178 ЦПК України.

19.10.2022 надала відзив на позовну заяву, заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що до 2013 року послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_2 надавалися комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа». Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства

«Киворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання в Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста і, таким чином, з 01.10.2013 року виконавцем послуги теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку АДРЕСА_2 .

Між тим, у період 2011-2012 p., у відповідності до вимог проектно-технічної документації відповідачем було правомірно встановлено у власній квартирі автономне опалення з повним відключенням від внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання. Вказані обставини підтверджуються документами долученими до відзову. Після складання акту від 20.03.2012 p., яким постачальником відповідної послуги КПТМ «Криворіжтепломережа» зафіксувало від`єднання квартири від мереж централізованого опалення, було знято теплове навантаження по її квартирі та припинило нарахування за централізоване опалення у зв`язку з чим закрито особовий рахунок. З того часу послугу з централізованого опалення не отримує.

12.11.2021 представник АТ «Криворізька теплоцентраль» надала відповідь на відзив, де зазначила 01.10.2013 відбулася передача об`єктів теплопостачання для обслуговування споживачів централізованого опалення від КПТМ «Криворіжтепломережа» до ДП «Криворізька теплоцентраль». Посилання відповідача, що вона не є споживачем послуг з централізованого опалення, оскільки в її квартирі з 20.03.2012 встановлено автономне опалення не можуть бути взяті до уваги оскільки відповідачем не надано документів дотримання порядку відключення квартири від мереж централізованого опалення у встановленому законом порядку.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду неодноразово повідомлялась належним чином. Правом бути присутньою під час розгляду справи у суді не скористалась, надала до суду відзив на позовну заяву та заяву про застосування до позовних вимог строк позовної давності.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову у повному обсязі за таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (далі - Правила), надає населенню м.Кривого Рогу теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем проживання відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , квартира є приватною власністю та належить відповідачу на праві приватної власності, відповідно договору купівлі-продажу від 22.12.2010, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. (а.с.3)

Відповідно до Інформації про нарахування по рокам та детальної виписки з особового рахунку, наданих позивачем, вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 за централізоване опалення за період з 01.10.2013 по 31.07.2021 складає 61370,96 гривень (а.с.4).

Відповідачем в обґрунтування своєї позиції зазначено, що не користується послугами з централізованого постачання теплової енергії, оскільки в квартирі встановлено автономне опалення, тому у неї відсутній обов`язок здійснювати оплату вартості теплової енергії теплопостачальній організації за спірний період часу, оскільки фактично ці послуги не були отримані. На підтвердження своєї позиції суду надано наступні докази: копія витягу про державну реєстрацію прав на квартиру; копія робочий проект реконструкції системи газозабезпечення за адресою: АДРЕСА_3 ; копія Акту прийому в експлуатацію газифіцірованого об`єкту; копія заяви про дострокове розірвання договору від 15.06.2011; копія акту обстеження абонента по АДРЕСА_3 представниками КПТС «Криворіжтепломережа» від 20.03.2012 (а.с.22-30).

13.07.2011 року був складений та підписаний представниками комісії ВАТ «Криворіжгаз» Акт приймання в експлуатацію газифікованого об`єкту про надання дозволу здійснити врізання та запуск газу (а.с. 28).

Відповідно до копії Акту № б/н від 20.03.2012 року представник КПТМ «Криворіжтепломережа» та абонент ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 склали акт про те, що при обстеженні приміщення встановлено: «наявний видимий розрив на мережі центрального опалення; стоянки заізольовані, поглиблені в стіни; система гарячого водопостачання демонтована; у приміщенні встановлено автономне опалення, акт опломбування газового лічильника 10.06.2011 року» (а.с. 30).

Судом встановлено, що спірні відносини виникли у зв`язку із виконанням послуг з централізованого опалення, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», а також Правил надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630).

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4).

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4).

Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 р. № 4 (далі Порядок), не передбачена можливість відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води окремої квартири у багатоквартирному будинку, а відключення окремого багатоквартирного будинку за заявою власника (власників) будинку вирішується постійно діючою міжвідомчою комісією, створеною органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади відповідно до розділу 2 вищезазначеного Порядку.

Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Тобто, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому.

З доказів наданих суду відповідачем вбачається, що автономне опалення встановлено в липні 2011 року, тобто у період дії вищенаведених законодавчих актів, які передбачали відповідну процедуру та умови встановлення такого опалення, але матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири відповідача від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання послуг з постачання тепла.

Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду доказів на отримання дозволу для встановлення автономного опалення, після чого мав б отримати технічні умови на влаштування автономного опалення та відповідно до яких мав би бути розроблений робочий проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП, а також для розірвання договору на постачання теплової енергії.

Таким чином, діюче законодавство та нормативні акти не передбачають відключення окремої квартири у багатоквартирному будинку від централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно нарахування плати за надані послуги проводиться правомірно.

З урахуванням викладеного, доводи відповідача ОСОБА_1 щодо неправомірного нарахування позивачем оплати за послуги з теплопостачання, у зв`язку із фактичним невикористанням відповідачем цих послуг через наявність автономної системи опалення у квартирі, суд відхиляє, оскільки споживачем не дотримано порядку відключення квартири від мереж централізованого опалення багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

У відзиві на позовну заяву відповідач та окремо в заяві ОСОБА_1 просила застосувати наслідки спливу позовної давності.

За нормами ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість повинна бути стягнута в межах трирічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, тобто з 01.08.2018 року по 31.07.2021 року, що становить 28694,82 грн.

Згідно з частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання(підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Отже, наявні правові підстави для стягнення на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, АТ «Криворізька теплоцентраль» просило суд стягнути з відповідачів інфляційні втрати за період з 01.10.2013 року по 31.07.2021 року у сумі 20572,99 грн. та три відсотки річних за цей же період у сумі 5898,35 грн., з врахуванням заявленої у позовній заяві суми боргу у розмірі 61370,96 грн., при цьому позивачем на підтвердження цих сум був наданий детальний розрахунок із визначенням інфляційних витрат та 3% річних за кожний період із зазначенням суми заборгованості за кожен місяць.

Однак, оскільки судом визначена до стягнення заборгованість в межах трирічного строку позовної давності у розмірі 28694,82 грн., то і суми інфляційних витрат та 3% річних підлягають стягненню за цей же період у розмірі 2 626,99 грн. та 1 4207,53 грн. відповідно.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення у розмірі 28694,82 грн., інфляційні витрати у розмірі 2626,99 грн., 3 % річних у розмірі 1207,53 грн.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 840,62 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,12,81, 263-265,268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» суму заборгованості по оплаті за централізоване опалення за період з 01.10.2018 року по 31.07.2021 року в розмірі 28694,82 гривень, суму інфляційних втрат в розмірі 2626,99 гривень, 3% річних у розмірі 1207,53 гривень, всього 32529,34 гривень (тридцять дві тисячі п`ятсот двадцять дев`ять грн. 34 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,62 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , місцезнаходження: вул. Електрична, 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 13.07.2022 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак