Справа № 590/119/22 Провадження №2/590/72/22

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2022 року Ямпільський районний суд
в складі: головуючого судді Сатарової О.В.
за участю секретаря судового засідання Данченко І.М.
про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -
Стислий виклад позиції позивача.
Позивач 18.02.2022 року (дата отримання позовної заяви судом) звернувся до Ямпільського районного суду Сумської області з позовом до Свеської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, земельну частку (пай), в порядку успадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Заповіт від імені ОСОБА_2 посвідчений Свеською селищною радою за №205 від 29.05.1998 р.. Спадщину позивач прийняв фактично. 31.08.2021 рішенням Ямпільського районного суду Сумської області йому було подовжено строк на подання заяви на прийняття спадщини. До приватного нотаріуса Шосткинського районного нотаріального округу сумської області Оснач Ю.І. 22.11.2021 позивачем було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Постановою від 27.01.2022 за №28/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я позивача після смерті ОСОБА_2 на право на земельну частку /пай/ у землі приватним нотаріусом відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного документу, а саме заповіту, посвідченого Княжицькою сільською радою Ямпільського району Сумської області 11 червня 2001 року за реєстровим №35, який складений заповідачем та посвідчений пізніше за часом, ніж той, який зберігається у спадковій справі /посвідчений Свеською селищною радою 29 травня 1998 року за реєстр. №205/. Вважає, що порушено його право власності.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву, в якій зазначено, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, справу просить розглядати у його відсутність /а.с. 41/.
Від відповідача за підписом селищного голови надійшла до суду заява, в якій зазначено, що Свеська селищна рада визнає позов повністю, не заперечує проти його задоволення та просить розглядати справу за відсутності їх представника /а.с. 35/.
Інформація про рух справи, заяви та клопотання сторін.
Ухвалою від 21 лютого 2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 22.03.2022. Витребувано письмові докази.
Ухвалою суду від 07.06.2022 підготовче провадження у справі закрито, та призначено до судового розгляду на 21.07.2022 р.
Фактичні обставини встановлені судом; зміст спірних правовідносин; докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; оцінка доказів та аргументів сторін.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть /а.с.4/ ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 88 років в селищі Свеса Ямпільського району Сумської області, актовий запис про смерть №65 від 02.05.2008 /а.с. 21/.
В судовому засіданні також дослідженні копії заяв про видачу паспортів на ім`я ОСОБА_2 /а.с. 29-31/, з яких встановлені анкетні дані померлої.
Згідно довідки виданої Свеською селищною радою Шосткинського району Сумської області №1150 за відомостями Свеської селищної ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована з 10.08.1976 року в АДРЕСА_2 , та знята з реєстрації в зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті за даною адресою ніхто не зареєстрований /а.с. 5/.
За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 29 травня 1998 року секретарем виконавчого комітету Свеської селищної ради, реєстровий № 205, яким заповіла усе своє майно ОСОБА_1 , в тому числі будинок в селі Зорине Ямпільського району Сумської області з приватизованою присадибною земельною ділянкою площею 3600 кв.м., грошових вкладів /а.с.7/.
Відповідно до копії витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі № 67418343 від 22.11.2021 /а.с.10/, приватним нотаріусом Оснач Ю.І. 22.11.2021 заведено спадкову справу № 68700536, спадкодавець - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_2 за життя був отриманий сертифікат серії СМ № 0127746 на право на земельну частку (пай), розміром 6,13 в умовних кадастрових гектарах, виданий на підставі рішення Ямпільської районної державної адміністрації № 300 від 19.08.1996 року, про що зроблено реєстраційний запис № 302 від 06.09.1996 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Ямпільською РДА членам колективного сільськогосподарського підприємства пайовиків ім. Карла Маркса /а.с.6/.
Постановою від 27.01.2022 року приватним нотаріусом Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Оснач Ю.І., відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 на право на земельну частку /пай/ у землі, яка знаходиться на території Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області /а.с. 8-9/.
Із змісту вказаної постанови також встановлено, що при оформлені спадщини за заповітом приватним нотаріусом було сформовано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіт/спадкові справи) №67418389 від 22.11.2021, згідно якої за заданими параметрами пошуку (ПІБ): ОСОБА_2 , було знайдено п`ять активних записів щодо посвідчених заповітів від імені ОСОБА_2 , в тому числі два з них посвідчені посадовими особами органів місцевого самоврядування Ямпільського району Сумської області:
- заповіт (номер у Спадковому реєстрі: 67735810), посвідчений Свеською селищною радою Ямпільського району Сумської області 29.05.1998 за реєстровим №205;
- заповіт (номер у Спадковому реєстрі: 44163745), посвідчений Княжицькою селищною радою Ямпільського району Сумської області 11.06.2001 за реєстровим №35.
Отримати оригінал заповіту посвідченого 11.06.2001 реєстр. №35 та ідентифікувати особу заповідача приватному нотаріусу не вдалося за можливе.
За результатами проведеної перевірки та аналізу поданих для видачі спадщини документів приватний нотаріус дійшов до висновку про не можливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), яке належало спадкодавцеві ОСОБА_2 , на ім`я ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю необхідного документу, а саме заповіту, посвідченого Княжицькою сільською радою Ямпільського району сумської області 11 червня 2001 року за реєстровим №35, який складений заповідачем та посвідчений пізніше за часом, ніж той, який зберігається у спадковій справі /посвідчений Свеською селищною радою 29 травня 1998 року за реєстр. №205/, що суперечить вимогам статей 69 ЗУ «Про нотаріат», пп. 4.12 п.4 та пп.. 5.1 та 5.2 п.5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та п.3 ст.1254 ЦК України, згідно якому кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.
З копії журналу для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Княжицької сільської Ради народних депутатів Ямпільського району за 2000-2007 р.р., наданих на виконання ухвали суду, журнал містить запис реєстрації вчинення нотаріальної дії за №35 від 11.06.2001, що посвідчення заповіту ОСОБА_2 . Дані щодо адреси заповідача, документа, що посвідчує особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальних дій, розписки про одержання нотаріально оформленого документа відсутні /а.с. 25-26/.
Судом також встановлено, що заповіт (номер у Спадковому реєстрі: 44163745), посвідчений Княжицькою селищною радою Ямпільського району Сумської області 11.06.2001 за реєстровим №35 нікчемним/недійсним не визнавався.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на право на земельну частку (пай) у землі /а.с. 8-9/, позивач обґрунтовано звернулася до суду.
Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.5 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст. ст. 335, 376, 392 цього Кодексу.
Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217).
Згідно з ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч.1 ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
У статті 67 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.
Згідно ст. 69 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна.
У ч.ч.2 та 4 ст.1236 ЦК передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.
Згідно ч.ч.1-4 ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Позивачем не заявлено позовних вимог і не наведено жодної обставини, з якою може пов`язуватися нікчемність/недійсність заповіту у контексті частини першої статті 1257 ЦК України.
При цьому питання визнання заповіту недійсним як оспорюваного з тих мотивів, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (частина друга статті 1257 ЦК України), або визнання заповіту нікчемних з підстав передбачених ч.1 ст.1257 ЦК України, судом не розглядалося і не вирішувалося, оскільки при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (частина друга статті 264 ЦПК України ).
Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
У відповідності до статі 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд, дослідивши та оцінивши всі надані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про те, що позивач ОСОБА_1 не довів необхідних обставин для задоволення позовних вимог, що було його процесуальним обов`язком, відповідно до статей 12, 81 ЦПК України. Підстави для визнання права власності в порядку спадкування за заповітом відсутні, оскільки заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Заповіт, який по часу складений пізніше, позивачем не оспорюється.
Щодо судових витрат
Питання про розподіл судових витрат вирішується згідно з вимогами статті 141 ЦПК України.
Оскільки в задоволенні позову слід відмовити, в силу вимог статті 141 ЦПК України, судові витрати позивача не відшкодовуються за рахунок відповідача.
Інших заяв про компенсацію судових витрат у даній справі до суду не надходило.
На підставі викладеного та керуючись положеннями ст.ст.1216, 1218, 1296 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 200, 259, 263-265 ЦПК, суд,-
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення .

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 21.07.2022.

Суддя : О.В. Сатарова