Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4642/20
Провадження 4-с/711/8/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого- судді Кондрацька Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.

скаржника ОСОБА_1

представника скаржника адвоката Довбій Ю.Ю.

представника суб`єкта оскарження ОСОБА_2

представника заінтересованої особи адвоката Міщенка С.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на рішення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко А.Г. про визнання неправомірними рішення державного виконавця з винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_4 штрафу та виконавчих зборів, зобов`язання скасування постанов, -

встановив:

Зі каргою до Придніпровського районного суду м. Черкаси звернулась ОСОБА_4 на рішення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко А.Г. про визнання неправомірними рішення державного виконавця з винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_4 штрафу та виконавчих зборів, зобов`язання скасування постанов.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 адвокат Міщенко С.В. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у скарзі, оголосивши його, а саме, що Придніпровський районний суд м. Черкаси рішенням від 11 лютого 2021 року, часткового задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_5 :- Визначив ОСОБА_5 наступний спосіб участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : щосереди з 16-00 до 20-00 перший місяць у присутності матері дитини; перші та треті субота - неділя кожного місяця з 10-00 суботи до 18-00 неділі; половина всіх шкільних канікул дитини, а влітку в період шкільних канікул - один місяць за домовленістю між батьками; з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути, зобов`язав ОСОБА_4 не пізніш як за добу до часу побачень та спільного відпочинку дитини з батьком, визначених даним рішенням суду, інформувати ОСОБА_5 засобами телефонного або електронного зв`язку про місце (адресу), де він може забрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та місце (адресу), куди він має доставити дитину після закінчення таких побачень чи відпочинку, зобов`язав ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_5 брати участь у визначений судом спосіб у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Оскільки ОСОБА_4 відмовилася добровільно виконувати рішення суду, то, за заявою ОСОБА_5 , на виконання даного рішення суду було видано виконавчий лист № 711/4642/20 від 17.06.2021, на підставі якого державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Аллою Григорівною постановою від 23.06.2021року відкрито виконавче провадження ВП № 65861418.

Одночасно державний виконавець винесла постанову ВП №65861418 від 23.06.2021 про стягнення виконавчого збору у сумі 12000 грн та постанову ВП №65236727 від 22.04.2021 про стягнення виконавчого збору у сумі 12 000 грн. та постанову від 19.04.2021 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №65149758.

ОСОБА_4 , у порядку, що передбачено КАС України подала до Черкаського адміністративного суду відповідні позовні заяви до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в яких просила суд: визнати протиправними дії відповідача при стягненні виконавчого збору та скасувати постанову від 19.04.2021 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №65149758 (справа № 580/3416/21); визнати протиправною та скасувати постанову ВП №65861418 від 23.06.2021 про стягнення виконавчого збору у сумі 12 000 грн. (справа № 580/5084/21); визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП №65236727 від 22.04.2021 про стягнення виконавчого збору у сумі 12 000 грн. (справа № 580/5409/21).

При цьому всі ці позовні заяви було розглянуто адміністративним судом з ухваленням рішень, якими суд відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 , а рішення є такими, що набули законної сили.

Отже судовими рішеннями, які набрали законної сили, було встановлено як законність зазначених виконавчих документів так і та обставина, що зі сторони ОСОБА_4 було допущено ухилення від виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №711/4642/20.

10 вересня 2021 року державний виконавець Сидоренко А.Г, керуючись п.9, ч.1, ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» винесла Постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №711/4642/2021 , що виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси 17.06.2021 року на виконання рішення у справі №711/4642/2021 від 11 лютого 2021 року , з тих мотивів , що ( дослівно) : «..боржником забезпечується побачення стягувача з дитиною в порядку визначеному рішенням» ( яка була оскаржена ОСОБА_5 до суду, але суд відмовив у задоволенні даної скарги, проголосивши вступну та резолютивну частину ухвали).

ОСОБА_3 23.09.2021 року, як Боржник, в порядку, що передбачений ст.447-451 ЦПК України, подала до Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу на рішення державного виконавця, якою просить: визнати неправомірними рішення Державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Алли Григорівни з винесення постанов від 13.09.2021 року про відкриття виконавчих проваджень :ВП №66790119, ВП №66790030, ВП №66789849 про стягнення з ОСОБА_4 штрафу в сумі 1700грн. ( за постановою у ВП №65861418 від 26.08.2021 року) та виконавчих зборів на загальну суму 24000грн. (за постановами у ВП №65861418 від 23.06.2021 року; ВП №65236727 від 22.04.2021 року) та зобов`язати Державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Аллу Григорівну усунути порушення прав ОСОБА_4 під час вчинення виконавчих дій з примусового виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси рішенням від 11 лютого 2021 року у справі Придніпровський районний суд м. Черкаси рішенням від 11 лютого 2021 року шляхом скасування постанов від 13.09.2021 року про відкриття виконавчих проваджень: ВП №66790119, ВП №66790030, ВП №66789849 про стягнення з ОСОБА_4 штрафу в сумі 1700грн. (за постановою у ВП №65861418 від 26.08.2021 року) та виконавчих зборів на загальну суму 24000грн. (за постановами у ВП №65861418 від 23.06.2021 року; ВП №65236727 від 22.04.2021 року).

Додатковою заявою, яка була подана 14.02.2022 року під час розгляду судом зазначеної скарги ОСОБА_4 відмовилася від свої вимог що стосуються визнання неправомірними рішення Державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко А. Г. з винесення постанови від 13.09.2021 року про відкриття виконавчого провадження ВП №66790119 про стягнення з ОСОБА_4 штрафу в сумі 1700грн. ( за постановою у ВП №65861418 від 26.08.2021 року). Щодо решти вимог скарги ОСОБА_4 наполягає на їх задоволенні, з урахуванням обґрунтувань, що викладені у вказаній скарзі та додаткових поясненнях .

ОСОБА_5 вважає, що дана скарга не підлягає до розгляду Придніпровським районним судом м.Черкаси в порядку, що передбачений ст.447-451 ЦПК України і провадження щодо її розгляду підлягає закриттю.

Відповідно до вимог частин першої, третьої та четвертої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно вимог ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому відповідно до ч.2-3 ст.287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Вирішуючи питання щодо предметної підсудності даного спору належить також врахувати сталі правові висновки Верховного Суду з даного питання , які висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 р. у справі № 370/1034/15-ц. та постановах від 6 червня 2018 року (справа № 127/9870/16- ц), від 30 січня 2019 року (справа № 161/8267/17) , які наразі є діючими, про неможливість розгляду вимог щодо оскарження постанови державного виконавця чи приватного виконавця про стягнення виконавчого збору у порядку цивільного судочинства, оскільки їх розгляд віднесено до юрисдикції адміністративних судів, у зв`язку з чим ( враховуючи також правила територіальної підсудності цього спору) ОСОБА_4 мала б звертатися з позовом до Черкаського окружного адміністративного суду, а не зі скаргою, в порядку, що передбачений ст.447-451 ЦПК України до Придніпровського районного суду м.Черкаси.

Як це було вчинено ОСОБА_4 при зверненні до суду у справах щодо визнання протиправними дії відповідача при стягненні виконавчого збору протиправними та скасувати постанов від 19.04.2021 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №65149758 (справа № 580/3416/21); визнання протиправною та скасування постанови ВП №65861418 від 23.06.2021 про стягнення виконавчого збору у сумі 12 000 грн. (справа № 580/5084/21), визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП №65236727 від 22.04.2021 про стягнення виконавчого збору у сумі 12 000 грн. (справа № 580/5409/21), що свідчить про свідоме порушення зі сторони ОСОБА_4 правил предметної юрисдикції при зверненні з указаною скаргою.

Представник заявника адвокат Довбій Ю.Ю. та заявник ОСОБА_1 заперечували щодо задоволення клопотання. Пояснили, що у разі закриття провадження у справі заявник ОСОБА_7 буде позбавлена змоги звернутись до суду, оскільки пропустить строки звернення до суду, а дану скаргу було подано з дотримання строків щодо оскарження дій виконавця. Адвокат звернув увагу суду на те, що клопотання про закриття провадження у справі подано з порушенням процесуальних строків. Пояснив суду, що оскаржувані постанови стосуються виконання рішення суду від 11.02.2021.

Представник ОСОБА_2 підтримала клопотання та просила його задоволити. Повідомила, що вважає, що дана справа підсудна адміністративному суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання судом, встановленим законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду , але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому Законом.

Отже, імперативною нормою - ч. 2 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93 гс 18) та у справі № 127/9870/16- ц (провадження № 14-166 цс 18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425 цс 18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639 цс 18).

Велика Палата Верховного Суду у п. 33 постанови від 19 травня 2020 року у справі № 754/2223/15-ц, провадження № 14-568 цс 19, вказала, що у зазначених постановах Велика Палата Верховного Суду зазначила, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законодавством умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в Законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Така пряма вказівка, зокрема, міститься у частині другій статті 74 Закону України Про виконавче провадження в редакції, яка набула чинності 05 жовтня 2016 року, та відповідно до якої внесені зміни в ЦПК України. Ця редакція нормативного документа підлягає застосуванню у справі відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України.

Відповідно до статей ч. 1 ст. 19, ст. 20 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Верховний Суд у постанові від 20 грудня 2019 року у справі № 697/141/14-ц, провадження № 61-19422св19, вказав, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу, прийнятої у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого документа, незалежно від того, яким органом, в тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 279/3458/17-ц (провадження № 14-543цс17); 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс/18), від 20 вересня 2018 року у справі № 821/872/17 (провадження № 11-734апп18), від 17 жовтня 2018 року у справі № 826/5195/17 (провадження №11-801апп18).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом частини першої статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З матеріалів справи вбачається, що постановою від 10.09.2021 ВП № 65861418 закінчено виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 711/4642/20 щодо визначення ОСОБА_5 способу участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_6 . Пунктом 4 даної постанови визначено, що виконавчий збір, штраф та витрати по цих виконавчих діях виділено в окреме виконавче провадження.

Дані обставини не заперечуються сторонами.

ОСОБА_7 оскаржуються винесені 13.09.2021 постанови у виконавчих провадженнях № 66790119, 66790030,66789849 щодо стягнення з ОСОБА_4 штрафу та виконавчого збору.

Аналіз наведених вище правових положень у сукупності з обставинами цієї справи дають підстави для висновку, що спір з приводу оскарження постанов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, враховуючи те, що оскаржувані постанови були прийняті державним виконавцем як суб`єктом владних повноважень.

За таких обставин, оскільки питання щодо оскарження постанов виконавця, як суб`єкта владних повноважень, віднесено до юрисдикції адміністративного суду, суд приходить до висновку, що провадження у даній справі необхідно закрити.

При цьому скаржнику роз`яснюється, що він має право оскаржити постанови про накладення штрафу в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 255, 256, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження , суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на рішення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко А.Г. про визнання неправомірними рішення державного виконавця з винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_4 штрафу та виконавчих зборів, зобов`язання скасування постанов - закрити.

Роз`яснити право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Повний текст ухвали буде виготовлений 09.05.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Н. М. Кондрацька