Провадження № 2-з/686/154/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Палінчак О.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 686/16658/22, -

встановив:

11 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме: про визнання об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку вказаної квартири.

Окрім того, ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що предметом позову про поділ спільного майна подружжя є вищевказана квартира і існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту може істотно ускладнити та унеможливити ефективний захист прав ОСОБА_1 у разі задоволення позову. Адже не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження вказаної квартири і ОСОБА_1 не зможе захистити або поновити свої права. Окрім того, такий захід забезпечення позову не призведе до обмеження прав відповідача та не завдасть їй шкоди чи збитків.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з частиною 1 статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 Постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на викладене, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в цивільному процесі запроваджено виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Враховуючи, що незабезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у справі № 686/16658/22, та у зв`язку з тим, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 , для забезпечення належного захисту законних прав і охоронюваних інтересів позивача, виникає об`єктивна необхідність у накладені арешту на спірне нерухоме майно.

На підставі викладеного та керуючись ст. 151-153, 353, 354 ЦПК України, суддя -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволити.

Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належать на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Виконання даної ухвали покласти на Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 3).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: О.М. Палінчак