№ 207/268/22
№ 2/207/576/22
13 вересня 2022 року м. Кам`янське
Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Юрченко І.М.
при секретарі: Сівачук А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,
Звертаючись до суду, представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» в обґрунтування уточнених позовних вимог зазначив, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . Право власності позивача на зазначене нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися, серія та номер: реєстр № 40, виданий 19.01.2022, видавник приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Прожуган М.А. та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 295236381 сформований 19.01.2022 приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А.
У квартирі АДРЕСА_1 , яка є власністю ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», зареєстроване місце проживання фізичних осіб - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Фактично в квартирі відповідачі не проживають близько трьох років, не є власниками квартири, зв`язків із житлом не мають і за власною волею звільнили його, що підтверджується наявною заборгованістю з квартирної плати, зі сплати комунальних послуг і з послуг газопостачання-енергопостачання, яка складає в сумі понад сорок три тисячі гривень.
Реєстрація відповідачів в належному позивачу на праві власності житловому будинку позбавляє позивача права вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Як вказує позивач, фактичне місце проживання відповідачів встановити неможливо, позивач вважає необхідним захистити свої майнові права шляхом визнання цих осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
На підставі зазначеного просить: визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку та винесення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Заяву про слухання справи за її відсутністю не надала. Про причини неявки суд не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Заяву про слухання справи за її відсутністю не надала. Про причини неявки суд не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання.
Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі не надали ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними.
Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.
Цільове використання кредиту - проведення розрахунків по договору купівлі-продажу № 4647 від 01.11.2007р., за яким позичальник ОСОБА_1 придбала у власність нерухоме майно (квартира), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Повернення кредиту позичальник зобов`язаний був здійснювати щомісячно рівним платежами в сумі 255,21 Доларів США до 10 числа поточного місяця.
В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 01.11.2007 р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір № 1508-Н, відповідно до якого остання передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Зазначений договір іпотеки посвідчено 01.11.2007р. приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношликом В.В., реєстровий №4649.
Згідно з Договором №GL48N718070_І_3 про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» 17.07.2020 р. та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., реєстровий №509, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за кредитними договорами та договорами іпотеки, в т.ч. щодо боржника ОСОБА_1 (ар.с.9-13).
Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.01.2022 р. право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровано за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися, серія та номер: реєстр № 40, виданий 19.01.2022 приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Прожуган М.А. (арк. с. 7).
Отже, судом встановлено, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» з 19.01.2022 р. дійсно є власником квартири АДРЕСА_1 .
Факт реєстрації відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 підтверджено довідками з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради від 23.02.2022 року №19/2507 та № 19/2509 (ар.с. 35-36) та довідкою № 001159760 про склад сім`ї, наданої ТОВ «Абонент ХХІ» від 19.01.2022 року (ар.с.8).
Відповідно до акту № 268 про не проживання від 16.08.2022 року затвердженого начальником юридичного відділу КП КМР «Добробут», за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично не проживають з 2019 року (ар.с.85).
Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений й його здійсненні.
Так, за ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.34 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації та членів його сім`ї.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 05 листопада 2014 року під час розгляду справи № 6-158цс14, право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Отже після переходу права власності на будинок припинилося і право користування квартирою відповідачем.
При цьому, судом не встановлено жодних правовідносин між сторонами з приводу користування спірним житлом, адже з переходом права власності на нього до позивача відповідачі втратили й право користування вищевказаною квартирою.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 258, 259, 263-265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, такими що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» витрати по сплаті судового збору у сумі 240 грн. 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» витрати по сплаті судового збору у сумі по 1240 грн. 50 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.М. Юрченко