ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9046/21
провадження № 2/753/789/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шаповалової К.В.

за участю секретаря судового засідання Омелянчук О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В

06 травня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява КП "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви позивач вказує, що у зв`язку із несплатою відповідачем коштів за спожиті послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, у неї утворилася заборгованість у сумі 112 836, 62 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/9046/21 між суддями від 06 травня 2021 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Фактично справа була передана судді 11 травня 2021 року.

Ухвалою суду від 22 червня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на 28 липня 2021 року.

Ухвалою суду від 28 липня 2021 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування від КП КМР "Київське міське бюро технічної інвентаризації" відомості, щодо зареєстрованого права власності/користування на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 . Судове засідання було відкладено на 06 жовтня 2022 року на 14:30 год.

Судові засідання призначені на 06 жовтня 2022 року та 23 листопада 2021 року були відкладені.

20 грудня 2021 року на адресу суду надійшла інформація від КП КМР "Київське міське бюро технічної інвентаризації" стосовного того, що право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , не зареєстроване.

24 січня 2022 року судове засідання не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді у період з 24 січня по 3 лютого 2022 року. Згодом судове засідання було призначено на 16 березня 2022 року на 10:00 год.

Судове засідання 16 березня 2022 року не відбулось оскільки, відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. Згодом судове засідання було призначено на 16 червня 2022 року.

Судове засідання призначене на 16 червня 2022 року було відкладено на 03 серпня 2022 року було відкладено у зв`язку з неявкою сторін.

У судове засідання 03 серпня 2022 року сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи, з урахуванням відсутності відомостей щодо зареєстрованого місця проживання (чи останнього відомого), повідомлявся шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Судова влада України.

Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 19 квітня 2018 року № 1200/0/15-18, оприлюднювались у цьому Реєстрі

Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27 грудня 2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Тобто, з 1 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП ««Київтеплоенерго».

11 жовтня 2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) до Додатки до нього, відповідно до яких ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуло права грошової вимоги до боржників, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 1 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 1 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отриманні кредитором за період 1 серпня 2018 до дати укладення цього договору. Перелік договорів, (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг на час виникнення спірних правовідносин визначав Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 24 червня 2004 року № 1875-IV (надалі - Закон № 1875-IV).

Вищевказаний Закон містить визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

За приписами статті 19 Закону № 1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 21 Закону № 1875-IV виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085).

Частина 7 статті 26 цього Закону визначає, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Звертаючись до суду із зазначеним позовом сторона позивача вказує, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання. Внаслідок не оплати наданих послуг у відповідача виникла заборгованість, а саме: за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення в розмірі 27110,34 грн, заборгованість за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 26218,54 грн., заборгованість за спожиті з 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення в розмірі 23818,23 грн., заборгованість за спожиті з 1 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 35689,51 грн, яку просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 .

За приписом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до положення частини четвертої статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

Згідно із статтею 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до умов договору новий кредитор має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у додатку № 1 та/або договору № 2 до договору цесії сплати заборгованостей, право вимоги до яких відступлене цим договором. Крім того новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка, штраф, пеня), 3% річних та інфляційних нарахувань.

Відповідно до договору № 602-18 про відступлення прав вимоги від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» позивач прийняв право вимоги з оплати спожитих до 1 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 26218,54 грн. та з централізованого опалення 27 110,34 грн., що разом складає 53 328,88 грн.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно приписів статтей 317, 322, 360 ЦК України власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц).

При цьому, вимоги позову мотивовані тим, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг.

За відомостями, які надійшли до суду з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» відповідач ОСОБА_1 не значиться зареєстрованою ні за адресою: АДРЕСА_2 , ні за будь-якою за іншою адресою в м. Києві.

Разом із тим, доказів належності квартири АДРЕСА_3 , на праві власності відповідачу матеріали справи не містять.

Інформація з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно не містить жодних відомостей щодо власника зазначеної квартири.

В листі КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» який надійшов до суду 20 грудня 2021 року, зазначено, що згідно з даними реєстраційних книг КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» квартира квартира АДРЕСА_3 , на праві власності не зареєстрована.

Отже, матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач у справі є власником майна за адресою: АДРЕСА_2 , або споживачем послуг з централізованого палення та постачання гарячої води, які надаються позивачем за вказаною адресою.

Відповідно вимог частин першої, другої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтями 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, одним з основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Зважаючи на відсутність доказів того що відповідач був/є власником нерухомого майна або проживав у вказаній квартирі, є її користувачем, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

у задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В. Шаповалова