Справа № 317/669/14-ц
Провадження № 4-с/317/13/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ткаченко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Захаренко А.В.,

представника заявника, адвоката Чалаплюка С.В.,

державного виконавця Штепи К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу боржника ОСОБА_1 в особі адвоката Чалаплюка Сергія Вікторовича на дії головного державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Штепи Катерини Дмитрівни, стягувач: ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла скарга боржника ОСОБА_1 в особі адвоката Чалаплюка Сергія Вікторовича на дії головного державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Штепи Катерини Дмитрівни, стягувач: ОСОБА_2 .

Скарга вмотивована тим, що в провадженні Запорізького РВ ДВС Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження №43010085. В межах зазначеного виконавчого провадження винесено постанови від 27.01.2022 та від 20.06.2022 про арешт коштів боржника. Зазначені постанови направлені до банківських установ, зокрема до АТ «Укрсиббанк» в якому боржник має картковий рахунок НОМЕР_1 (пенсійні картки). Зазначений банківський рахунок використовується боржником виключно для отримання пенсії, що підтверджується виписками банку.

Відповідно до ч.3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до ч.2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат.

Таким чином, законодавством заборонено державному виконавцю накладати арешт на рахунок боржника на який надходять пенсійні виплати, так як чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення таких відрахувань, а тому арешт пенсійних коштів особи, після вирахування з неї сум аліментів за судовим рішенням, позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист.

Ухвалою суду від 06.07.2022 скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 13.07.2022.

13.07.2022 розгляд справи було відкладено в зв`язку із зайнятістю головуючого судді в розгляді кримінальної справи.

01.08.2022 розгляд справи було відкладено в зв`язку із неявкою всіх учасників справи.

Ухвалою суду від 01.08.2022 визнано явку державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) обов`язковою та зобов`язано надати належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження №43010085, розгляд справи відкладено на 09.09.2022.

09.09.2022 до суду надійшли належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №43010085 від державного виконавця Запорізького ВДВС у Запорізькому районі Штепи К.Д.

У судовому засіданні представник скаржника адвокат Чалаплюк С.В. підтримав скаргу із зазначених в ній підстав та просив задовольнити у повному обсязі.

Державний виконавець Штепа К.Д. не погодилась із скаргою та пояснила суду, що арешт накладено обґрунтовано у рамках вимог закону, жодних відомостей від банку про спеціальне призначення вказаного рахунку не надходило.

Вивчивши та проаналізувавши письмові матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч. 3 ст. 450 ЦПК України якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 451 ЦПК України).

Встановлено, що рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 12.03.2014 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 17.02.2014 та досягнення дітьми повноліття.

На виконання рішення суду 26.03.2014 видано виконавчий лист №317/669/14-ц.

Постановою державного виконавця Леніського ВДВС Запорізького міського управління юстиції Вербицькою Л.Г. від 17.04.2014 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

Постановою державного виконавця Запорізького РВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Журбою Н.Ю. від 04.07.2017 прийняте виконавче провадження за виконавчим листом №317/669/14-ц від 26.03.2014, оскільки боржник проживає в с. Відрадне, що є територією Запорізького РВ ДВС.

Постановою державного виконавця Запорізького РВДВС Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савіловою Д.Р. від 27.01.2022 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.23-24).

Постановою державного виконавця Запорізького РВДВС Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Штепою К.Д. від 20.06.2022 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.25-26).

11.05.2022 державним виконавцем Запорізького ВДВС у Запорізькому районі Штепою К.Д. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №43010085, якою на підставі ст. 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області (а.с.27-28).

Відповідно до виписки за картковим рахунком клієнта ОСОБА_1 (пенсійна картка НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2022 по 22.05.2022 зазначений банківський рахунок використовується боржником виключно для отримання пенсії (а.с.22).

Відповідно до наданих матеріалів виконавчого провадження, встановлено, що 06.05.2022 року представник боржника звернувся до державного виконавця із заявою про зняття арешту з карткового рахунку, який призначений для соціальних виплат, на що отримав відмову.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Загальний порядок звернення стягнення на кошти боржника визначено у розділі VII Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч. 2 ст. 48 Закону). При цьому, ст. 48 Закону встановлює перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Частинами 1-3 ст. 56 Закону встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Статтею 59 Закону передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. При цьому, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 1 ч. 4 статі 59 Закону підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Між тим, статтями 68-70 Закону передбачений окремий порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсії та інші доходи боржника.

Так, ст. 68 Закону встановлено умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах(ч. 2 ст. 48 Закону), відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

В свою чергу, згідно з ч.1 ст. 69 Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

За ч. 1 ст. 70 Закону розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч.2 ст. 70 Закону та ч.2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7.10.2009 зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Тобто, держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання пенсії, а відтак, має захищати такі рахунки, виокремлення яких належить до повноважень виконавчої служби, правовою основою діяльності яких, є, зокрема, Конституція України, цей Закон, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Таким чином, накладення виконавцем арешту на весь рахунок заявника (рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «Укрсиббанк»), на який надходять пенсійні виплати є безпідставним, оскільки, чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення таких відрахувань та арешт залишку пенсійних коштів особи, позбавляє її джерел до існування та порушує її конституційне право на соціальний захист (Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 61-11118св19).

Державний виконавець наклав арешт на соціальний рахунок боржника, що виключає можливість власника рахунку користуватися іншою відсотковою частиною таких коштів.

Згідно ч.1ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідност.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На підставі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Врахувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що є неправомірним накладення арешту на картковий рахунок боржника, оскільки на вказаний рахунок надходять кошти у вигляді соціальної виплати.

Таким чином, враховуючи те, що на зазначений заявником картковий рахунок надходять пенсійні виплати, зважаючи на те що державним виконавцем порушено порядок, встановлений, ст. 68-70 Закону щодо умов звернення стягнення на такі виплати, підстави для накладення арешту на весь банківський рахунок (пенсійні кошти) заявника відсутні, а арешт порушує право заявника на отримання коштів для існування та порушує його конституційне право на соціальний захист. Доказів зворотного в матеріалах справи не міститься та суду не надано.

Крім того, слід зазначити, що згідно абз. 2 ч.2 ст. 48 Закону забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Тобто, законодавство забороняє арештовувати кошти на рахунках зі спеціальним режимом використання, але йдеться про спецрахунки підприємств, що займаються, наприклад, виробництвом або постачанням електроенергії, води, опалення тощо.

Статтею 52 Закону встановлено особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця.

Відповідно ч. 3 ст. 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто, рахунок, відкритий на ім`я заявника в банку та на який приватним виконавцем накладено арешт, не є рахунком зі спеціальним призначенням, та такі рахунки, відповідно до ст. 52 Закону належать виключно юридичним особам або фізичним особам-підприємцям, а не фізичним особам та лише у такому разі банк застосовує приписи ч. 3 ст. 52 Закону, тобто, повертає постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення скарги та визнання протиправними дії головного державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Штепи К.Д., яка полягає у накладені арешту на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Укрсиббанк» на ім`я ОСОБА_1 , на який ОСОБА_1 отримує пенсійні виплати, та зобов`язання державного виконавця зняти арешт з цього рахунку.

Керуючись ст. ст. 46, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження»,ст. 12, 13, 80, 81, 89, 175, 260, 447-451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу боржника ОСОБА_1 в особі адвоката Чалаплюка Сергія Вікторовича на дії головного державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Штепи Катерини Дмитрівни, стягувач: ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Штепи Катерини Дмитрівни щодо накладення арешту на рахунок боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а саме: НОМЕР_1 , , код банку НОМЕР_4 АТ «Укрсиббанк» м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, накладені у виконавчому провадженні №43010085 постановою про арешт коштів боржника від 27.01.2022 та постановою про арешт коштів боржника від 20.06.2022.

Зобов`язати головного державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Штепу Катерину Дмитрівну скасувати арешти з рахунку боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а саме: НОМЕР_1 , , код банку НОМЕР_4 АТ «Укрсиббанк» м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, накладені у виконавчому провадженні №43010085 постановою про арешт коштів боржника від 27.01.2022 та постановою про арешт коштів боржника від 20.06.2022.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 14.09.2022.

Суддя М.О. Ткаченко