203/801/22
2/465/2695/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09.05.2022 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (м. Київ, вул. Баггоутівська, 17-21), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» (м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28) про визнання договору недійсним, -

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання кредитного договору № 101385151 від 07.09.2021 року, який був укладений від імені позивача з ТОВ «Мілоан» на суму 17 000 грн., недійсним.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2022 року вказану справу передано до Франківського районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя доходить наступних висновків.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Судовий захист прав споживачів здійснюється загальними судами за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження за позовами фізичних осіб - споживачів товарів, робіт і послуг.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Законом визначено, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011, справа № 1-26/2011, констатовано, що в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII з наступними змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Ураховуючи викладене, суддя вважає посилання позивача на Закон України «Про захист прав споживачів» безпідставним, оскільки у позовній заяві зазначено про те, що вона ніколи не зверталася до фінансової установи та ніколи не укладала кредитного договору для отримання коштів у борг, не отримувала від відповідача коштів, які той вимагає повернути з відсотками, а відтак, позивач не є споживачем, тобто спір виник не на захист її прав як споживача. Крім цього, подавши позовну заяву, позивач не обгрунтувала таку жодними нормами Закону України «Про захист прав споживачів», крім вказівки на нього як підстави для звільнення від сплати судового збору і застосування правил альтернативної підсудності для подачі такого за своїм місцем проживання.

Такого ж висновку дійшов й суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у своїй ухвалі від 21.02.2022 року, якою позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання договору недійсним передано для розгляду за загальними правилами підсудності до Франківського районного суду м. Львова із вказівкою, що даний спір не пов`язаний із захистом прав споживача, у зв`язку з чим правила альтернативної підсудності, визначені ч.5 ст.28 ЦПК України, на нього не поширюються.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З`ясувавши, що позов ОСОБА_1 не стосується захисту її прав як споживача, суддя доходить до переконання про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору встановлена в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ч.2 ст. 185 ЦПК України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відтак, позивачу слід сплатити за подання позовної заяви суму судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. (0,4х2481 грн. (розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб) = 992,40 грн.).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК Львів/Франківський р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0013953, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - *;101; судовий збір, за позовною заявою ОСОБА_1 , Франківський районний суд м. Львова.

Крім цього, із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд визнати недійсним кредитний договір № 101385151 від 07.09.2021 року, який був укладений від імені позивача з ТОВ «Мілоан» на суму 17 000 грн.

Однак, позивачем до позовної заяви не додано оригіналу або належно засвідченої копії вказаного договору. При цьому, не враховано, що відповідно до положень ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно з ч.4 ст.83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Водночас в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до ТОВ «Мілоан», ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» із запитом про надання вказаного договору позивачу з метою подальшого надання його суду і їй було у цьому відмовлено.

З урахуванням наведеного вище, вважаю, що подану позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для виправлення вказаних недоліків, зокрема сплати судового збору та надання суду оригіналу або належним чином завіреної копії договору № 101385151 від 07.09.2021 року, або доказів звернення до відповідачів із запитом про отримання вказаного договору та неможливості його отримання самостійно.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (м. Київ, вул. Баггоутівська, 17-21), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» (м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, корпус 28) про визнання договору недійсним залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення копії ухвали.

Попередити позивача, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Величко О.В.