ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 січня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/7053/21

Головуючий у першій інстанції - Карапута О. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/189/22

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Бивалькевич Т.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

треті особи: приватні нотаріуси Чернігівського міського нотаріального округу Куранков Костянтин Миколайович, Баглай Андрій Іванович ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 ,

на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 жовтня 2021 року; час, місце ухвалення і дата складання повного її тексту: 04.10.2021, м. Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 р. представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , в якому просив:

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.10.2019, зареєстроване в реєстрі за № 856;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 22.10.2019, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковим К.М. за реєстровим № 858;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаної квартири від 26.06.2021, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглаєм А.І., зареєстрований в реєстрі за № 508;

- витребувати від малолітньої ОСОБА_4 законний представник якої - ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_1 вказану квартиру.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що квартира незаконно вибула з власності ОСОБА_1 . Так:

- згідно з вищевказаним договором купівлі-продажу від 22.10.2019, ОСОБА_2 , діючи від імені позивача на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом нотаріального округу м. Москва Луговським К.А. 23.12.2017 за реєстровим № 2-4151, відчужив квартиру АДРЕСА_1 , яка належала померлій матері позивача ОСОБА_8 , але ОСОБА_1 не уповноважувала ОСОБА_2 на вчинення будь-яких дій від її імені і названу довіреність не підписувала;

- зі згаданого договору купівлі-продажу від 22.10.2019 позивач дізналась, що спірна квартира належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковим К.М. 22.10.2019. Однак вона не зверталася з заявами про прийняття спадщини, про яку йдеться, до нотаріусів, які здійснюють діяльність в Україні;

- 26.06.2021 укладено договір купівлі-продажу, за яким спірна квартира незаконно відчужена ОСОБА_3 ОСОБА_4 , в інтересах якої діяла її мати - ОСОБА_7 .

23.09.2021 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Заява обґрунтована необхідністю недопущення подальшого відчуження спірної квартири, неодноразово відчуженої на підставі оспорюваних ОСОБА_1 договорів, та що окрім визнання недійсними зазначених вище договорів купівлі-продажу заявлено і вимогу про витребування спірної квартири із чужого незаконного володіння.

Оскаржуваною ухвалою заяву задоволено:

- накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , у вигляді заборони її відчуження,

- застосовано зустрічне забезпечення: визначено ОСОБА_1 , громадянці Російської Федерації, розмір зустрічного забезпечення у сумі 107086 грн 00 коп. і її зобов`язано внести вказану суму на депозитний рахунок Новозаводського районного суду м. Чернігова у строк, що не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали; зобов`язано ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали надати суду документи, що підтверджують сплату суми зустрічного забезпечення і їй роз`яснено вимоги ч. 10 ст. 154 ЦПК України.

Постановляючи вказану ухвалу в частині застосування зустрічного забезпечення, суд І інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, так як згідно з матеріалами справи позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України і майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача або іншої особи, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Суд також зазначив, що застосування зустрічного забезпечення у розмірі вартості спірної квартири є доцільним в силу ч. 1 ст. 159 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу в частині застосування зустрічного забезпечення, виключивши з ухвали вказівки про його застосування. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлювальної шкоди учасникам справи, та що відсутні обставини, визначені ст. 154 ЦПК України як обов`язкові підстави застосування зустрічного забезпечення. Так:

- суд не зазначив, яку шкоду буде спричинено ОСОБА_4 в результаті задоволення заяви про забезпечення позову;

- застосоване судом зустрічне забезпечення є неспівмірним із заходами забезпечення позову та унеможливлює виконання заходів забезпечення позову, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернувся до суду;

- позивач є пенсіонером, її матеріальний стан не дозволяє внести грошові кошти у визначеному в оскаржуваній ухвалі розмірі для виконання зустрічного забезпечення.

Від приватних нотаріусів Чернігівського міського нотаріального округу Куранкова К.М. та Баглая А.І. надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

У судовому засіданні представники ОСОБА_1 - ОСОБА_6 та адвокат Новик М.С. підтримали апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

У справі встановлено таке.

ОСОБА_1 зареєстрована і фактично мешкає у м. Бердськ Новосибірської обл. Російської Федерації, що жодним з учасників справи не оспорюється.

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.10.2019, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковим К.М. за реєстровим № 856, ОСОБА_1 отримала у спадщину після смерті матері ОСОБА_8 квартиру, про яку йдеться (арк. 24).

22.10.2019 ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 за довіреністю, посвідченою 23.12.2017 нотаріусом нотаріального округу міста Москва Луговським К.А. за реєстровим № 2-4151, продав згадану квартиру ОСОБА_3 за 446125 грн 00 коп., що підтверджується копією відповідного договору купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковим К.М., реєстровий № 858 (арк. 16-19).

ОСОБА_3 продано вказану квартиру ОСОБА_4 , від імені якої діяла мати - ОСОБА_7 , за 107086 грн 00 коп., що підтверджується копією укладеного ними договору відповідного змісту від 26.06.2021, який посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглаєм А.І., реєстровий № 508 (арк. 20-23).

Справа не містить доказів того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, та обставини справи, суд доходить таких висновків.

У п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно, що знаходиться у відповідача чи в інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженні ним.

Метою вжиття заходів із забезпечення позову є уникнення вірогідного порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання судового рішення у разі задоволення позову. Отже арешт нерухомого майна не спричиняє обмеження в користуванні ним, а лише обмежує право відповідача розпоряджатися цим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Згідно з ч. 3 цієї статті, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

- позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові (п. 1);

- суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові (п. 2).

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

- надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів (п. 1);

- вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову (п. 2).

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Отож зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування можливих відповідача збитків, що має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути у результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Виходячи з зазначених вище норм, для застосування зустрічного забезпечення суд має встановити співмірність застосованого заходу забезпечення позову з розміром збитків, які може понести відповідач.

Висновок суду І інстанції про застосування зустрічного забезпечення є хибним, виходячи з такого:

- ОСОБА_1 стверджує, що не має можливості внести визначену судом І інстанції суму зустрічного забезпечення, оскільки її матеріальний стан не дозволяє внести таку суму коштів. Заперечень проти цього твердження суд не отримував;

- арешт квартири, про яку йдеться, не позбавляє ОСОБА_4 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_7 , права користуватися цією квартирою;

- з наявних у справі матеріалів не вбачається, що відповідачі можуть понести які-небудь збитки у зв`язку з арештом спірної квартири у виді заборони її відчуження. З мотивувальної частини оскаржуваної ухвали не вбачається, що місцевим судом встановлено обставини, які вказують на можливість спричинення відповідачам у справі таких збитків і суд не зазначив, яких саме збитків завдасть ОСОБА_4 застосоване ним забезпечення позову;

Отож ухвала в оскаржуваній частині не відповідає нормам процесуального права, що регулюють спірні правовідносини. Тому ця ухвала підлягає зміні шляхом виключення з її мотивувальної та резолютивної частин вказівки про застосування зустрічного забезпечення.

В іншій частині ухвала не оскаржується і суд не встановив підстав для перегляду її в цій частині у порядку ч. 4 ст. 367 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 жовтня 2021 року змінити, виключивши з її мотивувальної та резолютивної частин вказівки про застосування зустрічного забезпечення, яким зобов`язано громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Новозаводського районного суду м. Чернігова у строк, що не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали, розмір зустрічного забезпечення у сумі 107086 грн 00 коп. та надати суду у цей же строк документи, що підтверджують сплату суми зустрічного забезпечення.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 09.05.2022.

Головуючий: Судді: