Номер провадження: 22-ц/813/3125/22
Справа № 503/1296/20
Головуючий у першій інстанції Калашнікова Т. О.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Комлевої О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 13 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» (АТ «Одесаобленерго») до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року, Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі» (АТ «Одесаобленерго») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 13 квітня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» (колишня назва АТ «Одесаобленерго») до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі», , юридична адреса: м. Одеса, вул. М. Боровського, 28-б, шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, у розмірі 40 461 (сорок тисяч чотириста шістдесят однієї) гривні 80 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі», , юридична адреса: м. Одеса, вул. М. Боровського, 28-б, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2102 (двох тисяч сто двох) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Кодимського районного суду Одеської області від 13 квітня 2021 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі зверненням до суду та розглядом справи.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч. 1 ст. 368, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274, ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України).

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції, вищезазначеним вимогам закону в повній мірі відповідає, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Renault Premium 450» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та причепу «Meusburger MPS-3» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . Ці обставини підтверджуються копією свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 (а.с.7).

З копії рапорту помічника чергового Кодимського ВП Балтського ВП ГУ НП в Одеській області (а.с.100) вбачається, що 22.09.2019 року отримано повідомлення по телефону та зареєстровано за №2231 від 22.09.2019 року як ДТП про те, що 22.09.2019 року о 10 годині 51 хвилині до Кодимського ВП надійшло повідомлення по телефону диспетчера Подільської РЕМ про те, що 22.09.2019 року о 10 годині 00 хвилин водій транспортного засобу «МАН», рухаючись по вул. Промисловій у м. Кодима, не впоравшись з керуванням, здійснив зіткнення з електропідстанцією.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 367506, складеного 22.09.2019 року інспектором СРПП Кодимського ВП лейтенантом поліції Горшою П.Р. (а.с.98), 22.09.2019 року о 10 годині 00 хвилин у м. Кодима Одеської області по вул. Новоселів водій ОСОБА_1 залишив автомобіль марки «Renault Premium 450» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом «Meusburger MPS-3» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , на покаті, не поставивши відкати та не впевнившись у справності стоянкового гальма, в результаті чого транспортний засіб самостійно покотився та здійснив зіткнення з опорою №22, тим самим порушивши п.2.3 «б» та п.31.4.1, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Згідно довідки АТ «ДТЕК «Одеські Електромережі» №302/21/03-1 від 05.02.2021 року ПЛ-10 кВ «Маслозавод», інвентарний №700154090; ТП 183, інвентарний №70016307, з місцем розташування по вул. Новоселів (автодорога) в місті Кодима та трансформатор ТМ 100 (заводський №44489), інвентарний №783154130 з місцем розташування по вул. Мельниченка (Калініна) в місті Кодима, знаходяться на балансі АТ «ДТЕК Одеські Електромережі».

Згідно акту обстеження стану споруди ПЛ 10 кВ Маслозавод ТП 183, що був складений 22.09.2019 року начальником РЕМ Авраменком В.А., інженером ВТГ Бушанською Т.В. та майстром РМ ОСОБА_3 , у зв`язку із її знищенням, з фотоілюстраціями (а.с.8-14), було виявлено пошкодження опори №22 при землі, трансформатора ТМ ТМ-63 кВА та фундаменту КТП 183, що мали місце внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_1 . Крім того, зі змісту вказаного акту вбачається, що для подальшої експлуатації цього об`єкта розподілу електроенергії необхідно замінити опору, провести монтаж проводів ПЛ 10 кВ «Маслозавод», замінити трансформатор ТМ-63 кВА та виконати ремонт фундаменту на КТП 183.

Відповідно до акту оцінки збитків, які завдано суб`єкту господарювання АТ «Одесаобленерго» від 22.09.2019 року (а.с.15), що був складений внаслідок знищення ПЛ 10 кВ Маслозавод» №22, ТП 183 (м. Кодима) залізобетонна опора, ТП 183, акту приймання виконаних будівельних робіт (а.с.16-17) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2019 року, матеріальний збиток, який був завданий позивачу внаслідок наїзду на опору №22 на ПЛ 10 кВ «Маслозавод», ТП 183 та трансформатор ТМ 100 кВ потужністю 63 кВА становить суму в розмірі 40461,81 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, районний суд виходив з того, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження факт дорожньо-транспортної пригоди за участі водія ОСОБА_1 , що відбулася 22.09.2019 року о 10 годині 00 хвилин у м. Кодима по вул. Новоселів, в результаті якої пошкоджено опору №22, трансформатор ТМ ТМ-63 кВА та фундамент КТП 183. При цьому судом також зазначено, що ОСОБА_1 та його представник не надали суду жодного доказу про те, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Крім того, заперечуючи проти поданих АТ «Одеські Електромережі» доказів, з боку відповідача ОСОБА_1 не надано будь-яких доказів на їх спростування. За таких обставин, суд дійшов висновку, що саме відповідач ОСОБА_1 як власник джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, повинен відповідати за завдану АТ «Одеські Електромережі» шкоду.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим і немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом ч.ч.1,5 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За приписами ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.1 ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судовим розглядом справи встановлено, що 07.10.2019 року начальник Кодимського РЕМ Авраменко В.А. звернувся до начальника Кодимського ВП із заявою про вжиття заходів щодо встановлення винної особи за фактом ДТП, що мала місце 22.09.2019 року та в результаті якої прийшли у непридатність вищевказані об`єкти розподілу електроенергії.

Судом також встановлено, що з листа Кодимського відділення поліції Балтського відділу поліції № 41/1/6399 від 11.10.2019 року (а.с.19) вбачається, що за результатами проведеної перевірки було встановлено, що 22.09.2019 року о 10 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 у м. Кодима по вул. Новоселів залишив власні автомобіль марки «Renault Premium 450» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом «Meusburger MPS-3» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 на покаті, не поставивши відкати та не впевнившись у справності стоянкового гальма, в результаті чого автомобіль самостійно покотився та здійснив зіткнення з опорою №22, на ПЛ-10 кВ Маслозавод ТП №183, яка в подальшому пошкодила щит та силовий трансформатор ТМ 10/0,4 кВ потужністю 63 кВА. В результаті ДТП автомобіль, електрична опора, щит КТП та силовий трансформатор отримали механічні пошкодження.

Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 10.02.2020 року ОСОБА_1 визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (а.с.137-140)

Апеляційний суд погоджується із висновком районного суду, що у справі наявні письмові докази щодо підтвердження факту дорожньо-транспортної пригоди саме за участі водія ОСОБА_1 , що відбулася 22.09.2019 року о 10 годині 00 хвилин у м. Кодима по вул. Новоселів, в результаті якої пошкоджено опору №22, трансформатор ТМ ТМ-63 кВА та фундамент КТП 183, у звязку із чим висновок районного суду про задоволення позову Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» є обґрунтованим та вірним.

У доводах апеляційної скарги, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилається на те, що в матерілах справи відсутні докази про те, що «ДТЕК Одеські електромережі» є правонаступником Акціонерного товариства «Одесаобленерго».

Проте вказані доводи є безпідставними, оскільки у відповідності до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що було внесено зміни в частині зміни найменування Акціонерного товариства «Одесаобленерго» та зареєстровано нове найменування товариства, а саме: Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі», .

Посилання апелянта на закриття провадження у справі №142/904/19 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у звязку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, що на думку апелянта унеможливлює віднесення прчетності ОСОБА_1 до вказаної події, як такої яка взагалі мала місце є також необгрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

Так, частинами 5, 7 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Значення терміну «подія» пов`язане з відбуттям факту адміністративного правопорушення, за яке Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність. Під юридичним складом адміністративного проступку, зазвичай, розуміють визначену адміністративно-правовими нормами сукупність ознак, що характеризують зовнішню і внутрішню сторони правопорушення і дають можливість кваліфікувати певне діяння саме як те чи інше конкретне адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 10.02.2020 р. по справі №142/904/19 було визнано невинуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за порушення правил дорожнього руху, через неналежне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення Кодимським ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області.

Проте, апеляційний суд зазначає, що вищенаведене не виключає наявність шкоди, яка була завдана джерелом підвищеної небезпеки - належним відповідачеві транспортним засобом «Renault Premium 450» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Отже, недодержання працівниками Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. №1395, під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №367506 від 22.09.2019 р. не може бути підставою для визначення відсутності самого факту наявності шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Більш того, з наявної у матеріалах даної справи - копії адміністративної справи №142/904/19 стосовно ОСОБА_1 , направленої Піщанським районним судом Вінницької області на виконання ухвали Кодимскього районного суду Одеської області від 02.02.2021 року вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №367506 від 22.09.2019 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», ОСОБА_1 зазначив: «здійснив зіткнення в електроопору» (а.с. 48).

Статтею 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем ОСОБА_1 не надано жодних доказів, що шкоду завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, саме ОСОБА_1 відповідає за завдану АТ «ДТЕК Одеські електромережі» шкоду.

Окрім того, заперечуючи проти поданих АТ «Одеські Електромережі» доказів, з боку відповідача ОСОБА_1 також не надано будь-яких доказів на їх спростування.

Безпідставними є і посилання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на те, що подаючи позовну заяву до суду, позивач не надав жодного належного та допустимого доказу того, що саме він являється власником, розпорядником, користувачем чи балансоутримувачем вказаного ним пошкодженого майна, з якого часу та чим це підтверджується, що, на думку апелянта, в подальшому також унеможливлює підтвердження його права влсаності, права користування чи утримання та стягнення коштів за завдану шкоду.

Так, ретельно перевіривши матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що заперечуючи проти відзиву на позовну заяву, позивачем 10.03.2021 року було подано до районного суду «Відповідь на відзив», в додатках до якого поивачем додано довідку від 05.02.2021 року №301/21/03-1 (а.с. 156-159 зворот), з якої вбачається, що Рішенням Кодимської міської ради №487-// від 27.11.2007 року було затверджено Проект землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду земельних ділянок, фактично зайнятих об`єктами розподілу позивача в Кодимському районі Одеської області. Актом від 01.12.2008 р. було визначено межі земельних ділянок в натурі (на місцевості), що були передані в довгострокову оренду, зайнятих, серед іншого, пошкодженими ПЛ -10 кВ «Маслозавод», ТП 183, трансформатору ТМ-100, які знаходяться на балансі АТ «ДТЕК Одеські електромережі», а тому доводи апеляційної скарги в цій частині також спростовуються матеріалами справи.

Щодо посилань апелянта стосовно неналежності Акту обстеження від 22.09.2019 р., Акту оцінки збитків від 22.09.2019 р. та Акту приймання виконаних робіт від 23.09.2019 р. апеляційний суд зазначає наступне.

Так, відповідно до 7.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. №312 із змінами (далі - ПРРЕЕ) електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.

Відповідно до договору споживача про розподіл електричної енергії, який є публічним договором приєднання та розміщений на офіційному сайті Компанії, АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператор системи розподілу зобов`язаний забезпечувати утримання мереж у задовільному стані для задоволення потреб споживача в електричній енергії.

Отже, АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператор системи розподілу, зобов`язаний забезпечувати утримання власних мереж у задовільному стані для здійснення розподілу електричної енергії споживачам.

Як було зазначено в позові, 22.09.2019 р. комісією АТ «ДТЕК Одеські електромережі» було складено Акт обстеження стану споруди ПЛ 10 кВ Маслозавод ТП 183, у відповідності до якого, при ДТП пошкоджена опора №22 на ПЛ 10 кВ Маслозавод, ТП 183 та трансформатор ТМ 10/0,4 кВ потужністю 63 кВА.

Також, 22.09.2019 р. комісією позивача було складено Акт оцінки збитків, які завдано АТ «ДТЕК Одеські електромережі» в результаті ДТП на ПЛ 10 кВ Маслозавод оп.№22, ТП 183, яке сталось 22.09.2019 року, у відповідності до якого розмір завданих АТ «ДТЕК Одеські електромережі» збитків склав 40 461,80 грн.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, спростовуючи аргументи, які були викладені у відзиві ОСОБА_1 , АТ «ДТЕК Одеські електромережі» зазначив, що вказаний розрахунок було зроблено із урахуванням всіх видів робіт, які необхідно вчинити, а також витрат, які необхідні для відновлюваних робіт щодо пошкоджених опори №22 на ПЛ 10 кВ Маслозавод, ТП 183 та трансформатору ТМ 10/0,4 кВ потужністю 63 кВА. Розрахунок було проведено із врахуванням усереднених цін на будівельні матеріали, вироби та конструкції, із врахуванням ДСТУ, цін які відповідають даним, рекомендованим Мінрегіонбудом, ресурсних кошторисних норм часу на проведення ремонту енергетичного обладнання, на ремонт основного та допоміжного обладнання, на ремонт и технічне обслуговування електричних мереж та ін, що також підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 23.09.2019 р., наданої позивачем до суду першої інстанції (а.с. 160).

Позивачем також було зазначено, що враховуючи вимоги ПРРЕЕ, умови публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, АТ «ДТЕК Одеські електромережі» якомога швидше власними силами було здійснено ремонтні роботи для забезпечення утримання електричних мереж в належному стані для задоволення потреб споживачів, а в Акті приймання виконаних робіт від 23.09.2019 р. перелічені всі види робіт, які вчинялись, а також витрати, які використали для відновлюваних робіт щодо пошкоджених опори №22 на ПЛ 10 кВ Маслозавод, ТП 183 та трансформатору ТМ 10/0,4 кВ потужністю 63 кВА.

Отже, задля проведення ремонтних робіт в найкоротші строки, своєчасного, оперативного реагування на ситуацію, яка склалася, та забезпечення розподілу електричної енергії споживачам АТ «ДТЕК Одеські електромережі» було проведено відновлювані роботи щодо пошкоджених опори №22 на ПЛ 10 кВ Маслозавод, ТП 183 та трансформатору ТМ 10/0,4 кВ потужністю 63 кВА.

Положеннями статті 12 ЦПК України встанолвено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід зазначити, що в порушення наведених вище норм, відповідачем не було надано як до суду першої інстанції так і до суду апеляційної інстанції доказів на спростування обставин, викладених у доказах позивача, а саме в Акті обстеження від 22.09.2019 р., Акті оцінки збитків від 22.09.2019 р. та Акті приймання виконаних робіт від 23.09.2019 р.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 15 січня 2020 року у справі №145/1330/17.

Дана справа згідно п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подачі позову до суду. Критерій віднесення справи до малозначної (п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) є автоматичною підставою віднесення справи до такої категорії.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 13 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» (АТ «Одесаобленерго») до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 14.10.2022 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: О.С. Комлева

Л.А. Гірняк