ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 лютого 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/5890/21

Головуючий у першій інстанції - Супрун О. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/204/22

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Поклада Д.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 вересня 2021 року; час і дата складання повного його тексту: не зазначено, місце ухвалення: м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі за текстом - ГУ ПФУ в Чернігівській обл.), в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на заборгованість цього Управління з пенсійних виплат його матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 85501 грн 14 коп. та стягти її з відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на недоодержану нею пенсію. ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , відповідно до якого він успадкував недоотриману нею пенсію за період з 21.09.2017 по 31.03.2020 в розмірі 151899 грн 80 коп. Позивачу 21.11.2020 виплачено недоотриману матір`ю пенсію в розмірі 144393 грн 54 коп. за період з 10.11.2017 по 31.03.2020. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.03.2021 з ГУПФУ в Чернігівській обл. на користь ОСОБА_1 стягнуто недоотриману спадкодавцем пенсію в сумі 7506 грн 26 коп. Однак виплату їй пенсії відповідачем припинено з 01.04.2016, а не з 21.09.2017, як то зазначено у наданій нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом довідці про розмір недоотриманої ОСОБА_2 пенсії. Отже ГУ ПФУ в Чернігівській обл. неправомірно зменшило період недоотриманої спадкодавцем пенсії та її розмір. Позивач вважає, що недоотримана матір`ю пенсія за період з 01.04.2016 по 20.09.2017 в сумі 85501 грн 14 коп. повинна увійти до складу спадщини.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 визнано право власності на недоотриману померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 пенсію у сумі 69953 грн 10 коп. за період з 01.04.2016 по 20.09.2017 і на користь ОСОБА_1 її стягнуто з ГУ ПФУ в Чернігівській обл., а також 742 грн 93 коп. на відшкодування сплаченого судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Ухвалюючи це рішення, суд І інстанції виходив з того, що належні ОСОБА_2 суми пенсії, не одержані нею за життя з незалежних від її волі причин та у зв`язку з смертю, підлягають виплаті позивачеві як такі, що входять до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ГУПФУ в Чернігівській обл. просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Доводи скарги зводяться до того, що:

- суд І інстанції проігнорував положення ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими без обмеження будь-яким строком виплачуються нараховані суми пенсії за минулий час, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію. В інших випадках нараховані суми пенсії виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії;

- судом не взято до уваги, що розмір недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, який підлягає виплаті ОСОБА_1 , належить зменшити виходячи з дати звернення за її виплатою до територіального органу Пенсійного фонду України. Оскільки звернення позивача за отриманням недоотриманої ОСОБА_2 пенсії мало місце 11.11.2020, то належний йому до виплати розмір недоотриманої ОСОБА_2 пенсії становить 144393 грн 54 коп. за період з 10.11.2017 по 31.03.2020, який йому вже виплачено.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив відхилити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

У справі встановлено таке.

Згідно з копією свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк (арк. 23); з відзиву ГУ ПФУ в Чернігівській обл. на позовну заяву ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_2 мала статус внутрішньо переміщеної особи (арк. 48, зворот).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.11.2020, виданого державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим № 1-2273, спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є її син - позивач ОСОБА_1 (його копія на арк. 28).

Позивачу за його заявою від 11.11.2020 виплачено недоотриману матір`ю пенсію в розмірі 144393 грн 54 коп. за період з 10.11.2017 по 31.03.2020 (за три роки до звернення за отриманням пенсії відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), що вбачається з листа відповідача позивачеві від 25.11.2020 № 4510-5109/М-02/8-2500/20 (арк. 29).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.03.2021, яке набрало законної сили 13.04.2021, з ГУ ПФУ в Чернігівській обл. на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом стягнуто недоотриману ОСОБА_2 пенсію за період з 10.11.2017 по 31.03.2020 в сумі 7506 грн 26 коп. (арк. 51 зворот - 54).

З довідки ГУ ПФУ в Чернігівській обл. без номера від 15.06.2021 убачається, що за період з 01.04.2016 по 20.09.2017 за особовим рахунком ОСОБА_2 № НОМЕР_1 обліковується невиплачена пенсія в сумі 69953 грн 10 коп. (арк. 50, 69). Факт її невиплати як спадкодавцеві, так і спадкоємцю жодним з учасників справи не оспорюється.

Аналізуючи надані докази і правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Згідно з ст. 1227 ЦК України, суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Стаття 52 цього Закону встановлює, що сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього ж Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

З наявних у справі доказів неможливо дійти висновку, що ОСОБА_2 з власної вини не отримувала пенсію з 01.04.2016 по дату її смерті.

Встановлений ч. 2 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шестимісячний строк звернення за виплатою недоотриманої померлою ОСОБА_2 суми пенсії ОСОБА_1 не пропущено.

З викладеного випливає, що останній має право на виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.04.2016 по 20.09.2017. Визначений місцевим судом її розмір учасниками справи не оспорюється. У свою чергу апеляційний суд не встановив підстав для перегляду рішення в цій частині у порядку ч. 4 ст. 367 ЦПК України.

Заперечення ГУПФУ в Чернігівській обл. проти позову та доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать встановленим у справі обставинам і визначеним відповідно до них правовідносинам. Крім того, апеляційний суд виходить з того, що на законодавчому рівні не існує механізму отримання пенсій особами, які проживають на тимчасово окупованих територіях і яким припинено її виплату саме у зв`язку з тимчасовою окупацією цих територій.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Ідентифікаційні дані учасників справи наведено у рішенні суду І інстанції.

Повну постанову складено 09.05.2020.

Головуючий: Судді: