Справа № 287/329/18-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Олевськ

Олевський прайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Кононихіної Н. Ю.

при секретарі Остапчук О.М.

прокурор Горпиніч В.В.

представник відповідача Осика Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олевськ заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 ; треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Укртрансбезпеки у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Державної казначейської служби України у Біляївському районі Одеської області про стягнення плати, за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом,-

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду надійшла заява відповідача про перегляд заочного рішення Олевського районного суду Житомирської області від 19.09.2019 року.

Вказаним рішенням Олевським районним судом Житомирської області було винесено заочне рішення у справі № 287/329/18-ц за позовною заявою заступника керівника Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області (далі - Позивач), в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, до ОСОБА_1 (далі - Відповідач), треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Державної казначейської служби України у Біляївському районі Одеської області, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України 17822,22 грн., плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір у сумі 1762,00 грн.

Представник позивача (прокурор Горпиніч В.В.) в судовому засіданні просив залишити дану заяву без задоволення.

Представник відповідача (заявника) ОСОБА_2 підтримав дану заяву, просив скасувати заочне рішення та призначити справу до судового розгляду.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з`ясувавши обставини, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви з наступних мотивів.

Судом встановлено, що заочним рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 19.09.2019 року у справі № 287/329/18-ц за позовною заявою заступника керівника Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області (далі - Позивач), в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, до ОСОБА_1 (далі - Відповідач), треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Державної казначейської служби України у Біляївському районі Одеської області, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України 17822,22 грн., плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір у сумі 1762,00 грн.

Відповідно до положень ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження

Згідно ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до описової частини рішення Олевського районного суду від 19.09.2019 року відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Осика Ю.П., який діє на підставі Договору «Про надання правової допомоги» від 19.03.2019 до суду повторно не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені судом у встановленому ст. ст. 128, 130 ЦПК України порядку. Клопотань про відкладення судового розгляду на час судового розгляду справи та оголошення рішення суду на адресу Олевського районного суду не надходило. Проте стороною відповідача було надіслано до суду відзив на позов.

Суд критично відноситься до доводів представника відповідача ОСОБА_2 про те, що він з поважних причин не прибув у судове засідання від 19.09.2019 року по справі № 287/329/18-ц, так як знаходився у судовому засіданні на розгляді цивільної справи №571/405/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів у Рокитнівському райсуді Рівненської області, так як представник відповідача ОСОБА_2 пояснив суду, що поїхав у судове засідання для розгляду справи № 571/405/19, бо його підзахисний поспішав із розглядом справи, тому що мав їхати до Америки, однак рішення суду від 19.09.2019 року по справі №571/405/19 відсутнє, документи про поїздку в Америку підзахисного по справі №571/405/19 відсутні, тобто адвокат Осика Ю.П. не довів суду поважність причин неявки в судове засідання від 19.09.2019 року по справі №287/329/18-ц з урахуванням тривалого часу розгляду справи, постійних неявок в судове засідання відповідача та його представника.

А тому твердження відповідача, викладені у заяві про перегляд заочного рішення Олевського районного суду від 19.09.2019 щодо поважності причин неявки у судове засідання, суд вважає необґрунтованими.

Щодо заперечень відповідача проти позовних вимог Позивача, які викладені у Заяві про перегляд заочного рішення від 18.10.2019 року судом встановлено наступне.

У своїй заяві відповідач, звертає увагу суду на те, що прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може захищати інтереси держави.

Враховуючи, що Державна служба України з безпеки на транспорті виконує державні функції і лише Держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який державний орган здійснює ці повноваження, розширене тлумачення способів здійснення повноважень державним органом не допускається.

Конституцією України, законами України чітко не визначено повноважень Укртрансбезпеки щодо звернення до суду з позовом про стягнення грошових коштів за проїзд транспортного засобу з перевищенням нормативних вагових параметрів.

Таким чином поняття «вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд» не є тотожним із поняттям «має право звертатися до суду з позовом про стягнення плати за проїзд» та не підлягає розширеному тлумаченню. Укртрансбепеки як орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах упродовж тривалого часу заходів до стягнення коштів в у судовому порядку не вживало та не буде вживати, що підтверджується листом Управлінням Укртрансбезпеки у Одеській області № 6118/1-31-18 від 06.07.2018.

Також, в заяві відповідач зазначає, що Позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_1 особисто являється перевізником великовагового вантажу, оскільки на його ім`я лише зареєстрований автомобіль марки МАЗ 54323032, а бортовий тентований напівпричіп марки МАЗ 9758, - на ім`я ОСОБА_5 .

Існують достатні правові підстави для стягнення саме з ОСОБА_1 , як власника транспортного засобу НОМЕР_1 , 22 грн. як суми еквівалентної 560,00 євро станом на 25.11.2017 (560,00x31,8254 = 17822,224), в рахунок здійснення плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування в судовому порядку.

Наведені обставини та висновки підтверджуються в своїй сукупності та взаємозв`язку належним чином засвідченими копіями листа Управління Укртрансбезпеки в Одеській області 6118/1-31-18 від 06.07.2018, акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.11.2017, акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів серія ВН № 0153297 від 25.09.2017, чеку зважування № 225349, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 25.11.2017, розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 25.11.2017, направлення на рейдову перевірку № 026242 від 17.11.2017, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 2559-МХ від 16.06.2017, копією наказу Державної служби України з безпеки на транспорті № 1108 від 16.11.2017.

Крім того, в заяві відповідач зазначає, що існує довіреність від ОСОБА_5 від 03.02.2011 щодо представлення відповідачем його інтересів у т.ч. з наданими правами, включаючи передоручення, стосовно бортового тентованого напівпричепу марки МАЗ 9758, а також Договір оренди №1 вказаного автомобіля від 01.10.2017 укладеного між Відповідачем та ОСОБА_6 .

Про наявність такого договору водій ОСОБА_7 не повідомляв інспекторів управління Укртрансбезпеки у Одеській області при проведені перевірки.

Згідно з пунктом 23 ПКМУ № 879 (постанова КМУ від 27 червня 2007 р. № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг») власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь- який інший спосіб.

Відповідно до пункту 28 ПКМУ № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Перевізник має право на відшкодування вантажовідправником чи замовником коштів, внесених у рахунок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.

Таким чином, саме Відповідач як власник великогабаритного транспортного засобу має сплатити визначену суму плати за проїзд автомобільними дорогами транспортного засобу, вагові параметри якого перевищують нормативні, оскільки саме його транспортний засіб завдає шкоди автомобільним дорогам внаслідок такого перевищення.

Крім того, Відповідач зазначив, що на його адресу та ім`я не надходили від Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Державної казначейської служби України у Біляївському районі Одеської області, докази направлення - розрахунку плати за проїзд, акт перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, у зв`язку з чим, він фактично не міг реалізувати своє конституційне право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та їх посадових і службових осіб в порядку передбаченому законом.

Жодні докази оскарження відповідачем розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відсутні. Зокрема, статтею 40 Конституції України передбачено право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Статтею 17 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що скарга на дії, що оскаржуються, може бути подана до органу або посадовій особі вищого рівня протягом одного року з моменту його прийняття, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення громадянина з прийнятим рішенням. Скарги, подані з порушенням зазначеного терміну, не розглядаються. Пропущений з поважної причини термін може бути поновлений органом чи посадовою особою, що розглядає скаргу. Рішення вищого державного органу, який розглядав скаргу, в разі незгоди з ним громадянина може бути оскаржено до суду в термін, передбачений законодавством України.

Відомостей щодо оскарження відповідачем дій управління Укртрансбезпеки у Одеській області в порядку відомчого контролю чи шляхом звернення до суду з позовом не має.

Вищевказані факти відсутності у ОСОБА_1 звернень в порядку відомчого контролю свідчить про те, що відповідач був згоден з діями управління Укртрансбезпеки у Одеській області та на підставі ст.40, ст. 55 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про звернення громадян», ст.5, ст. 19 Кодексу Адміністративного судочинства України, останнім їх дії у встановленому Законом порядку та строки не оскаржено.

Відтак, у даному випадку приходимо до висновку про те, що посадовими особами управління Укртрансбезпеки здійснено перевірку відповідно до вимог чинного законодавства дотриманням порядку державного контролю на автомобільному транспорті, були з`ясовані всі обставини, які мали значення для розрахунку плати за проїзд.

Відповідачем не дано жодного доказу про те, що порушення були усунені ним самостійно, і транспорт продовжив рух до місця призначення (розвантаження) з належними ваговими параметрами вантажу.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 (постанова КМУ від 8 листопада 2006 р. № 1567 «Про затвердження Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)») у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт.

Водночас, відсутнє положення, що такий акт складається у двох примірниках, один з яких передається уповноваженій особі суб`єкта господарювання, на що звертав увагу представник позивача.

Також, у заяві відповідач зазначає, що Позивачем подано як доказ до позову копію накладної № 32 від 23.11.2017 про відпуск пиломатеріалів, яка не має до Відповідача жодного відношення. Проте не надано будь-яких доказів (відомостей) того, що вантаж перевозився саме за маршрутом м. Олевськ - м. Одеса, та не надано доказу - підтвердження про місце навантаження та про місце доставки вантажу.

Встановлено, що управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області на ділянці автодороги М-05 «Київ-Одеса» 450 км+- 500 м. старшим державним інспектором ВДК на залізничному транспорті УУТБ в Одеській області Шкотін А.К. та старшим державним інспектором ВДК та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті УУТБ в Одеській області Єгоров С.О., діючи згідно направлення на рейдову перевірку №026242 від 17.11.2017, проведено в порядку габаритно-вагового контролю обстеження транспортного засобу МАЗ, модель 54323 032, з реєстраційним номером № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

Результати здійснення габаритно-вагового контролю засвідчили, що повна маса автомобіля становить 41,88 тонн, навантаження на одиночні осі становили - 6,22 тонн та 11,86 тонн, відповідно, навантаження на строєні осі становили 8,00 тонн., 7,92 тонн., 7,88 тонн, що становить 23,8 тонн.

При перевірці автомобіля, що належить на праві власності відповідачу, водій надав інформацію, що здійснює вантажні перевезення за маршрутом м. Олевськ - м. Одеса. Інспектором Укртрансбезпеки було взято інформацію, надану водієм про місце навантаження та про місце доставки вантажу. Водій з актами ознайомився, але від підписів в них відмовився.

Крім того, водій автомобіля надав інспекторам Укртрансбезпеки накладну № 32 від 23.11.2017 про відпуск ОСОБА_8 від ФОП ОСОБА_9 через ОСОБА_7 пиломатеріалів соснових обрізних масою 27,6 м. куб. на загальну суму 86940 грн. Отже, транспортний засіб не був розвантажений та продовжив свій рух з перевищенням вагових обмежень.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Олевського районного суду Житомирської області від 19.09.2019 року по даній цивільній справі.

Керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Олевського районного суду Житомирської області від 19.09.2019 року по цивільній справі №287/329/18-ц за позовом Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 ; треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Укртрансбезпеки у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Державної казначейської служби України у Біляївському районі Одеської області про стягнення плати, за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. Ю. Кононихіна