Справа № 277/1014/21
Номер рядка звіту 79
РІШЕННЯ

іменем України

"27" квітня 2022 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В. В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т. В.

розглянувши, відповідно до вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення заробітної плати при звільненні з роботи

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 5600,00 грн. заборгованості по заробітній платі та 289924,80 грн. середньої заробітної плати за час затримки проведення повного розрахунку.

В обґрунтування позову зазначає, що 31.01.2019 року вона була звільнена з посади головного бухгалтера філії «Ємільчинський райавтодор» ДП «Житомирський облавтодор». Але залишилась не виплаченою частка її заробітної плати в сумі 5600,00 грн. При цьому відповідач не тільки не бажає з нею розрахуватись, але всіляко відмовляє і ухиляється у наданні уточненої довідки про суму заборгованості.

Вона неодноразово зверталась до відповідача, щоб вирішити спір у досудовому порядку, але відповіді так і не було. Також вона зверталась до управління Держпраці у Житомирській області, але безрезультатно.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ксерокопії трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 28.09.2012 року була прийнята головним бухгалтером філії «Ємільчинський райавтодор» ДП «Житомирський облавтодор», а 31.01.2019 року звільнена з роботи за власним бажанням також зазначено, що наявна затримка виплати заробітної плати. (а.с. 8).

ОСОБА_1 склала розрахунок середньої заробітної плати за час затримки проведення повного розрахунку на підставі ст. 117 КЗпП України та Постанови Кабінету Міністрів від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Згідно вказаного розрахунку сума середнього заробітку, що підлягає до стягнення на день звернення до суду становить 289924,80 грн. (а.с. 10).

Представник відповідача-адвокат Литвинчук Ю. В. 21.01.2022 року надала до суду заяву в якій зокрема зазначає, що після звільнення і по теперішній час ОСОБА_1 в трудових відносинах з ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не перебуває. Заборгованість по заробітній платі у відповідача перед позивачем відсутня.

Позивач просить стягнути на її користь 5600,00 грн. заборгованості по заробітній платі, яка утворилася на момент її звільнення 31.01.2019 року та середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, тобто з 31.01.2019 року по серпень 2021 року в сумі 289 924,80 грн. При цьому, на обґрунтування заявленого позову позивач надає власноруч складений розрахунок середньої заробітної плати, в якому зазначає розмір середньоденної заробітної плати в сумі 501,60 грн., не надаючи ніяких доказів саме такого розміру середньоденної заробітної плати.

Крім того, після звільнення ОСОБА_1 в квітні 2019 року зверталася до Ємільчинського районного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» заборгованості по заробітній платі за вересень 2018 року - лютий 2019 року в сумі 57 985,13 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 01.03.2019 року по 14.04.2019 рік в сумі 15048,00 грн. і судом було видано судовий наказ про стягнення з ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» вищезазначених сум на користь ОСОБА_1 (а.с. 28-29).

З наданої ксерокопії судового наказу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 15.04.2019 року вбачається, що з ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по: заробітній платі з вересня 2018 року по лютий 2019 року в сумі 57985,13 грн.; середньому заробітку за весь час затримки розрахунку з 01.03.2019 року по 14.04.2019 року в сумі 15048,00 грн. (а.с. 32-33).

Відповідно до довідки філії «Житомирська ДЕД» ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» № 156 від 24.11.2021 року заборгованість із заробітної плати ОСОБА_1 станом на 24.11.2021 року відсутня. (а.с. 34).

08.02.2022 року ОСОБА_1 надала до суду заяву в якій зазначила, що 28.02.2019 року філія «Ємільчинський райавтодор припинила свою діяльність, внаслідок ліквідації. Всі працівники були звільнені. Додатковим наказом ДП «Житомирський облавтодор» вона та економіст продовжували працювати, щоб закрити діяльність ліквідованої філії.

Також вказує, що вона була звільнена 31.01.2019 року, однак до ліквідації філії вона працювала по трудовому договору та їй було нараховано заробітну плату. (а.с. 40-41).

Позивач для підтвердження нарахування їй відповідачем заробітної плати по трудовому договору надала ксерокопії індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, форма ОК-5 з 1998 року по 2019 рік (а.с. 42-44).

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області Сладь Т. П. від 05.09.2019 року виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 277/437/19, який виданий 10.05.2019 року Ємільчинським районним судом Житомирської області про стягнення на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 73033,13 грн. закінчено у зв`язку з виконанням рішення суду. (а.с. 46).

За змістом частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Тобто, заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах.

Згідно ст. ст. 116-117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Частиною другою статті 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином захисту підлягають трудові права працівника у разі порушення їх роботодавцем.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. ст. 77, 81 ЦПК України саме працівник має належними та допустимими доказами довести факт порушення роботодавцем його трудових прав.

Для вирішення питання щодо заборгованості по заробітній платі позивачу необхідно довести розмір заробітної плати, яка встановлена за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки).

Такого ж висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний суд у постанові від 31.05.2021 року у справі № 242/3051/18 (провадження № 61-1021св19).

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. ст. 77, 81 ЦПК України).

Копія довідки з індивідуальних відомостей про застраховану особу, видана управлінням Пенсійного фонду України, не підтверджує наявність заборгованості по заробітній платі та не визначає її розмір.

Таким чином, офіційні відомості Пенсійного фонду України щодо розміру заробітної плати за формою ОК-5 відносно ОСОБА_1 підтверджують лише її страховий стаж за період з 1998 року до 2019 року та не можуть бути прийняті судом, як належні докази щодо розміру заробітної плати та розміру заборгованості по ній.

Отже, враховуючи те, що позивачем до позовної заяви не надано належних та допустимих доказів існування у відповідача заборгованості по заробітній платі перед нею на час звільнення, в задоволенні позову необхідно відмовити.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 223, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Житомирській облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 5600 (п`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп. та середньої заробітної плати за час затримки проведення повного розрахунку в розмірі 289924 (двісті вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) грн. 80 коп. відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 06.05.2022 року.

Суддя: В. В. Заполовський