Справа № 706/558/22
УХВАЛА

12 липня 2022 року м. Христинівка Черкаська область

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Довготько Т.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до відповідачів, в якому просить встановити юридичний факт, а саме, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язати Христинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м.Київ) внести зміни в актовий запис про народження № 103, складений 20.08.2015 року відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції Черкаської області на ОСОБА_5 . В графі батько вказати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України. Прізвище дитині надати ОСОБА_6 ; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь судові витрати пов`язані з розглядом справи відповідно до наданих суду доказів на понесення таких витрат.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що у відкритті провадження належить відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Дана заява подана в порядку позовного провадження.

Разом із тим, відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

В абз. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Згідно абз. 3-5 п. 7 Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.

Отже зі змісту наведених норм та правових позицій, у разі смерті батька дитини, факт батьківства особи, яку заявник вважає батьком дитини, може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Звертаючись до суду з позовом до батька ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та до дочки ОСОБА_4 ОСОБА_3 про встановлення факту визнання батьківства, позивач не зазначила, за захистом яких порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів вона спрямувала вимоги до указаних відповідачів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням зазначеного вище, підстави для відкриття провадження у цивільній справі за даним позовом відсутні, оскільки такі вимоги не можуть розглядатися у позовному провадженні, так як законодавцем прямо визначено інший порядок їх розгляду. При цьому позивачу слід роз`яснити про можливість звернення до суду з даними вимогами в порядку окремого провадження.

Керуючись ст.ст.186, 260, 261, 293, 315 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту визнання батьківства - відмовити.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку окремого провадження.

Позовну заяву з доданими до неї документами повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.М. Довготько