Справа № 204/777/22
Провадження № 2/204/1132/22
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

10 травня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Книш А.В.,

секретар судового засідання Скрипнікова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АГРЕГАТНИЙ ЗАВОД» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з позовною заявою, в якій просив стягнути з останнього на свою користь заборгованість по заробітній платі за період з 01 вересня 2019 року по 30 листопада 2020 року в розмірі 69476 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з квітня 1981 року по 15 грудня 2020 року перебував у трудових відносинах із відповідачем. Наказом №1241К від 15 грудня 2020 року позивача було звільнено за згодою сторін. В день звільнення відповідач не провів повний розрахунок із позивачем. Вказує, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2021 року по справі №204/135/21 було стягнуто нараховану, але не сплачену заробітну плату за період з лютого по серпень 2019 року. Питання щодо стягнення невиплаченої заробітної плати за період з вересня 2019 року по грудень 2020 року судом не розглядалось, оскільки у позивача були відсутні відомості про розмір нарахування заробітної плати за цей період. У зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує розмір заробітної плати, який підлягає виплаті позивачу за період з вересня 2019 року по грудень 2020 року, позивач вважає, що стягненню підлягає наступна заборгованість по заробітній платі (виходячи із розміру мінімальної заробітної плати): з 01 вересня 2019 року по 31 грудня 2019 року: 4173 грн * 4 міс. = 16692 грн; з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2020 року: 4723 грн * 8 міс. = 37784 грн; з 01 вересня 2020 року по 30 листопада 2020 року: 5000 грн * 3 міс. = 15000 грн, а всього 69476 грн. Враховуючи викладене, позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.

Позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем та 15 грудня 2020 року позивача було звільнено за згодою сторін (а.с.9-11).

Позивачем у позовній заяві наведено розрахунок, відповідно до якого заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачу складає: з 01 вересня 2019 року по 31 грудня 2019 року: 4173 грн * 4 міс. = 16692 грн; з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2020 року: 4723 грн * 8 міс. = 37784 грн; з 01 вересня 2020 року по 30 листопада 2020 року: 5000 грн * 3 міс. = 15000 грн, а всього 69476 грн.

Однак судом не враховується наведений позивачем розрахунок, оскільки він суперечить дослідженим судом письмовим доказам у справі.

З відомостей, наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вбачається, що відповідачем за спірний період було нараховано позивачу наступний розмір заробітної плати: за вересень 2019 року 16564,07 грн, за жовтень 2019 року 4173 грн, за листопад 2019 року 4173 грн, за грудень 2019 року 4173 грн, за січень 2020 року 4723 грн, за лютий 2020 року 4723 грн, за березень 2020 року 0 грн, за квітень 2020 року 0 грн, за травень 2020 року 0 грн, за червень 2020 року 0 грн, за липень 2020 року 0 грн, за серпень 2020 року 0 грн, за вересень 2020 року 0 грн, за жовтень 2020 року 0 грн, за листопад 2020 року 0 грн, за грудень 2020 року 12959,04 грн (а.с.39-41).

За таких обставин, суд вважає, що заборгованість відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати з 01 вересня 2019 року по 30 листопада 2020 року, тобто у межах пред`явлених позовних вимог, становить 38529,07 грн, які визначені без утримання податку з доходів фізичних осіб й інших обов`язкових платежів (16564,07+4173+4173+4173+4723+4723).

Належних та допустимих доказів нарахування позивачеві відповідачем за період з 01 вересня 2019 року по 30 листопада 2020 року заробітної плати у розмірі 69476 суду не надано. Докази того, що позивач в період з 01 березня 2020 року по 30 листопада 2020 року включно виконував свої посадові обов`язки та йому було нараховано, але не виплачено заробітну плату, відсутні. Між тим, згідно зі ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР, ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Докази виконання роботи позивачем або простою з урахуванням відповідного обліку в період з 01 березня 2020 року по 30 листопада 2020 року включно позивачем суду також не надано.

Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, яка згідно ст.115 вказаного Кодексу виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом враховуються роз`яснення викладені в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», за яким задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням предмету та підстави позову, суд дійшов висновку, що ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права позивача, характеру його порушення, наслідкам, спричиненим цим порушенням, буде стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з 01 вересня 2019 року по 30 листопада 2020 року у розмірі 38529,07 грн, які визначені без утримання податку з доходів фізичних осіб й інших обов`язкових платежів.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Розподіляючи судові витрати судом враховується наступне.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 550,35 (992,40*38529,07/69476) грн.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивач просив також стягнути з відповідача судові витрати та зазначав у позовній заяві, що судові витрати, які позивач очікує понести, складаються з витрат на отримання правничої допомоги у розмірі 3000 грн.

Проте на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, крім договору про надання правових (юридичних) послуг №04/01/22, суду жодних доказів не надано, а тому у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АГРЕГАТНИЙ ЗАВОД» про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АГРЕГАТНИЙ ЗАВОД» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 вересня 2019 року по 30 листопада 2020 року у розмірі 38529 (тридцять вісім тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) гривень 07 (сім) копійок, які визначені без утримання податку з доходів фізичних осіб й інших обов`язкових платежів.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АГРЕГАТНИЙ ЗАВОД» на користь держави судовий збір у розмірі 550 (п`ятсот п`ятдесят) гривень 35 (тридцять п`ять) копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Приватне акціонерне товариство «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АГРЕГАТНИЙ ЗАВОД», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Щепкіна, буд.53, ідентифікаційний код 14311614.

Головуючий: