Справа № 212/2263/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді: Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання: Машошиної Ю.О., розглянувши за відсутності сторін в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,-

встановив:

У травні 2022 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що з позивач з вересня 1998 року по квітень 2020 року перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством Центральний гірничо-збагачувальний комбінат (далі ПрАТ ЦГЗК) на посаді помічника машиніста екскаватора у кар`єрі. Під час виконання трудових обов`язків на підприємстві відповідача, внаслідок недосконалості технологічних процесів, позивач підпадав під вплив шкідливих факторів у зв`язку із чим отримав хронічні професійні захворювання: вібраційна хвороба другої стадії, хронічна двобічна снесоневральна приглуховатість. По факту виникнення хронічних професійних захворювань було проведено розслідування та складено акт за формою П-4. Висновком МСЕК від 24 березня 2022 року позивачу вперше встановлено 55 % втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності, визначено необхідність в медикаментозному та санаторно-курортному лікуванні, протипоказана важка фізична праця. Позивач вважає, що підприємство відповідача не створило для нього безпечних, нешкідливих умов праці, він отримав професійне захворювання, через яке порушено його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Позивач постійно відчуває задишку при незначному фізичному навантаженні, нападоподібний кашель з виділенням в`язкого слизового харкотиння, що порушує сон, позбавляє можливості нормально відпочивати, а також головний біль, запаморочення, що призводить до постійного відчуття втоми, загальної слабкості. Позивача турбує стійкий біль та обмеження рухів у шийному та попереково-крижовому відділах хребта, біль у ногах та суглобах. Професійні захворювання супроводжуються необхідністю проходженя систематичних лікарських спостережень, придбання лікарських засобів, що змушує позивача відчувати себе неповноцінною людиною, а також підвищений ризик зараження серйозними вірусними захворюваннями та їх перенесення у більш тяжких формах. У зв`язку із отриманими професійними захворюваннями йому заподіяна моральна шкода, розмір якої позивач оцінює в 277 000 грн., яку просив стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 09 травня 2022 року судом відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника відповідача ОСОБА_2 надійшли пояснення на позовну заяву в яких вказано, що підприємство відповідача не приховувало важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушувало, а навпаки вживало всіх заходів для забезпечення сприятливих умов для позивача з урахуванням специфіки обраної професії. Законодавством України допускається робота в шкідливих або небезпечних умовах, але праця в таких умовах передбачає певні пільги, що в свою чергу було дотримано підприємством відповідача. На ПрАТ ЦГЗК застосовуються засоби індивідуального захисту, впроваджуються прогресивні технології, а також, підприємство відповідача інформувало позивача про умови праці, наявність небезпечних, шкідливих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, пільги та компенсації за роботу у таких умовах. Зважаючи на виписні епікризи позивача, останній мав проблеми зі здоров`ям, перебував на диспансерному обліку з хронічними хворобами, але при цьому продовжував працювати в шкідливих умовах праці, що стало причиною розвитку у нього професійного захворювання, що свідчить про недбале ставлення позивача до власного здоров`я. Крім того, з дати встановлення професійного захворювання позивача до часу звернення до суду минуло лише декілька місяців, моральні страждання позивача є не такими тривалими, порівняно з загальним періодом роботи в шкідливих умовах праці, позивач свідомо обирав роботу зі шкідливими умовами, ставлячи певні пільги вище замість стану свого здоров`я. Сума моральної шкоди у розмірі 227000 грн. є необґрунтованою та безпідставно завищеною, з судової практики по аналогічним справам сума стягнення становить 00 грн. Крім того, у випадку задоволення позову, ПрАТ "ЦГЗК" зобов`язаний утримати податок на доходи фізичних осіб із суми такого доходу та за рахунок позивача, про що судом повинно бути зазначено в рішенні.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач працював на підприємстві відповідача на різних посадах, з 23 вересня 1998 року по 21 квітня 2020 року. Звільнений 21 квітня 2020 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.16-19).

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 13 січня 2022 року № 95, позивачу були встановлені професійні захворювання: відбраціна хвороба другої стадії від дії загальної відбарції з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, ускладнений гіпертонічною хворобою другої стадії, ступінь 2, гіпертензивне серце. СН 0 ст. Ризик 2; у поєднанні з полірадикулонейропатією (L5, S1, C6,C7), вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозу дрібних суглобів кистей. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість справа четвертого ступеня (зі значиним зниженням слуху), зліва другого ступеня (з легким зниженням слуху) за класифікацією ОСОБА_3 і Н.І. Пономарьової (а.с.20-21).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 08 лютого 2022 року, проведеного на ПрАТ ЦГЗК, встановлено обставини виникнення хронічного професійного захворювання позивача: працюючи у Глеюватському кар`єрі помічником машиніста екскаватора, під час роботи екскаватора стежив за показниками засобів вимірювання (в кабіні екскаватора), міцністю канатів, кріпленням двигунів, приймав участь у маневрах екскаватора, очищав залізничні колії від просипів гірничої маси, здійснював профілактичний огляд та ремонт екскаватора. Внаслідок недосконалості технології відкритого видобутку руди, мавших місце порушень режимів експлуатації екскаваторів, підпадав під вплив підвищених рівнів виробничої загальної вібрації та шуму (а.с.12-15).

Пунктом 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 08 лютого 2022 року причиною виникнення хронічного професійного захворювання є вібрація загальна транспортно-технологічна: еквівалентний корегований рівень віброприскорення на 2 дБ перевищував допустимий рівень та складав 61 дБ при гранично допустимому 59 дБ згідно ДСН 3.36.039-99 Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації. Шум: еквівалентний рівень шуму на 7 дБА перевищує гранично-допустимий рівень (87 дБА при ГДР 80 дБА згідно ДСН 3.3.6.037-99 Санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку).

Згідно довідки МСЕК від 24 березня 2022 року позивачу первинно встановлено 55 % втрати працездатності за захворюванням: вібраційна хвороба 40 %, туговухість 15 % з 14 березня 2022 року з наступним переоглядом 01 березня 2023 року та ІІІ групу інвалідності. Також, противопоказана важка праця в умовах вібрації та шуму (а.с.10-11).

У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями та трудовим каліцтвом позивач неодноразово звертався до закладу медичного лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.24-30).

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України Про охорону праці, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок нещасного випадку під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я через виникнення у нього професійних захворювань, спричинених негативними виробничими факторами, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача.

Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Судом встановлено, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями ОСОБА_1 первинно встановлено втрату професійної працездатності 55 % та третю групу інвалідності, внаслідок чого позивач потребує медикаментозного лікування, його турбує кашель, біль у ногах, в плечових, ліктьових та колінних суглобах. Крім того, він відчуває слабкість, задишку, що призводить до негативних змін та зниження якості його життя.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України ''Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди "№ 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних,душевних,психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості,можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, суд враховує тривалий період роботи позивача в шкідливих умовах, характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, стан здоров`я потерпілого, тяжкість та невідворотність вимушених змін її життєвих і виробничих стосунках, і вважає необхідним визначити розмір компенсації в сумі 120 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 277 000 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1200 грн., оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.

Керуючись ст. ст.153, 237-1 КЗпП України, Законом України Про охорону праці, ст. ст.3, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат на користь держави судовий збір в розмірі 1200 (одна двісті тисяча) гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничозбагачувальний комбінат", , місцезнаходження юридичної особи: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Покровський район.

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів.

Повний текст рішення складено та підписано 21.07.2022 року.

Суддя М. Д. Власенко