Справа № 677/588/22
Номер провадження 2/677/432/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2022 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Шовкуна В.О.,

з участю секретаря Коломієць Л.В.,

учасники справи:

представник відповідача - адвокат Тимофіїв А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «УКРГАЗБАНК» (надалі по тексту - ПАТ КБ «УКРГАЗБАНК») звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 17.09.2020 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір № 2020/І_С/367-002414 шляхом акцептування договору № 2020/ОВР/367-001360 (договір карткового рахунку), відповідно до якого відповідач погодився на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов кредитного договору, погодився з усіма умовами обраної Програми кредитування, в редакції, що діяла на день підписання цієї заяви.

Договір № 2020/ОВР/367-001360 від 17.09.2020 року складається з підписаної відповідачем Заяви-договору № 2020/І_С/367-002414. Згідно умов вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у вигляді встановленого ліміту дозволеного овердрафту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування овердрафтом в розмірі 42 % річних.

Відповідно до параметрів кредитного ліміту максимальна сума кредиту 300000,00 грн., процентна ставка в пільговий період (перші 30 днів з дня виникнення заборгованості) - 0,00% річних, фіксована процентна ставка (з 31 дня після виникнення заборгованості на весь строк дії кредитного договору при непогашення заборгованості в повному розмірі протягом пільгового періоду) 42,0% в місяць. На суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом нараховуються проценти в розмірі, визначеному Програмою кредитування та зазначеному у підписаній клієнтом заяві на приєднання, тобто в розмірі 48% річних.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок, виконував розрахунково-касове обслуговування клієнта, та надавав йому кредитні кошти у встановленому договором ліміті.

Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує та порушує умови договору, погашення кредиту здійснювалося із порушенням встановленого договором графіку, кредит погашався не щомісячно, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість.

У зв`язку з чим, станом на 14.01.2022 року виникла заборгованість, яка становить 12099,96 грн., з яких: заборгованість по кредиту (поточна) 6545,34 грн., заборгованість по кредиту (прострочена) 3450,09 грн., заборгованість за нарахованими відсотками (поточна) 248,78 грн., заборгованість за нарахованими відсотками (прострочена) 1855,75 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, та судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Аргументи учасників справи

Відзив на позовну заяву відповідач не подав.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просить справу розглядати за його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання 20.07.2022 року не з`явився, відзив на позов не подав та про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, послався на те, що Позивачем нараховані відсотки поза межами строків дії договору, а тому на його думку в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Крім того, зазначив про те, що дійсно Відповідачем укладався договір № 2020/ОВР/367-001360 від 17.09.2020 року з Позивачем, а також ним отримувалась вимога про дострокове повернення кредиту.

Позиція суду

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Короткий зміст фактичних обставин справи

Судом встановлено, що між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір № 2020/І_С/367-002414 шляхом акцептування договору № 2020/ОВР/367-001360 (договір карткового рахунку), відповідно до якого відповідач погодився на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов кредитного договору, погодився з усіма умовами обраної Програми кредитування, в редакції, що діяла на день підписання цієї заяви.

Договір № 2020/ОВР/367-001360 від 17.09.2020 року складається з підписаної відповідачем Заяви-договору № 2020/І_С/367-002414.

Згідно умов договору № 2020/ОВР/367-001360 від 17.09.2020 року ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у вигляді встановленого ліміту дозволеного овердрафту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування овердрафтом. Відповідно до параметрів кредитного ліміту максимальна сума кредиту 300000,00 грн., щомісячний платіж 0,00 % мінімум 0,00 грн., пільговий період 30 днів, тип процентної ставки фіксована, процентна ставка 42% річних, процентна ставка в пільговий період - 0,00001% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість - 48 %, комісія за видачу кредиту/ встановлення кредиту, без ПДВ - 2,99%. Строк дії договору з 17.09.2020 року по 16.09.2021 року.

Позивач ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок, виконував розрахунково-касове обслуговування клієнта, та надавав йому кредитні кошти у встановленому договором ліміті дозволеного овердрафту, що складає 300000 грн.

Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 14.01.2022 року виникла заборгованість, яка становить 12099,96 грн., з яких: заборгованість по кредиту (поточна) 6545,34 грн., заборгованість по кредиту (прострочена) 3450,09, заборгованість за нарахованими відсотками (поточна) 248,78 грн., заборгованість за нарахованими відсотками (прострочена) 1855,75 грн.

ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» надіслало ОСОБА_1 04.10.2021 року за № 129/38953/2021 вимогу про дострокове повернення кредиту в розмірі 11041,82 грн..

Заборгованість за нарахованими відсотками (поточна) в сумі 248,78 грн. нарахована за період з 30.10.2020 року по 31.12.2021 року (а.с.9-10).

Заборгованість за нарахованими відсотками (прострочена) в сумі 1855,75 грн. нарахована за період з 06.07.2020 року по 31.12.2021 року (а.с.8).

Дані обставини підтверджуються: відомостями з позовної заяви, заявою-договором № 2020/І_С/367-002414 від 17.09.2020; довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, виписками з особових рахунків ОСОБА_1 ; розрахунком заборгованості за договором № 2020/ОВР/367-001360 станом на 14.01.2022 року.

Між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §1, 2 Глави 71 ЦК України.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як передбачено ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України (норми про договір позики застосовуються до кредитних правовідносин в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Аналізуючи встановлені фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитним договором № 2020/ОВР/367-001360 від 17.09.2020 року, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між сторонами даного договору із дотриманням вимог законодавства щодо його змісту та форми, а також встановлено невиконання відповідачем, на відміну від позивача, своїх зобов`язань за даним кредитним договором, що зумовило виникнення у відповідача кредитної заборгованості.

Враховуючи, що позичальник ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором №2020/ОВР/367-001360 від 17.09.2020 року, позовна вимога щодо стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту підлягає задоволенню.

Що стосується заборгованості за нарахованими відсотками, то суд доходить таких висновків.

Припис абз. 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до параметрів кредитного договору №2020/ОВР/367-001360 від 17.09.2020 року строк дії договору сторонами визначено по 16.09.2021 року.

Згідно з вимогою про дострокове повернення кредиту від 04.10.2021 року № 129/38953/2021 (а.с.3) позивач заявив вимогу про дострокове повернення суми заборгованості по кредиту № 2020/ОВР/367-001360 від 17.09.2020 року у загальному розмірі 11041,82 грн.

Зважаючи на те, що термін дії договору № 2020/ОВР/367-001360 - до 16.09.2021 року, у цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК, а не у вигляді стягнення договірних процентів, однак таких вимог позивач не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими. Правові підстави для стягнення відсотків, нарахованих ПАТ АБ «Укргазбанк» після 16.09.2021 року відсутні. Зазначений висновок зроблений з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.02.2019 року в справі № 175/4753/15-ц.

Що стосується заборгованості за нарахованими відсотками (прострочена) за період з 06.07.2020 року по 31.12.2021 року в сумі 1855,75 грн., суд зазначає наступне.

Позивачем, на підтвердження заявленої вимоги надано розрахунок заборгованості про процентах (прострочена) (а.с.11 - зі звороту), відповідно до якого, вказана заборгованість нарахована за період з 29.06.2021 року по 01.01.2022 року, у графі розрахунку «Сума нарахованих процентів (розрахунок)» всього значиться 400,73 грн. нарахованих процентів, у графі розрахунку «Сума нарахованих процентів» всього значиться 345,15 грн. нарахованих процентів. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими відсотками (прострочена) за період з 06.07.2020 року по 31.12.2021 року в сумі 1855,75 грн., яка не підтверджена розрахунком, та, окрім того, розрахована понад термін дії договору - 16.09.2021 року.

Окрім того, відповідно до виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 (а.с. 8), відсотки в сумі 1855,75 грн. нараховувались на різні рахунки IBAN: НОМЕР_1 ,

НОМЕР_2 ,

НОМЕР_3 .

Разом з тим, відповідно до заяви - договору № 2020/І_С/367-002414, якою акцептовано договір № 2020/ОВР/367-001360 (а.с.4), ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок IBAN НОМЕР_2 , а доказів того, що відповідачу відкриті інші рахунки, окрім IBAN НОМЕР_2 , матеріали справи не містять.

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку, що позовна вимога про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за нарахованими відсотками (прострочена) за період з 06.07.2020 року по 31.12.2021 року в сумі 1855,75 грн. задоволенню не підлягає.

За таких обставин, зважаючи на те, що позичальник ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, проте ПАТ АБ «Укргазбанк» продовжувало нараховувати проценти після пред`явлення вимоги до відповідача про дострокове повернення кредиту, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № №2020/ОВР/367-001360 від 17.09.2020 року заборгованість по кредиту (поточна) в розмірі 6545,34 грн., заборгованість по кредиту (прострочена) в розмірі 3450,09 грн., та заборгованість за нарахованими відсотками (поточна) за період з 30.10.2020 року по 16.09.2021 року в межах позовних вимог в сумі 248,78 грн.

Правомірність висновків суду щодо отримання відповідачем кредитних коштів, користування ними, а відтак і наявність підстав для їх стягнення у випадку неповернення кредитору підтверджується правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16.09.2020 року по справі № 200/5647/18, від 28.10.2020 року по справі № 760/7792/14-ц, від 17.12.2020 року по справі № 278/2177/15-ц.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» задоволено на 84,7 % (10244,21 грн. х 100: 12099,96 грн), а тому з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» підлягає стягненню судовий збір в сумі 2101 грн. 41 коп. (2481 грн. х 84,7 :100).

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 141, 264-265, 279, 280-282 ЦПК України, ст. 525, 526, 530, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором № 2020/ОВР/367-001360 від 17.09.2020 року в розмірі 10244,21 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту (поточна) - 6545,34 грн., заборгованості по кредиту (прострочена) - 3450,09 грн., заборгованості за нарахованими відсотками (поточна) - 248,78 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» судовий збір в розмірі 2101 грн. 41 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи (сторони):

Позивач - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», місцезнаходження: 29000, м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 105; .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складений 21.07.2022 року.

Суддя: В.О.Шовкун