РІШЕННЯ

Іменем України

12.07.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря судового засідання Савченко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо - трансопртної пригоди, -

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо - трансопртної пригоди. Позов мотивує тим, що 17.08.2020р. між ним, позивачем, та ТОВ "СЕТРАМ" укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №105544ак0юб щодо трансопртного засобу "Skoda" д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов"язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь ТОВ "СЕТРАМ" як страхувальника страхове відшкодування. 06.10.2020р. сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу "Skoda" д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу "Chevrolet" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 , яка призвела до механічних пошкоджень транспортних засобів. Відповідно до повідомлення про ДТП відповідач визнав вину у ДТП. В подальшому страхувальник звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку. На підставі заяви та наданих потерпілою стороною документів складено страхові акти №ARX2669166 від 30.11.2020р., та позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 39 415, 80 грн. Зазначає, що оскільки цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована за поліслм №АО6967970 в ПАТ "НАСК "Оранта", то остання, керуючись статтями 22 та 29 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних трансопртних засобів" відшкодувала позивачу страхове відшкодування в розмірі 25 137,78 грн. Відтак, зважаючи на викладене, позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 14 278 (чотирнадцять тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 02 коп., на підставі ст.1194 ЦК України.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29.04.2022р. відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд справи без повідомлення сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Зазначає, що його вина у дорожньо - транспортній пригоді у законний спосіб не встановлена, матеріали справи не містять доказів про встановлення вини будь - кого з учасників події. Зазначає, що невідомі обставини самої події ДТП, що мають досліджуватися судом, сума матеріальної шкоди не підтверджена належними, допустимими доказами, зокрема висновками експетів.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач зазначає, що в розглядуваному випадку має місце заподіянння шкоди, а отже виникає деліктне зобов"язання. В матеріалах справи наявне повідомлення про ДТП (європротокол), в якому відповідач сам зазначає, що не дотримався дистанції і пошкодив автомобіль попереду. Відповідач помилково вважає, що складення спільного повідомлення про ДТП замість виклику поліції на місце ДТП для складення адміністративних матеріалів звільняє його від відповідальності про відшкодування шкоди. Зазначає, що страховик відповідача виконав свої зобов"язання, відшкодувавши витрати, пов"язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу.

Відповідно до ч.5 ст.278 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ч.8 цієї статті визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи та з`ясувавши фактичні обставини, у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ч.1 ст.4 цього кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті №105544ак0юб від 17.08.2020р. вбачається, що транспортний засіб "Skoda" д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ "СЕТРАМ", застрахований в приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "АРКС".

За положеннями ст.979 ЦК України, договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Нормативно правовим актом, який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст.6, пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що відповідно до повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду (європротокол), складеного 06.10.2020р., у місті Львові на перехресті вулиць Кульпарківська та Володимира Великого відбулася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу "Skoda" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу "Chevrolet" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 . Зокрема, в графі 14 "Мої зауваження", заповненій ОСОБА_1 , вказано, що він не дотримався дистанції та пошкодив автомобіль попереду.

Відповідно до пункту 33.2 статті 33 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Відтак, якщо учасниками дорожньо - транспортної пригоди складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до вимог закону, адміністративна відповідальність не настає. При цьому, особа, виннна у пошкодженні трансопртних засобів, не звільняється від цивільно - правової відповідальності.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в п.61,62 постанови від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого. У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону.

Зважаючи на викладене, суд вважає встановленим, що повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду (європротокол) від 06.10.2020р. з участю гр. ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 , є належним доказом обставин скоєння ДТП та вини ОСОБА_1 .

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого Моторним (транспортним) страховим бюро України зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено правило, згідно з яким, при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В матеріалах справи міститься заява про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, відповідно до якої гр. ОСОБА_2 06.10.2020р. повідомив про дорожньо - транспортну пригоду за його участі до страхової компанії, відповідно до умов договору страхування №105544ак0юб від 17.08.2020р.

Відповідно до рахунку на оплату № від 06.11.2020р. та страхового акту №ARX2669166 від 30.11.2020р., вартість ремонту транспортного засобу "Skoda" д.н.з. НОМЕР_1 складає 39 415, 80 коп.

Дані документи відповідачем не спростовані. Відповідачем до відзиву на позовну заяву не долучено жодних доказів, які б свідчили про те, що вартість ремонту автомобіля "Skoda" є завищеною чи не відповідає фактично спричиненим пошкодженням.

В матеріалах справи відсутні будь - які клопотання відповідача з приводу розгляду справи за участю сторін з наданням пояснень у справі , витребування документів чи призначення у справі судової експертизи.

Пунктом 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» від 17 листопада 2011 року №698 затверджено максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України з 01 лютого 2016 року - 50000 грн. потерпілому.

Згідно платіжного доручення №727742 від 02.12.2020р., позивачем виплачено страхове відшкодування згідно страхового акту №ARX2669166 в розмірі 39 415, 80 коп.

Відповідно до платіжного доручення №18143 від 12.04.2021р. позивачем від ПАТ "НАСК "Оранта", як страховика транспортного засобу "Chevrolet" д.н.з. НОМЕР_2 , отримано страхове відшкодування згідно регресної вимоги в розмірі 25 137, 78 коп.

За загальними положеннями ЦПК України, на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, під час розгляду спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Суд вважає встановленим факт наявності страхового випадку внаслідок вчинення 06.10.2020р. водієм транспортного засобу "Chevrolet" д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 дорожньо - трансопортної пригоди.

Європротокол - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим.

Відповідачем не долучено будь - яких доказів, які б спростовували наявні в матеріалах справи повідомлення та схеми ДТП, чи докази, які б свідчили про те, що в даних документах наявні неповні, недостовірні дані з приводу обставин ДТП.

Судом встановлено, що внаслідок дій відповідача, які стали причиною скоєння дорожньо - транспортної пригоди та завдання матеріальних збитків майну потерпілої особи, на користь якої позивачем сплачено страхове відшкодування, останній має право на відшкодування таких з боку відповідача.

При цьому, в добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати такі.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підставі викладеного, керуючись статями 3,8,19,21,43,55 Конституції України, статтями 1 та 6 Конвенції «Про захист прав людини і основополдожних свобод» статтями 2-5, 10,12, 43 44, 49, 81, 89, 141, 259, 263 - 265, 280, 281, 352, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо - трансопртної пригоди - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (м.Київ, вул. Іллінська, буд.8, ) матеріальні збитки в порядку регресу в розмірі 14 278 (чотирнадцять тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (м.Київ, вул. Іллінська, буд.8, ) витрати на оплату судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС", юридична адреса: м. Київ, вул. Малопідвальна, буд.10, оф.2;

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В. Кузь