Справа № 346/5238/21
Провадження № 22-ц/4808/668/22
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Фединяка В.Д., Максюти І.О.,

секретаря Кузів А.В.

за участю апелянта ОСОБА_1

представника апелянта адвоката Палюги І.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2022 року, ухвалене у складі судді Яремин М.П. у м. Коломия, у справі за позовом ОСОБА_1 до Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Друга Коломийська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Друга Коломийська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_4

18 липня 2007 року ОСОБА_4 склала та підписала заповіт, яким усе своє майно заповіла синові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був його батьком.

Спадкове майно складається із: житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , земельної частки (пай) розміром 65,9 ум. кад. га. землі та земельної ділянки площею 2,1829 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сідлищенської сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_3 батько позивача - ОСОБА_5 помер. Він вважав, що батько оформив спадщину після смерті своєї матері. Однак, у грудні 2020 року йому стало відомо, що останній не встиг оформити спадкові права. Причиною цього, на його думку, є порушення у батька психоемоційного стану, про яке він довідався з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, яка була видана йому, як особі з інвалідністю.

Зважаючи на викладені обставини, він як єдиний спадкоємець за законом, звернувся до Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті баби ОСОБА_5 . Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено в зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини, а також роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання такої заяви може бути вирішено судом.

На підставі викладеного, позивач просив визначити йому додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 1-4).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що з часу відкриття спадщини позивач мав можливість подати до нотаріуса заяву про прийняття ним спадщини, проте, не зробив цього вчасно з власної волі. Причини пропуску строку для прийняття спадщини не є поважними, оскільки позивач не був позбавлений можливості з`ясувати чи прийняв його батько спадщину після смерті своєї матері, і в разі з`ясування таких обставин скористатись своїм правом на прийняття спадщини (а.с. 62-66).

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Палюга І.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на його незаконність та необґрунтованість.

Зокрема, представник апелянта вказує на те, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції безпідставно не врахував, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки його батько не міг повною мірою керувати своїми діями, повноцінно та адекватно оцінювати ситуацію та події, та як наслідок, не оформив своїх спадкових прав, про що не було відомо апелянту. Лише звернувшись до селищного голови Отинійської селищної ради з приводу домоволодіння та земельних ділянок, які належали ОСОБА_4 , апелянт довідався про те, що його батько не вчиняв жодних дій, спрямованих на оформлення спадщини. А тому відразу ж звернувся до Другої Коломийської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції позбавив його права на спадкування та права власності на нерухоме майно своєї баби, на яке ніхто не претендує, а тому вказане рішення суду слід скасувати.

Крім того, представник апелянта звертає увагу на те, що у даній справі ніхто з учасників справи не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та не має будь-яких застережень щодо спадкування ним нерухомого майна.

Також представник апелянта вказує на порушення судом норм процесуального права, оскільки розгляд справи здійснено судом за його та апелянта відсутності. Зазначає, що після того як він на прохання помічника судді написав заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі, його ніхто не повідомляв про подальший розгляд справи, чим порушили його та апелянта право на участь в судовому засіданні та право на висловлення своєї думки.

Із урахуванням викладеного, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задоволити позов ОСОБА_1 в повному обсязі (а.с. 70-75).

У відзиві на апеляційну скаргу селищний голова Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області Савчук О. посилається на необґрунтованість на непереконливість доводів апеляційної скарги, оскільки вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що причини пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини не є поважними (а.с. 95-96).

У судовому засіданні апелянт та його представник вимоги скарги підтримали, просили її задоволити.

Представник відповідача скаргу не визнав, просив відмовити в її задоволенні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, виконуючий обов`язки державного нотаріуса Войташек І.І. подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до статті 367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно задоволити частково, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 10)

Батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с. 9).

Згідно із заповітом, посвідченим 18 липня 2007 року секретарем виконкому Сідлищенської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області та зареєстрованим в реєстрі за № 15, ОСОБА_4 заповіла все своє майно та належній їй права ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

Відповідно до даних свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11, 12).

Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 08 серпня 2013 року серії АВ № 0103919 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторно встановлено ІІІ групу інвалідності; висновок про умови та характер праці: протипоказана робота в умовах психоемоційного навантаження ( а.с. 17).

Відповідно до довідки № 739/02-36, виданої 08 грудня 2020 року Отинійською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована по день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) в АДРЕСА_1 . На день її смерті в будинку ніхто не був зареєстрований. ОСОБА_4 належала земельна частка (пай) розміром 65,9 ум.ка.га. землі. Заповіт від імені ОСОБА_4 , посвідчений секретарем виконкому Сідлищенської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 18.07.2007 року за № 15, не змінювався та не скасовувався (а.с. 14).

Відповідно до листа Міськрайонного управління у Коломийському районі та м. Коломиї Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, згідно Книги записів державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб, зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 серії ЯЗ № 025731, реєстраційний номер 98, площею 2,1829 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сідлищенської сільської ради (а.с. 15).

Листом в.о. державного нотаріуса Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори Войташек І.І. № 01-16/75 від 24 червня 2021 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що ним пропущено термін для прийняття спадщини, встановлений статтею 1270 ЦК України, для подальшого вирішення питання успадкування рекомендовано продовжити термін для прийняття спадщини в судовому порядку. В листі також зазначено також, що ОСОБА_4 складено заповіт на користь ОСОБА_5 , який посвідчений секретарем Сідлищенської сільської ради 18.07.2077 року за реєстром № 15. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадщину після ОСОБА_5 він не прийняв (а.с. 16).

Відповідно до листа вказаного нотаріуса станом на 14.02.2022 Другою Коломийською районною державною нотаріальною конторою спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , не заводилася (а. с. 59).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Встановивши, що датою відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 є ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті), а до державної нотаріальної контори позивач звернувся 24 червня 2021 року, тобто, більше ніж через шість місяців після дати відкриття спадщини (8 років), і в позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував, що хвороба його батька, який був єдиним спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4 є поважною причиною пропуску ним строку для прийняття спадщини, колегія суддів відхиляє. По-перше, саме по собі посилання на наявність захворювання не свідчить про неможливість своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. По-друге, позивач не навів будь-яких обставин, які перешкоджали би йому, а не його батьку, звернутися за оформленням спадкових прав після смерті баби, при цьому, необізнаність щодо не оформлення спадщини іншим спадкоємцем не є об`єктивними, непереборними труднощами для прийняття спадщини.

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, жодна сторона не заперечує проти надання йому додаткового строку для прийняття спадщини, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зміст наведеної норми процесуального закону покладає на позивача (незалежно від категорії спору) обов`язок підтвердити обґрунтованість заявлених ним вимог. Відсутність спростування підстав позову відповідачем не має наслідком безумовне задоволення позову, який не підтверджений доказами, що вірно встановив суд першої інстанції. Більше того, представник відповідача - селищний голова Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області Савчук О. у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що причини пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини не є поважними, тобто представник заперечує позовні вимоги позивача, чим нівелює вказані доводи апеляційної скарги.

На підставі викладеного, зважаючи на відсутність за такий значний проміжок часу будь яких доказів щодо існування об`єктивних, непереборних та істотних труднощів, які відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у позові.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 3) частини третьої статті 2 ЦПК України).

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (частина перша статті 8 ЦПК України).

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина друга статті 211 ЦПК України).

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України).

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (частина восьма статті 128 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що 02 лютого 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Палюга І.В. подав до Коломийського районного суду Івано-Франківської області заяву, в якій зазначив: «судове засідання призначене на 02.02.2022 на 11:30 год. Прошу судове засідання розглядати без участі адвоката Палюги І.В.» (а.с. 53).

Цього ж дня суд першої інстанції сформував повістки про виклик до суду позивача та його представника у даній справі на 24.02.2022 на 13:10 год (а.с. 56-57). Однак, докази направлення вказаних повісток у матеріалах справи відсутні, як і відсутні докази їх вручення, що свідчить про неналежне повідомлення судом позивача та його представника про судове засідання на 24 лютого 2022 року, а відтак і про порушення судом основних засад (принципів) цивільного судочинства.

При цьому, у поданій представником позивача заяві, останній просив розгляд справи здійснювати за його відсутності на конкретну дату судового засідання, тоді як повідомлення сторони на наступне судове засідання відсутнє, що призвело до порушення принципів (засад) рівності та змагальності сторін.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Ураховуючи допущені судом першої інстанції порушення пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду, оскільки справу в суді першої інстанції розглянуто за відсутності позивача (його представника), які завчасно належним чином не повідомлені про дату, час і місце судового засідання, і обґрунтували апеляційну скаргу такою підставою.

За наслідком розгляду справи по суті, апеляційну скаргу необхідно задоволити частково, а оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Друга Коломийська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 жовтня 2022 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: В.Д. Фединяк

І.О. Максюта