Провадження № 2/344/641/22
У Х В А Л А

08 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді: Атаманюка Б.М.

секретаря Стефанець Г. Я.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.08.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.12.2021 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання призначене на 08.11.2022 року сторони не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Від представника відповідача адвоката Кузів Л.В. до суду 08.11.2022 р. надійшла заява за за змістом якої просила розгляд справи проводити без її участі.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

По даній справі неодноразово призначалися судові засідання: 27.05.2022; 29.06.2022; 28.07.2022; 13.09.2022; 11.10.2022; 08.11.2022, у які викликалися сторонни, що підтверджено матеріалами справи, та у які ні позивач ОСОБА_1 , ні його представник адвокат Чобанюк М.М. не прибули.

Так судові засідання призначені на 27.05.2022; 29.06.2022; 28.07.2022; 13.09.2022; відкладалися за заявами представника позивача адвоката Чобанюка М.М. про перенесення судових засідань у зв`язку із поганим станом здоров`я позивача ОСОБА_1 , та зайнятістю адвоката у інших судових засіданнях.

На судові засідання призначені 11.10.2022 та 08.11.2022 р. позивач та його представник не прибули, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 5 ст.223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Умовою для застосування ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України є повторність (двічі поспіль) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:

а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;

б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;

в) неявка позивача в судове засідання (його представника) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;

г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача;

Судом встановлено належне і завчасне повідомлення позивача та його представника про час і місце судових засідань, що підтверджується матеріалами справи. На призначені судові засідання позивач, представник позивача не прибули повторно, не подали заяву про розгляд справи без їх присутності, не повідомили суд про причини неявки.

Відповідно до ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Верховний суд (цивільна юрисдикція) постановою від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13 роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.5 ст.142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

У контексті наведеного суд вбачає, що в розумінні ЦПК України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді судової справи.

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивача, свідчить про байдужість до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час.

Окрім того, позивач та його представник, будучи обізнаним про можливість розгляду справи без їх участі, відповідну заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не подали.

У свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для належного повідомлення позивача та його представника про розгляд справи.

Також суд, оцінюючи причини неявки позивача та представника позивача в судові засідання, враховує й те, що 24 лютого 2022 року Законом України затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Однак, навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Відповідно до рекомендацій Ради суддів України при визначенні умов роботи суду у воєнний час слід керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні.

З огляду на поточну ситуацію, яка склалася у Івано-Франківській області, де не було та немає активних бойових дій, враховуючи, що суд здійснює свою діяльність у штатному режимі, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та недопущення порушення конституційних прав учасників справи на судовий захист, неодноразове відкладення розгляду справи буде суперечити принципу ефективності судового процесу.

З урахуванням вищезазначеного, суд вбачає наявність підстав для залишення позову без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Чобанюка М.М.

Керуючись ст.ст.10-13, 43, 49, 60, 62, 89, 95, 128, 131, 183, 210, 223, 247, 257, 268, 353-354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Богдан АТАМАНЮК