Дата документу 09.09.2022
Справа № 334/3696/22
Провадження № 2/334/2475/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Ісаков Д.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2022 року через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича про звільнення майна з-під арешту.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду, на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов до висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Частиною 2 ст.30 ЦПК України визначено, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

В позові позивач зазначає, що він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, за ОСОБА_2 зареєстроване наступне майно, що є спадковою масою:

квартира АДРЕСА_1 ;

квартира АДРЕСА_2 ;

земельна ділянка площею 0,0625 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

житловий будинок площею 200,2 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Тобто, позивач визначає підсудність позову основна (більша) частина нерухомого майна знаходиться в Дніпровському районі м. Запоріжжя та підсудна Ленінському районному суду м.Запоріжжя.

Так, з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57378080 від 29.08.2019 року вбачається, що спадкова справа № 8/2019, реєстроване у спадковому реєстрі №64673119 заведена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобалія Т.В., тобто спадкоємцями при подачі заяви про прийняття спадщина місце основної частини нерухомого майна визначено у м.Києві.

Разом з тим, доказів перебування саме основної частини майна в Дніпровському районі м.Запоріжжя, позивачем не надано, як і не надано доказів, які підтверджують, що він є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем не додано процесуальних документів, на підставі яких було накладено арешт та заборону відчуження об`єктів нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , а також інших належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність такого арешту станом на час звернення з позовом до суду.

Із наданої позивачем відповіді за підписом приватного виконавця Мілоцького О.Л. від 30.08.2022 року вих. № 03/08/22 не вбачається, що державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника.

Також, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про зняття арешту за майна» від 03.06.2016 року № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Позивач у позові зазначає, що арешт було накладено на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року по справі № 755/19460/20 у виконавчому провадженні № 66175875 від 22 липня 2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Мега-Сіті 19-а» заборгованості у розмірі 14118,77 гривень.

З цих підстав, позивачу необхідно вірно визначити коло осіб, які будуть належними відповідача за його позовною заявою з урахуванням заявлених ним вимог.

Згідно з частинами 2, 4, 5 статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з частинами 2, 4, 5 статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Порядок засвідчення копій документів передбачений пунктом 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55. Згідно з вказаним стандартом відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Позивачем у повному обсязі не виконано вимоги ч. 2 ст. 95 ЦПК України щодо посвідчення письмових доказів.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем на адресу відповідача надіслана копія позовної заяви на 3-х аркушах. Разом з тим, позивачем не надано доказів направлення відповідачу копій поданих до позовної заяви документів.

Зазначені обставини перешкоджають вирішенню питання про призначення вказаної заяви до розгляду.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків шляхом приведення позовної заяви у відповідність до положень чинного законодавства, надання відповідних документів.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Керуючись статтями: 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича про звільнення майна з-під арешту - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Попередити позивача, що у випадку невиконання ухвали заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О.Ісаков