ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Київ

Справа №761/41973/20

Провадження № 22-ц/824/11242/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Кравченко Н.О.

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) Акціонерне товариство «Агропросперіс Банк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюАкціонерного товариства «Агропросперіс Банк» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» про відшкодування збитків, за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» до ОСОБА_1 про припинення правовідношення,-

В С Т А Н О В И В:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ «Агропросперіс Банк» про відшкодування збитків внаслідок невиконання договору № 055820 банківського вкладу фізичної особи від 05 квітня 2018 року.

ОСОБА_1 свої позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 листопада 2018 року у справі № 761/28762/18 зобов`язано відповідача вчинити дії щодо належного виконання умов договору банківського вкладу. Позивач зазначав про те, що після 17 липня 2018 року відповідач повернув позивачу суму вкладу, проте не виплатив процентів за вкладом, внаслідок чого, позивач не отримав доходів, які міг би отримати за звичайних обставин.

За таких обставин ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача 19284 грн. на відшкодування завданих збитків.

У грудні 2020 року АТ «Агропросперіс Банк» звернулось до суду із зустрічними позовними вимогами до ОСОБА_1 про припинення правовідношення.

Зустрічні позовні вимоги мотивовано тим, що суму вкладу та донараховані проценти за період дії договору з 05 квітня 2018 року по 10 липня 2018 року нараховані та сплачені ОСОБА_1 в повному обсязі. Підстав для нарахування процентів та інших виплат після припинення дії договору 10 липня 2018 року та закриття депозитного рахунку відсутні.

АТ «Агропросперіс Банк» просило припинити з 10 липня 2018 року правовідношення за Договором №055820 банківського вкладу фізичної особи від 05.04.2018 року, укладеного між ПАТ «Агропросперіс Банк» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до

АТ «Агропросперіс Банк» про відшкодування збитків.

Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Шевченківського районного судуміста Києва від 15 березня 2021 року вирішено здійснювати подальший розгляд цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Агропросперіс Банк» про відшкодування збитків, за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву АТ «Агропросперіс Банк» до

ОСОБА_1 про припинення правовідношення та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до АТ «Агропросперіс Банк» про відшкодування збитків.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року здійснено перехід до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до

АТ «Агропросперіс Банк» про відшкодування збитків, за зустрічним позовом

АТ «Агропросперіс Банк» до ОСОБА_1 про припинення правовідношення, в розгляд справи в загальному позовному провадженні. Призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року позов ОСОБА_1 до АТ «Агропросперіс Банк» про відшкодування збитків задоволено.

Стягнуто з АТ «Агропросперіс Банк» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 19 284,00 грн.

Стягнуто з АТ «Агропросперіс Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Зустрічний позов АТ «Агропросперіс Банк» до ОСОБА_1 про припинення правовідношення залишено без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог АТ «Агропросперіс Банк», суд першої інстанції виходив із того, що АТ «Агропросперіс Банк» не надано суду будь-яких доказів того, що ділові відносини із ОСОБА_1 створюють небезпеку (загрозу, уразливі місця) в діяльності Банку бути використаним з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення. Посилання АТ «Агропросперіс Банк» на Закон України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», як на підставу прийняття рішення про дострокове розірвання договорів з позивачем та відмову від подальших ділових відносин з ОСОБА_1 є необґрунтованими. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 листопада 2018 року у справі

№ 761/18762/18 встановлено, що АТ «Агропросперіс Банк»безпідставно відмовився від виконання своїх зобов`язань. Таким чином суд дійшов висновку про відшкодування

АТ «Агропросперіс Банк» завданих ОСОБА_1 збитків в розмірі не нарахованих та несплачених відсотків за договором № 055820 від 05 квітня 2018 року за період з 10 липня 2018 року по 05 квітня 2019 року.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

06 вересня 2022 року АТ «Агропросперіс Банк» подало до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року, скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року та провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Рух апеляційної скарги та матеріалів справи

19 вересня 2022 року матеріали цивільної справи № 761/36598/20 разом із апеляційною скаргою надійшли до Київського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 19 вересня 2022 року матеріали цивільної справи № 761/36598/20 разом із апеляційною скаргою передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2022 року клопотання АТ «Агропросперіс Банк» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року задоволено та поновлено його.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Агропросперіс Банк» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Агропросперіс Банк» про відшкодування збитків, за зустрічним позовом АТ «Агропросперіс Банк» до ОСОБА_1 про припинення правовідношення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2022 року справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.

Доводи інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція Київського апеляційного суду

За правилами частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 та АТ «Агропросперіс Банк» в судове засідання не з?явились, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За викладених обставин, Київський апеляційний суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи № 761/36598/20 за відсутності учасників справи, які про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Оскільки справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5ст.268 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що 05 квітня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Агропросперіс Банк», правонаступником якого є АТ «Агропросперіс Банк», та ОСОБА_1 було укладено договір № 055820 банківського вкладу фізичної особи рахунку фізичної особи «Класичний», відповідно до пункту 1.1 якого банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 та приймає на зберігання грошові кошти на строк 12 місяців з 05.04.2018 по 05.04.2019 (надалі-День повернення вкладу на умовах цього Договору.

Відповідно до пункту 1.2 та пункту 1.3. договору, розміщення коштів на рахунок відбувається шляхом переказу коштів з поточного рахунку вкладника у ПАТ «АП Банк» на рахунок. Сума вкладу становить 197000,00 грн.

Відповідно до пункту 2.1.3 договору, банк має право відмовити вкладнику в здійсненні фінансової операції, у випадку встановлення, що така операція містить ознаки операції, що підлягає фінансовому моніторингу відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом».

Відповідно до пункту 5.1 договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність, передбачену діючим законодавством України і умовами договору.

Згідно пункту 6.1 договору цей договір набуває чинності з дня надходження коштів на рахунок і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Листом від 09 липня 2018 року за вих. № 24-900 ПАТ «АП Банк» повідомив ОСОБА_1 про припинення ділових відносин, розірвання договору № 055820 банківського вкладу фізичної особи «Класичний» від 05 квітня 2018 року, розірвання договору № НОМЕР_1 банківського рахунку фізичної особи від 05 квітня 2018 року та закриття рахунків у відповідності до вимог частини першої статті 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14 жовтня 2014 року № 1702 -VII.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року, залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року, у справі № 761/28762/18, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дії ПАТ «Агропросперіс Банк» щодо розірвання договору № 055820 банківського вкладу фізичної особи «Класичний» від 05 квітня 2018 року, розірвання договору № НОМЕР_1 банківського рахунку фізичної особи від 05 квітня

2018 року та закриття рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , неправомірними.

Зобов`язано ПАТ «Агропросперіс Банк» вчинити дії щодо належного виконання умов договору № 055820 банківського вкладу фізичної особи «Класичний» від 05 квітня

2018 року та договору № НОМЕР_1 банківського рахунку фізичної особи

від 05 квітня 2018 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що дії Банка не відповідають вимогам Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», а відтак порушене право позивача підлягає відновленню.

Постановою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року касаційну скаргу ПАТ «Агропросперіс Банк» залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року залишено без змін.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією Україниправ і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Щодо зустрічних позовних вимог АТ «Агропросперіс Банк»

Звертаючись до суду з позовними вимогами про припинення правовідношення,

АТ «Агропросперіс Банк» не обґрунтування заявлених вимог посилалось на те, що суму вкладу та донараховані проценти за період дії договору з 05 квітня 2018 року по 10 липня 2018 року нараховані та сплачені ОСОБА_1 в повному обсязі. Підстав для нарахування процентів та інших виплат після припинення дії договору

(10 липня 2018 року) та закриття депозитного рахунку відсутні.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог АТ «Агропросперіс Банк», суд першої інстанції зробив висновок про відсутність підстав вважати припиненими правовідношення між сторонами з 10 липня 2018 року, оскільки АТ «Агропросперіс Банк» не надано суду будь-яких доказів того, що ділові відносини із ОСОБА_1 створюють небезпеку (загрозу, уразливі місця) в діяльності Банку бути використаним з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення. Крім того, у справі № 761/28762/18 рішенням Шевченківського районного суду м. Києва

від 13 листопада 2018 року, залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року, визнано дії ПАТ «Агропросперіс Банк» щодо розірвання договору № 055820 банківського вкладу фізичної особи «Класичний» від 05 квітня

2018 року, розірвання договору № НОМЕР_1 банківського рахунку фізичної особи від 05 квітня 2018 року та закриття рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , неправомірними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Стаття 1066 ЦК України встановлює, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум із рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду (стаття 1074 ЦК України).

У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Отже, одностороння відмова від договору може бути лише у випадках передбачених законом або договором і приймаючи рішення про односторонню відмову від договору сторона договору повинна довести що така відмова була обгрунтована та основана на законі або договорі.

За статтею 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу, який є сукупністю заходів, які здійснюються суб`єктами фінансового моніторингу у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, що включають проведення державного фінансового моніторингу та первинного фінансового моніторингу (стаття 1 цього закону).

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі, коли здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта (у тому числі встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені.

Відповідно до статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції на час виникнення правовідносин) Банкам забороняється: відкривати та вести анонімні (номерні) рахунки; встановлювати кореспондентські відносини з банками-оболонками, а також з банками та іншими фінансовими установами - нерезидентами, що підтримують кореспондентські відносини з банками-оболонками; вступати в договірні відносини (проводити валютно-обмінні фінансові операції, фінансові операції з банківськими металами, з готівкою (готівковими коштами) з клієнтами - юридичними чи фізичними особами: у разі коли виникає сумнів стосовно того, що особа виступає не від власного імені; яких включено до переліку осіб, пов`язаних із здійсненням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції; в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» ідентифікація та верифікація клієнта здійснюється у разі виникнення підозри та у разі виникнення сумнівів у достовірності чи повноті наданої інформації про клієнта. У цьому разу суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний провести поглиблену перевірку клієнта.

Згідно з частинами вісімнадцятою та дев?ятнадцятою статті 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» у разі якщо клієнт (особа) діє як представник іншої особи чи від імені або в інтересах іншої особи, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний згідно з вимогами цієї статті та положеннями інших законів, що регулюють процедуру ідентифікації, ідентифікувати також особу, від імені або за дорученням якої проводиться фінансова операція, а також встановити вигодоодержувача. У разі якщо особа діє як представник клієнта, суб`єкт первинного фінансового моніторингу повинен перевірити на підставі офіційних документів наявність у цієї особи відповідних повноважень, а також здійснити ідентифікацію та верифікацію такої особи.

Підпунктом 4.4 пункту 2 Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою правління Національного Банку України № 417 від 26 червня 2015 року, визначено порядок та процедури, перелік документів, які повинен розробити банк задля виконання положень цього Закону.

Аналіз змісту Положення свідчить про те, що банк у випадку сумнівів щодо достовірності чи повноти наданої клієнтом або представником інформації, сумніву, що особа виступає не від власного ім`я, зобов`язаний провести ідентифікацію та верифікацію представника клієнта та особи, в інтересах якої діє цей представник, або інші заходи фінансового моніторингу. Необхідні у цьому випадку, у відповідності до розділу V Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою правління Національного Банку України № 417 від 26 червня 2015 року, у порядку установленою Програмою ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів банку, яка є внутрішнім документом банку (пункт 15 розділу ІІ Положення НБУ).

Згідно із частинами четвертою-шостою статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк має право витребувати, а клієнт (особа, представник клієнта) зобов`язаний надати документи і відомості, необхідні для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, та інші передбачені законодавством документи та відомості, які витребує банк з метою виконання вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

АТ «Агропросперіс Банк» не надано суду доказів, які б свідчили про витребування у позивача вищевказаних відомостей.

Разом з тим, жодних доказів, які б давали підстави вважати ОСОБА_1 винним у скоєнні будь-якого злочину АТ «Агропросперіс Банк» не надано, як не надано інформації, що АТ «Агропросперіс Банк» звертався з заявою до правоохоронних органів з цього приводу відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, посилання АТ «АП БАНК» на Закон України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», як на підставу прийняття рішення про дострокове розірвання договорів з позивачем та відмову від подальших ділових відносин з ОСОБА_1 є необґрунтованими.

АТ «Агропросперіс Банк» не надано суду будь-яких доказів того, що ділові відносини із ОСОБА_1 створюють небезпеку (загрозу, уразливі місця) в діяльності Банку бути використаним з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення.

При цьому, у справі № 761/28762/18 суди зробили висновок про те, що ПАТ «Агропросперіс Банк» у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України не надало суду належних і допустимих доказів неправомірних дій клієнта, не довело порушення позивачем вимог законодавства, за наслідками порушення яких було прийнято рішення про припинення договірних правовідносин із ОСОБА_1 .

Ураховуючи наведене, беручи до уваги судові рішення у справі № 761/28762/18, Київський апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Агропросперіс Банк» до ОСОБА_1 про припинення правовідношення.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 .

Зі змісту заявлених вимог ОСОБА_1 вбачається, що предметом спору за його позовом є відшкодування збитків внаслідок невиконання договору № 055820 банківського вкладу фізичної особи від 05 квітня 2018 року, які полягають у не нарахуванні та несплаті відсотків за період з 10 липня 2018 року по 05 квітня 2019 року.

Згідно із статтею 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором.

Згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до статті 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Встановлено, що ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання за договорами належним чином.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року, залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року, у справі № 761/28762/18, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано дії ПАТ «Агропросперіс Банк» щодо розірвання договору № 055820 банківського вкладу фізичної особи «Класичний» від 05 квітня 2018 року, розірвання договору № НОМЕР_1 банківського рахунку фізичної особи від 05 квітня 2018 року та закриття рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , неправомірними. Зобов`язано ПАТ «Агропросперіс Банк» вчинити дії щодо належного виконання умов договору № 055820 банківського вкладу фізичної особи «Класичний» від 05 квітня 2018 року та договору

№ НОМЕР_1 банківського рахунку фізичної особи від 05 квітня 2018 року.

У постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 761/28762/18, зроблено такий висновок: «Визнання дій ПАТ «Агропросперіс Банк» щодо розірвання договорів та блокування рахунків ОСОБА_1 , зобов`язання банку вчинити дії щодо належного виконання умов договору № 055820 банківського вкладу фізичної особи «Класичний» від 05 квітня 2018 року та договору № НОМЕР_1 банківського рахунку фізичної особи від 05 квітня 2018 року відповідає способам захисту порушеного права позивача, передбаченим законом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Доказів того, що АТ «Агропросперіс Банк» виконало вказані судові рішення, тобто вчинило дії щодо належного виконання умов договору № 055820 банківського вкладу від 05 квітня 2018 року матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, а також, те що судовим рішенням було встановлено, що АТ«Агропросперіс Банк» безпідставно відмовився від виконання своїх зобов`язань, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з АТ «Агропросперіс Банк» на користь ОСОБА_1 збитків в розмірі не нарахованих та несплачених відсотків за договором від 05 квітня 2018 року

№055820 за період з 10 липня 2018 року по 05 квітня 2019 року.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу АТ «Агропросперіс Банк» беззадоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Щодо судових витрат

Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги АТ «Агропросперіс Банк» без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року - без змін, розподіл судових витрат Київським апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна