Справа № 301/2393/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2022 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Балега Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабка позивачки ОСОБА_4 , яка не залишила заповіту. Єдиним спадкоємцем першої черги за ОСОБА_4 був її син ОСОБА_5 батько сторін. До складу спадщини входить: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємець першої черги прийняв спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, але свідоцтво про право на спадщину не отримав. Батько позивачки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не залишивши заповіту. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_5 є його вдова ОСОБА_3 та діти сторони по справі. Позивачка спадщину прийняла, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. Інші спадкоємці першої черги спадкувати за ОСОБА_5 не бажають. Позивачка не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна, оскільки правовстановлюючий документ на вказане майно втрачено та будинок за спадкодавцем не зареєстрований. Просила визнати за собою право власності на спадкове майно.

Ухвалою Іршавського райсуду від 12.08.2022 року відкрито провадження у справі, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено ОСОБА_3 , справу призначено на підготовче засідання.

Ухвалою Іршавського райсуду від 07.09.2022 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с. 44).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.45).

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій проти позовних вимог не заперечувала, просила розглянути справу по суті без її участі (а.с.58).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.

Згідно Ініформаційної Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_6 на підставі дублікату свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого виконкомом Ільницької сільської ради 12.03.2008 року на підставі рішення виконкому №3 від 08.01.1974 року (а.с.41-42).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19.11.2021 року (а.с.6). Заповіту ОСОБА_6 не складав (а.с.57).

Спакоємцем першої черги за ОСОБА_6 була його вдова ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 (а.с.7, 13).

Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.

Спадкоємець ОСОБА_4 на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, вступила у фактичне володіння спадковим майном, тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину. Інший спадкоємець ОСОБА_5 спадщину за батьком не прийняв. Спадкова справа за спадкодавцем ОСОБА_6 не відкривалася (а.с.56).

До складу спадщини за спадкодавцем ОСОБА_6 входить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємець ОСОБА_4 спадщину за померлим ОСОБА_6 не оформляла та свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно виписки з погосподарської книги №3 с. Ільниця за 2011-2015 року №2802 від 19.11.2021 року, головою дворогосподарства та власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , була ОСОБА_4 , за будинком зареєстровано земельну ділянку для будівництва і обслуговування будинку площею 0,15 га (а.с.14).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 18.11.2021 року (а.с.5). Заповіту ОСОБА_4 не складала (а.с.15).

Згідно ст. ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, до складу спадщини за спадкодавцем ОСОБА_4 входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який ОСОБА_4 успадкувала за чоловіком.

Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.

Єдиним спакоємцем першої черги за ОСОБА_4 був її син ОСОБА_5 , який на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину (а.с.13,15). Від спадщини ОСОБА_5 не відмовлявся.

Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. За оформлення свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_5 не звертався.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 18.11.2021 року (а.с.8). Заповіту ОСОБА_5 не складав (а.с.16).

Спакоємцями першої черги за ОСОБА_5 є його вдова ОСОБА_3 та діти позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (а.с. 9-12). Спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спадкувати за чоловіком/батьком не бажають. Спадкоємець першої черги - позивачка ОСОБА_1 - на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину.

Позивачка ОСОБА_1 також подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита Спадкова справа (а.с.17,18).

До складу спадщини за спадкодавцем ОСОБА_5 входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.19-24). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість житлового будинку становить 98944 грн. (а.с.29).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно та будинок не був зареєстрований за спадкодавцем.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідач подав до суду заяву, в якій визнав позов. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.

Громада с. Ільниця відноситься до територіальної громади Іршавської міської ради Хустського району (раніше Іршавського району).

Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.

Оскільки згідно погосподарської книги села власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , була ОСОБА_4 - бабка позивачки, спадкоємицею якої є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263-264 ЦПК України

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 16 вересня 2022 року.

Головуюча : М. О. Пітерських