Провадження № 2-др/750/26/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 жовтня 2022 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді - Рахманкулової І.П.,
секретаря Мойсієнко К.А.,,
25 жовтня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання незаконним підпункту 1.1 пункту 1 рішення Виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради № 354 від 14 грудня 2009 року та усунення перешкод у користуванні житловим будинком.
Рішенням Деснянського районного суду від 26 вересня 2022 року вказаний позов задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок демонтувати та провести перебудову дерев`яного гаражу літ. «З-1», площею 19,7 кв.м в межах земельної ділянки АДРЕСА_1 , з дотриманням вимог ДБН Б. 2.2-12:2019 п.6.1.39, п. 6.1.41 та «Правил безпеки систем газопостачання» п.1.4., 1.5., 2.1. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

03 жовтня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених нею у даній справі.

Представник позивачів адвокат Леонов О.Є. надіслав до суду письмові заперечення, в яких просив заяву в частині відшкодування витрат про стягнення правничої допомоги в розмірі 5000 грн., яку надавав адвокат Тука С.М. залишити без розгляду, посилаючись на те, що вимоги про стягнення таких витрат під час розгляду справи заявлені не були і докази їх понесення до суду не подавались.

Щодо стягнення правничої допомоги в розмірі 6000 грн., яку надавав адвокат Ковальчук О.О., представник позивачів просив відмовити, посилаючись на їх неспівмірність, оскільки наявний перелік нібито наданих послуг здебільшого є тотожним за своїм змістом (ознайомлення з матеріалами справи та складання відзиву), а за деякими пунктами взагалі не відноситься до правової роботи (підготовка документів до судового розгляду).

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви про відшкодування судових витрат повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України.

За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно п. 3 частини другої ст. 141 ЦПК судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідачу правничу допомогу надавали адвокат Ковальчук О.О. на підставі ордеру серії ЧН № 019819 від 18.11.2021 (а.с. 125).

Згідно квитанції до прибуткового ордеру № 13 від 11.11.2021 відповідач сплатила адвокату Ковальчуку О.О. відповідно до договору про надання юридичних послуг від 11.11.2021 - 6000 грн. (а.с. 119).

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц.

Згідно акту виконаних робіт від 15.11.2021 до переліку послуг по наданню правничої допомоги адвокатом Ковальчуком О.О. віднесено: ознайомлення з наданими матеріалами, підготовка договору 30 хв.; вивчення додаткових матеріалів, наданих для підготовки відзиву на позовну заяву 6 год.; підготовка відзиву на позовну заяву та заяви про застосування строків позовної давності, заяви про виклик свідків 2 год. 30 хв., участі у судовому засіданні 3 год.; отримання в канцелярії суду рішення 30 хв. Всього виконано 12 робочих годин 30 хвилин на загальну суму 6000 грн. (а.с. 120).

Оскільки відповідачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі, що надавалася адвокатом Ковальчуком О.О. і про понесення таких витрат були докази у справі подані разом з відзивом на позовну заяву. Проте, враховуючи, що позов задоволено частково, а також клопотання представника позивачів про неспівмірність розміру витрат на правничу допомогу, складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути з позивачів на користь відповідача ОСОБА_1 по 1500 грн. з кожного витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 141, 142, 258-261, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат у справі № 750/11911/21 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) по 1500 грн. з кожного у відшкодування витрати на правничу допомогу.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів в порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя