Номер провадження 2/754/179/22
РІШЕННЯ

Іменем України

27 грудня 2022 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Гринчак О.І.

за участю: секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту та визнання спадкоємцем,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог

У грудні 2020 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 , третя особа: Третя київська державна нотаріальна контора, в якій просить:

- встановити факт проживання «однією» (у позовній заяві не вказано "сім`єю") понад 5 років з літа 2014 року по 01.04.2020 ОСОБА_4 з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 Івановим ОСОБА_6 ;

- визнати ОСОБА_4 спадкоємцем четвертої черги після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 Іванова ОСОБА_7 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та ОСОБА_8 були друзями з юних років. Влітку 2014 року, позивач та його цивільна дружина займалися пошуком квартири для спільного проживання. Дізнавшись про житлові проблеми позивача, ОСОБА_9 запропонував їм переїхати проживати до нього в трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , в якій він проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_10 . При переїзді до вказаної квартири позивачу з цивільною дружиною було виділено в користування окрему житлову кімнату та вони, ОСОБА_9 і його мати ОСОБА_11 стали проживати в даній квартирі однією сім`єю, разом купували продукти та харчувалися, купували побутові прилади для спільного користування, надавали один одному взаємну допомогу, приймали участь в утриманні житла, проводили ремонтні роботи квартири, та мали усну домовленість про безоплатне користування квартирою. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати ОСОБА_12 - ОСОБА_10 померла. Після смерті ОСОБА_13 , та ІНФОРМАЦІЯ_3 смерті його бабусі ОСОБА_14 , яка проживала окремо за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_15 нікого з рiдних не залишилось та найріднішою людиною вiн вважав позивача та його доньку ОСОБА_16 . Доньку позивача ОСОБА_16 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 називав донечкою, а 17.06.2017 став для неi хрещеним батьком. ІНФОРМАЦІЯ_1 Іванов ОСОБА_17 у зв`язку з загостренням хвороби «панкреатиту» раптово помер. Організацією поховань ОСОБА_15 та самим похованням займався сам позивач. Після смерті ОСОБА_18 відкрилась спадщина. Заповіту ОСОБА_8 не залишив. Спадкоємців першої - третьої черги не має. Після смерті ОСОБА_8 , позивач фактично прийняв спадщину та користується нею.

Позивач вказує, що з літа 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав з ОСОБА_8 однією сім`єю, у всьому підтримуючи однин одного, був поєднаний спільним побутом, спільним харчуванням, утриманням та обслуговуванням житла та усною домовленістю про користування житлом з взаємними правами та обов`язками.

У червні 2020 року позивачу стало відомо, що за заявою відповідача, Третьою київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 90/2020. Після звернення до Третьої київської державної нотаріальної контори м. Києва, позивачу було роз`яснено про необхідність підтвердження його права на спадщину.

Ухвалою суду від 05 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме позивачу необхідно надати належним чином засвідчену копію позовної заяви з додатками для іншого учасника спору (третьої особи).

Від позивача до суду надійшов лист з новою редакцією позовної заяви, в якій позивач зазначає, що в лютому 2015 року, позивач та його цивільна дружина займалися пошуком квартири для спільного проживання. Дізнавшись про житлові проблеми позивача, ОСОБА_9 запропонував переїхати проживати до нього в двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , в якій він проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_10 .

Вказана редакція позовної заяви не прийнята судом до розгляду, оскільки не підписана позивачем.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі; постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відзив на позовну заяву

16.03.2021 від представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката Роспотнюка Владислава Олександровича надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі та постановити окрему ухвалу щодо злочинних дій ОСОБА_4 в частині замаху на незаконне заволодіння спадковим майном та надіслати її до Київської місцевої прокуратури для розслідування обставин кримінального правопорушення.

Представник відповідача зазначає, що обставини, викладені позивачем, не відповідають дійсності та є надуманими, оскільки ОСОБА_4 вказує, що квартира АДРЕСА_1 є трикімнатною, що цілком логічно можливо б було розподілити у користування 4 дорослим людям: ОСОБА_8 , його матері ОСОБА_10 та ОСОБА_4 з цивільною дружиною. Проте, відповідно до Інформаційної довідки від 03.04.2020 квартира є двокімнатною, а відтак запрошення померлим позивача до себе, завідомо знаючи про відсутність житлової площі для такого проживання чотирьом дорослим людям є недостовірною інформацією. Згодом ОСОБА_4 вказує, що по день смерті він проживав разом однією сім`єю із померлим, його матір`ю та своєю цивільною дружиною. Однак, із доданих ним же доказів, а саме договору-замовлення № 127488К від 02.04.2020 вбачається, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому, згідно з копією договору замовлення № 8.34108П від 07.07.2020, за умовами якого виконавець зобов`язався здійснити поховання праху в могилі замовником є ОСОБА_19 , а не позивач, яка також позивалася до відповідача із позовом про встановлення юридичного факту, а саме факту спільного проживання із померлим ОСОБА_8 .

Так, згідно з копією ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 25 вересня 2020 року у цивільній справі № 754/12108/20 відкрито провадження за позовом ОСОБА_19 до ОСОБА_5 , Третя київська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання із померлим ОСОБА_8 . Як убачається зі змісту позовної заяви, поданої у вищевказаній справі, ОСОБА_19 стверджує, що саме вона у вересні 2014 року познайомилась з ОСОБА_8 . З моменту їхнього знайомства між ними зав`язалися тісні, дружні стосунки, які в подальшому переросли у дошлюбні відносини, а в січні 2015 року вони стали проживати як чоловік та дружина у квартирі ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 . За вказаною адресою позивачка та ОСОБА_8 проживали разом із матір`ю ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після втрати матері ОСОБА_8 , ОСОБА_19 та її громадянський чоловік переїхали жити до неї за адресою: АДРЕСА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_20 помер. Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина, спадкоємців першої-третьої черги немає. За викладених обставин, оскільки ОСОБА_19 , на її думку, проживала однією сім`єю із померлим ОСОБА_8 впродовж 5 років до його смерті, то вона вважає, що є спадкоємцем четвертої черги спадкування, а отже просить встановити юридичний факт, а саме факт проживання із померлим ОСОБА_8 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання її спадкоємцем четвертої черги спадкування. Позовна заява у вказаній справі залишена без розгляду ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.12.2020, оскільки після розмови із відповідачем родичі ОСОБА_19 визнали факт шахрайства з її боку, але не за своєю волею, а за наполяганням ОСОБА_21 , кума ОСОБА_8 , який помер. Представник відповідача звертає увагу суду, що позовна заява подана в рамках розгляду попередньої справи за позовом ОСОБА_19 та позовна заява у цій справі мають ідентичне обґрунтування та оформлення із точністю до викладення фактичних обставин справи та до обраного шрифту/інтервалу. Підтвердженням вказаного слугує позовна заява ОСОБА_4 та позовна заява ОСОБА_19 у цивільній справі № 754/12108/20, де, зокрема, як перший, так і друга зазначають про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 «мого цивільного чоловіка». Вказану описку позивачем прибрано із тексту позовної заяви при усуненні недоліків згідно з ухвалою суду від 05.01.2021. Крім того, безпідставність тверджень позивача підтверджує і аудіо запис телефонної розмови громадянина ОСОБА_22 , який є родичем померлого, із ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_8 , де позивач визнав обставину, що винаймав у померлого квартиру в оренду.

Також відповідач зазначає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_19 не є єдиними, хто має/мав намір у такий спосіб заволодіти спадковим майном.

Окрім того, відповідач вказує, що не може залишитись поза увагою і та обставина, що в дійсності ОСОБА_4 нібито займався утриманням житла, але відповідно до рахунку-повідомлення від 11.03.2021, виданого міським єдиним розрахунковим центром, що є загальнодоступною інформацією, комунальні платежі по квартирі АДРЕСА_6 не проводяться та є загальна заборгованість у сумі 11 357,48 гривень, що спростовує доводи позивача про утримання ним квартири та навпаки підтверджує обставину утримання вказаної квартири виключно померлим.

Також представником відповідача подано клопотання про витребування доказів, а саме витребування з Третьої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідченої копії спадкової справи № 90/2020, заведеної після померлого ОСОБА_8 , та клопотання про виклик свідків, а саме ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 .

Судом задоволено клопотання представника відповідача про виклик та допит свідків.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 17.03.2021 клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката Роспотнюка Владислава Олександровича про витребування доказів задоволено. Витребувано з Третьої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 90/2020, відкритої щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 Іванова ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

13.04.2021 на адресу суду від Третьої київської державної нотаріальної контори надійшов лист вих. № 227/01-16 від 06 квітня 2021 року, в якому повідомляється про те, що згідно з наказом Міністерства юстиції України Третя київська державна нотаріальна контора знаходиться в процесі ліквідації. Відповідно до акту приймання-передавання незакінчених спадкових справ документи Третьої київської державної нотаріальної контори передані до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори. У зв`язку з чим для витребування копії спадкової справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 Іванова ОСОБА_7 , необхідно звернутись до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05.05.2021 замінено третю особу Третю київську державну нотаріальну контору на Чотирнадцяту київську державну нотаріальну контору. Витребувано з Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 90/2020, відкритої щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 Іванова ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

21.05.2021 представником позивача подано клопотання про виклик свідків, а саме ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 .

Також 21.05.2021 представником відповідача заявлено клопотання про витребування від Дніпровського районного суду м. Києва копії заяви ОСОБА_33 , заінтересовані особи: Третя київська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_8 у цивільній справі № 755/17544/20. Окрім того, представником відповідача подано заяву про виклик як свідка ОСОБА_34 .

Судом задоволено клопотання представника позивача та представника відповідача про виклик та допит вказаних вище свідків.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21.05.2021 клопотання представника ОСОБА_5 про витребування доказів задоволено. Витребувано від Дніпровського районного суду м. Києва копію заяви ОСОБА_33 , заінтересована особа: Третя київська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_8 у цивільній справі № 755/17544/20.

26.05.2021 від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 90/2020, відкритої щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 Іванова ОСОБА_7 .

02.06.2021 від Дніпровського районного суду м. Києва надійшла копія заяви ОСОБА_33 , заінтересована особа: Третя київська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_8 у цивільній справі № 755/17544/20.

18.06.2021 представником позивача подано клопотання про приєднання доказів.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02.07.2021 закрито підготовче провадження у справі № 754/17588/20 та призначено справу до судового розгляду по суті.

10 грудня 2021 року від представника відповідача надійшла заява про зупинення провадження у даній справі у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_5 . До вказаного клопотання було додано копію свідоцтва про смерть, згідно з яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , також додано копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи № 948/2021 відносно спадкодавця ОСОБА_5 .

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2021 року зупинено провадження у цивільній справі № 754/17588/20 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту та визнання спадкоємцем до залучення до участі у справі правонаступника.

На адресу суду надійшла заява про поновлення провадження, подана представником ОСОБА_2 - адвокатом Роспотнюком В.О, в якій він просить суд поновити провадження у справі та залучити ОСОБА_2 як відповідача у справі №754/17588/20 як спадкоємця після померлого ОСОБА_5 .

Відповідно до листа державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Кравченко О.О. станом на 14 червня 2022 року щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 Пономаренка ОСОБА_35 , який був зареєстрований за адресою АДРЕСА_7 , заявленим спадкоємцем є син померлого - ОСОБА_2 .

Також представником ОСОБА_2 подано клопотання про витребування доказів, в якому представник просить суд витребувати від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори відомості про заявлених спадкоємців після померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 Пономаренка ОСОБА_35 , спадкова справа №948/2021, станом на момент надання відповіді суду.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21.07.2022 поновлено провадження у цивільній справі № 754/17588/20 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту та визнання спадкоємцем. Залучено ОСОБА_2 як відповідача у справі №754/17588/20, який є правонаступником (спадкоємцем) після померлого ОСОБА_5 . Клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Роспотнюка В.О. про витребування доказів задоволено та витребувано від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори відомості про заявлених спадкоємців після померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 Пономаренка ОСОБА_35 , спадкова справа № 948/2021, станом на момент надання відповіді суду.

10.08.2022 на адресу суду надійшов лист завідувача Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О. станом на 02 серпня 2022 року щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 Пономаренка ОСОБА_35 , який був зареєстрований за адресою АДРЕСА_7 , заявленим спадкоємцем є син померлого - ОСОБА_2 .

Також від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори надходили заяви про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Під час розгляду справи по суті судом було допитано свідків: ОСОБА_34 , ОСОБА_24 , ОСОБА_32 , ОСОБА_26 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , та ОСОБА_23 .

У судовому засіданні 27 грудня 2022 року представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач та його представник просили суд відмовити у задоволенні позову. Крім того, представник відповідача просив суд постановити окрему ухвалу щодо злочинних дій ОСОБА_4 в частині замаху на незаконне заволодіння спадковим майном та надіслати її до Київської місцевої прокуратури для розслідування обставин кримінального правопорушення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ОСОБА_10 , актовий запис про смерть №7393 від 27.04.2015, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27.04.2015, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві.

ОСОБА_10 була матір`ю ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 28.08.1990.

Після смерті матері ОСОБА_8 успадкував Ѕ частки квартири АДРЕСА_8 (загальна площа 31,4 кв.м.), квартиру АДРЕСА_9 (загальна площа 61,2 кв.м.), Ѕ частки кватири АДРЕСА_1 (загальна площа 45,2 кв.м.).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_8 , актовий запис про смерть №764 від 01.04.2020, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 01.04.2020, виданим Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 1 від 07.04.2020.

07 квітня 2020 року за заявою ОСОБА_5 № 238 Третьою київської державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 90/2020 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 Іванова ОСОБА_7 . ОСОБА_8 був двоюрідним онуком ОСОБА_5 .

Згодом ОСОБА_5 помер, а його заявленим спадкоємцем є відповідач - ОСОБА_2 .

З аналогічними заявами щодо прийняття майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 Іванова ОСОБА_7 до Третьої київської державної нотаріальної контори звернулися ОСОБА_19 (заява від 14.04.2020, надійшла 06.06.2020 № 341) та ОСОБА_36 (заява № 509 від 21.08.2020).

Листами № 936/02-14 від 30.07.2020 та № 1148/02-14 від 21.08.2020 державний нотаріус Третьої київської державної нотаріальної контори повідомила ОСОБА_19 та ОСОБА_36 , відповідно, що ними не підтверджено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини щодо майна ОСОБА_8 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_19 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва із позовною заявою про встановлення юридичного факту. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11.12.2020 у справі № 754/12108/20 позовну заяву ОСОБА_19 залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Також з матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_36 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15.06.2021 у справі № 755/17544/20 заяву ОСОБА_36 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

01 жовтня 2020 року до Третьої київської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_4 із заявою, в якій вказав, що приймає спадщину після смерті ОСОБА_8 , та просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі ст. 1264 ЦК України, як особа, що проживала зі спадкодавцем протягом п`яти років, а також повідомляє, що про інших спадкоємців першої - третьої черги йому не відомо. Також посилався на ст. 1270 ЦК України.

Листом № 05/02-14 від 08.01.2021 державний нотаріус Третьої київської державної нотаріальної контори повідомив ОСОБА_4 , що ним пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а також не підтверджено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини щодо майна ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 , звернувшись з даним позовом до суду, вказує, що з літа 2014 року по 01.04.2020 він проживав з ОСОБА_8 однією сім`єю, був поєднаний спільним побутом, спільним харчуванням, утриманням та обслуговуванням житла та усною домовленістю про користування житлом з взаємними правами та обов`язками. Позивач займався організацією поховання ОСОБА_8 .

Показання свідків зі сторони позивача

Свідок ОСОБА_32 знайомий з позивачем. Свідок показав, що займався оформленням документів матері ОСОБА_12 , а після її смерті був довіреною особою ОСОБА_12 . Коли була жива матір ОСОБА_15 , ОСОБА_37 проживав зі своєю родиною разом з ОСОБА_38 та його матір`ю з 2014 року на АДРЕСА_4 . Близькою людиною для ОСОБА_12 був ОСОБА_37 . ОСОБА_39 хотів оформити заповіт на свою похресницю, але не встиг через ковід. Свідок заходив в квартиру приблизно раз на місяць. Коли була жива мати ОСОБА_40 проживав безоплатно. Проживали разом, як родина, проводили свята разом. ОСОБА_37 проживав в маленькій кімнаті, яка напроти входу в квартиру. ОСОБА_39 з матір`ю проживав в великій кімнаті. Після смерті матері, коли ОСОБА_37 розлучився з дружиною ОСОБА_41 , ОСОБА_39 та ОСОБА_21 проживали в великій кімнаті разом, в маленькій кімнаті ніхто не проживав. Документи на майно після смерті ОСОБА_15 свідок віддав ОСОБА_42 .

Свідок ОСОБА_30 є другом позивача. Вказує, що за 16 років, які він знав ОСОБА_12 , ніколи не бачив та не чув про родичів останнього та вони не брали участі в житті ОСОБА_15 . ОСОБА_12 знав зі школи, потім разом працювали та товаришували. У ОСОБА_4 виникла проблема з житлом, тому він з дружиною переїхав до ОСОБА_15 . Тоді була ще жива матір ОСОБА_15 . Проживали як родина. В квартирі було дві кімнати, ОСОБА_21 з дружиною проживали в меншій, а ОСОБА_39 з матір`ю - в більшій. Зі слів ОСОБА_15 , мали спільний бюджет, спільно купували деяку побутову техніку. Спочатку в квартирі проживали ОСОБА_39 , його мати та вітчим ОСОБА_43 . До якого часу в квартирі проживав вітчим свідок не знає, але знає, що покинув квартиру до смерті матері ОСОБА_15 . Рік смерті матері свідок назвати не може.

Свідок ОСОБА_31 є товаришем позивача. Свідок показав, що ОСОБА_39 та ОСОБА_21 проживали на одній території. ОСОБА_39 говорив, що ні з ким з рідні не хоче спілкуватися та не хоче їх знати. Мати ОСОБА_15 померла приблизно в 2014 році. Коли мати була жива свідок заходив в гості та бачив, що ОСОБА_21 та ОСОБА_41 (дружина позивача) проживають в квартирі. ОСОБА_39 розповідав про спільний побут, а саме, що ОСОБА_21 готував їсти, спільно ходили в магазин. ОСОБА_39 часто радився зі свідком щодо подарунків дитині ОСОБА_21 . Родичів побачив тільки на похороні ОСОБА_15 . З ОСОБА_44 заходив в квартиру. Бачив, як ОСОБА_41 з ОСОБА_21 виходили з маленької кімнати, а також бачив, що у ОСОБА_21 та у ОСОБА_15 було вільне пересування по всій квартирі. Похорон ОСОБА_15 проводився в основному за кошти ОСОБА_21 . Свідку розповідали, що за лікування ОСОБА_15 в лікарні платив ОСОБА_21 . ОСОБА_39 розповідав, що дуже любить свою похресницю. Свідок декілька разів бачив у ОСОБА_45 дівчат в квартирі. ОСОБА_46 з мамою жив у великій кімнаті. Розміщення кімнат в квартирі зі слів свідка таке: коли заходиш в квартиру маленька кімната прямо, велика кімната праворуч, ліворуч ванна та туалет та вихід на кухню. Квартиру бабусі ОСОБА_39 здавав та жив за ці кошти. Вітчим ОСОБА_15 часто пив, тому ОСОБА_39 його вигнав з квартири. Мати не була проти проживання ОСОБА_21 в квартирі.

Показання свідків зі сторони відповідача

Свідок ОСОБА_34 є двоюрідною племінницею відповідача та вихователькою дочки позивача. ОСОБА_9 не проживав з позивачем. З ОСОБА_47 спілкувались рідко, частіше стали спілкувалися, коли його похресниця стала ходити в садочок, оскільки свідок працювала в цьому дитячому садку. ОСОБА_39 говорив, що йому ніхто не потрібен і він сам по собі. Проживав з мамою та співмешканцем матері, але після смерті матері ОСОБА_39 його вигнав. В анкеті, яку заповнював позивач в дитячому садочку, адреса проживання не співпадала з місцем проживання ОСОБА_48 . ОСОБА_49 (дружина позивача) розповідала у 2018-2019 роках (осінь-зима), що вони орендують квартиру. ОСОБА_39 говорив після смерті своєї матері, що проживає один. ОСОБА_39 приходив приблизно двічі на тиждень або з ОСОБА_41 , або з ОСОБА_21 до дитячого садочку забирати похресницю, самостійно дитину не забирав. Відносини між ОСОБА_21 та ОСОБА_38 були товариські. 01 квітня ОСОБА_41 телефоном повідомила, що ОСОБА_39 помер. Від запропонованої допомоги ОСОБА_41 відмовилась, оскільки це їхній кум і вони хочуть похоронити його гідно. Також ОСОБА_41 зазначила, що поїдуть до квартири ОСОБА_15 за речами, щоб переодягнути останнього. На похороні родичі давали кошти ОСОБА_21 та ОСОБА_41 .

Свідок ОСОБА_24 є знайомим ОСОБА_15 та ОСОБА_21 . З ОСОБА_38 свідок знайомий десь з 2016 року, познайомились, коли свідок працював в комп`ютерному клубі. Десь через місяць після знайомства свідок перший раз побував вдома у ОСОБА_15 по пр-ту ОСОБА_50 . Свідок показав, що ОСОБА_39 проживав після смерті матері сам. Останні 3-4 роки до смерті ОСОБА_15 товаришували. Свідок бував в квартирі ОСОБА_15 приблизно раз на тиждень або раз на два тижні. Одну з кімнат у 2018-2019 роки ОСОБА_39 здавав в квартирі, де він проживав, якомусь будівельнику. Про смерть ОСОБА_15 свідок дізнався десь через місяць, йому повідомила сестра ОСОБА_51 , в той час свідок не був в Києві. ОСОБА_37 був кумом ОСОБА_15 та проживав окремо. З ОСОБА_52 слів свідок знав про матір, але свідок не знає чи проживали вони разом. За весь час спілкування з померлим свідок бачив, що ОСОБА_39 періодично проживав з дівчиною ОСОБА_53 . Про те, що в ОСОБА_15 є інше майно дізнався десь через рік після того, як почали спілкуватися. Один раз святкував з ОСОБА_54 , була присутня ОСОБА_53 . ОСОБА_39 займав кімнату прямо від входу в квартиру, ліворуч кухня, а праворуч кімнату займав квартирант. ОСОБА_39 говорив, що хотів би залишити частину майна похресниці. ОСОБА_39 розповідав, що десь зустрічався з кумом (позивачем), але жодного разу не говорив, що вони проживають разом.

Свідок ОСОБА_23 була подругою матері ОСОБА_55 . Дружили з 1999 року та спілкувались до її смерті. ОСОБА_56 проживала з чоловіком ОСОБА_43 приблизно з 2008 року та до її останніх днів. ОСОБА_56 розповідала, що вона купила холодильник та пральну машину за пару років до смерті. ОСОБА_57 з чоловіком проживали у великій кімнаті, а в маленькій проживав ОСОБА_39 . Щодо розміщення кімнат свідок зазначила, що велика кімната з балконом від вхідних дверей прямо. Крім ОСОБА_43 , ОСОБА_57 та ОСОБА_45 свідок не бачила, щоб хтось проживав в квартирі. ОСОБА_57 розповідала, що до ОСОБА_45 приходить дівчина ОСОБА_53 . ОСОБА_57 померла в ІНФОРМАЦІЯ_11 . Після смерті ОСОБА_57 в квартирі не була, до її смерті бувала приблизно раз на місяць. Коли приходила в гості інших осіб не бачила, в тому числі не бачила там жодного разу позивача. Після похорону матері ОСОБА_39 вигнав ОСОБА_43 , співмешканця матері, з квартири. Останній раз була в гостях в квартирі в грудні 2014 року. ОСОБА_39 працювати не хотів. ОСОБА_56 здавала трикімнатну квартиру на Лісовому масиві. Свідок не бачила друзів ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_26 є родичем відповідача. Свідок показав, що спілкувався телефоном з позивачем, але особисто його не знає. Після того, як помер ОСОБА_39 , свідок телефонував ОСОБА_21 , щоб компенсувати витрати на лікування, поховання та пам`ятник для ОСОБА_15 , але ОСОБА_21 відмовився. ОСОБА_21 зазначив, що проживає в одній із квартир ОСОБА_15 та має договір оренди на один рік, а документи він передав ОСОБА_58 . Телефонну розмову свідок записав на телефон, і потім надав аудіозапис відповідачу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої-другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтями 1261-1265 ЦК України визначено черги спадкоємців за законом.

Згідно з положеннями статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з суб`єктом щодо оплати житлово-комунальних послуг спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

У постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 644/5818/18 зазначено, що:

«При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), підлягають врахуванню правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів:

а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем;

б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю».

У постанові Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц зазначається, що «обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини».

На підтвердження факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_47 позивачем надано: декларацію ОСОБА_8 № 0001-НРРН-3700 про вибір лікаря від 29.01.2020, який надає первинну медичну допомогу; копію договору-замовлення № 8.127488К на організацію та проведення поховання від 02.04.2020; копію договору № 02-20/89м про надання представницьких послуг при організації та проведенні поховання померлого; копію договору-замовлення № 8.34108П на організацію та проведення поховання від 07.07.2020, де замовником вказано ОСОБА_19 ; копію фіскального чеку від 15.12.2018 на суму 13999,00 грн на придбання товару в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_12 »; копії фіскальних чеків з аптеки за період з 27.03.2020 по 31.03.2020, фіскальні чеки на оплату ритуальних послуг від 02.04.2020 на суму 2570,80 грн. та від 07.07.2020 на суму 212,26 грн.; довідку про отримання праху № 8.127488К від 14.04.2020; копію свідоцтва про хрещення ОСОБА_59 від 17.06.2017, де хрещеним батьком зазначено ОСОБА_12 .

Зазначені докази, окрім копії фіскального чеку від 15.12.2018 на суму 13999,00 грн. на придбання товару в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_12 » та копії свідоцтва про хрещення ОСОБА_59 від 17.06.2017, датовані 2020 роком, тобто роком в якому помер ОСОБА_8 . Копія фіскального чеку від 15.12.2018 на суму 13999,00 грн. на придбання товару в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_12 » не доводить факту спільного придбання товару з померлим, як і не підтверджує спільного використання цього товару у спільному побуті позивача з померлим. Копія свідоцтва про хрещення ОСОБА_59 від 17.06.2017, свідчить лише про проведення обряду «хрещення» дочки позивача і, що хрещеним батьком був ОСОБА_9 .

Наявність у позивача документів, пов`язаних зі смертю та захороненням ОСОБА_8 не є належними доказами, оскільки ці документи не підтверджують факту спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків із померлим.

Такий висновок ґрунтується на постанові Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі № 202/5003/16-ц.

Таким чином, матеріали справи не містять жодних письмових доказів, які б доводили факт спільного проживання позивача з померлим однією сім`єю не менше ніж п`ять років до моменту відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Також на підтвердження позовних вимог стороною позивача долучено до матеріалів справи фотознімки та відео з соціальної мережі спадкодавця.

На фотознімках та відеозапису зображено спільний відпочинок групи людей, в т.ч. позивача та померлого ОСОБА_8 , біля річки, в кафе, а також прогулянка ОСОБА_8 з похресницею в парку та перебування в дитячій розважальній кімнаті.

Проте факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святах, доброзичливе ставлення до дитини позивача, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені сімейні відносини.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 серпня 2019 року у справі № 588/350/15-ц.

Щодо показань свідків, то необхідно зазначити, що свідки зі сторони позивача стверджують, що ОСОБА_37 проживав зі своєю родиною разом з ОСОБА_47 та його матір`ю ще до її смерті. За твердженням свідків позивач з померлим мали спільний побут. Однак, вони не змогли вказати, коли померла матір ОСОБА_8 - ОСОБА_10 .

Водночас свідки зі сторони відповідача показали, що ОСОБА_37 не проживав з ОСОБА_47 до смерті його матері - ОСОБА_10 , а після смерті матері - проживав один.

Суд зауважує, що показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій ним неодноразово у постановах від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц, від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19.

На підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_8 визнав обставину, що винаймав у померлого квартиру в оренду, сторона відповідача надала аудіозаписи телефонної розмови.

Вказані аудіозаписи суд відхиляє як докази, оскільки неможливо встановити походження таких записів та осіб, між якими відбувається розмова, крім того, такі докази не засвідчені належним чином.

Отже, у цій справі позивачем не доведено факту спільного проживання з померлим, ведення з ним спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявності усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, та інших обставин, які засвідчували б реальність сімейних відносин.

У зв`язку з викладеним, факт проживання однією сім`єю позивача зі спадкодавцем суд вважає недоведеним.

З огляду на зазначене, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту та визнання спадкоємцем, немає.

Відповідно до частин першої та другої статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Суд не вбачає підстав для постановлення відносно позивача окремої ухвали, як про це просить сторона відповідача, оскільки кожному гарантовано право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Керуючись ст. 12, 13, 79-84, 89, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту та визнання спадкоємцем відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Роспотнюка Владислава Олександровича про постановлення окремої ухвали відносно дій ОСОБА_4 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_37 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 .

Третя особа - Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора, , адреса місце знаходження: м. Київ, пр-т Правди, 33.

Повний текст рішення складено 05.01.2023.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК