Дата документу 15.08.2022
Справа № 334/3597/21
Провадження № 2/334/335/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Півень М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом «Моторного (транспортного) страхового бюро України» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

28.05.2021 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування розмірі понесених витрат в сумі 49 732 грн 23 коп та стягнути витрати на сплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 10.09.2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21083, держ. № НОМЕР_1 по вул. Рекордна, буд. 5 в місті Запоріжжя, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Doker, держ. № НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, постраждалих немає. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2019 року було встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджена. На час ДТП відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Потерпіла особа звернулась до МТСБУ з заявою від 26.11.2019 року про відшкодування шкоди, заподіяною внаслідок ДТП.

Відповідно до рахунку фактури від 09.10.2019 року внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП було проведено ремонті роботи. Потерпілій особі- власнику автомобіля Renault Doker, держ. № НОМЕР_2 , МТСБУ сплатив страхове відшкодування 49 732,23 грн., що підтверджується платіжним дорученням. На адресу відповідача було направлено вимогу від 11.02.2020 року про відшкодування МТСБУ суми страхового відшкодування внаслідок ДТП однак Відповідачем жодних дій з відшкодуванням завданих збитків вчинено не було.

Регулювання діяльності та здійснення регламентних виплат МТСБУ здійснюються відповідно до розділу IV Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до підпункту а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п.п.38.2.1 ст.38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

За ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.280 ЦПК України, за відсутності відповідачів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..

Розглянувши письмові матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 10.09.2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21083, держ. № НОМЕР_1 по вул. Рекордна, буд. 5 в місті Запоріжжя, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Doker, держ. № НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, постраждалих немає.

Вина відповідача ОСОБА_1 у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2019 р., згідно якої його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.(а.с.5).

Згідно ч. 6 ст.82 ЦПК України Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль Renault Doker, держ. № НОМЕР_2 , що належить ПАТ КБ «Приватбанк», та який був застрахований у ТДВ СК «Кредо», поліс №АМ 6734274 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с.7).

06.12.2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування шкоди відповідно до ст..35 та п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». (а.с.9)

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є транспортні засоби. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники наземних транспортних засобів зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

На момент ДТП водій ОСОБА_1 , який є власником автомобіля ВАЗ 21083, державний номер НОМЕР_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП ОСОБА_1 не була відшкодована потерпілій особі.

Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до Платіжного доручення №989917 від 13 лютого 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату АТ КБ «Приватбанк» по справі №63097, згідно наказу №1545 від 11.02.2020 року, транспортний засіб НОМЕР_2 у сумі 49 732,23 ( сорок дев`ять тисяч сімсот тридцять дві гривні двадцять три копійки). (а.с.11)

Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов`язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК.

Враховуючи те, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування, а відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо відшкодування даних коштів, то позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 49 732,23 грн., є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 270 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76-78, 81, 83, 89, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279,280-281, 354 ЦПК України, ст. ст. 993, 1166, 1167, 1187, 1188, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», суд -

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою задовольнити.

Стягнути у порядку регресу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, , юридична адреса: 02154 м. Київ, Русанівський бульвар, 8, суму страхового відшкодування в розмірі 49 732 грн. 23 коп. ( сорок дев`ять тисяч сімсот тридцять дві гривні двадцять три копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, , юридична адреса: 02154 м. Київ, Русанівський бульвар, 8, витрати по сплаті судового збору сумі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Баруліна Т. Є.