Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/415/22
Провадження № 2/376/509/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2022 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ та виділення в натурі майна, що є у приватній власності,

Встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову позивачі вказали, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Дівоче прізвище « ОСОБА_7 » сестра ОСОБА_8 змінила у зв`язку з укладенням шлюбу на « ОСОБА_9 », що підтверджується Свідоцтвом про її народження Серія НОМЕР_1 та Свідоцтвом про укладення шлюбу, Серія НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відмовились від прийняття спадщини останньої на користь сестри ОСОБА_3 (спадкова справа 530/2009), за умови сплати їм, останньою, частини орендної плати за використання земельних ділянок орендарем. Відповідно, відповідачка ОСОБА_3 , оформила одноосібно право на спадкове майно матері, зокрема на: право власності на земельну ділянку площею 4, 442 га (кадастровий номер: 322 408 0300:02:013:0009) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Індексний номер витягу: 205 155 14 та право власності на земельну ділянку площею 4, 321 га (кадастровий номер: 322 408 0300:02:013:0005) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Індексний номер: 205 335 43.

На даний час, у зв`язку із зміною обставин та плином часу та не виконанням відповідачкою домовленості позивачі, змінили свої наміри на прийняття сестрою спадщину матері, одноосібно, і через ТОВ «Земельний проект», за власні кошти, розробили технічну документацію із землеустрою спірних земельних ділянко, а саме: ОСОБА_10 їх розподілу в рівних частках.

На виконання домовленості, відповідачка - ОСОБА_3 , подала відповідні заяви до компетентних органів від 24 листопада 2021 року про наміри розділення земельних ділянок площею 4, 442 га та площею 4, 321 га, які належать їй на праві власності, на три окремі земельні ділянки у відповідних розмірах (по кожній із двох земельній ділянці).

Однак, оформити зазначений розділ земельних ділянок в нотаріальному порядку не виявляється можливим, оскільки, за плином часу та у зв`язку з переїздом сестри на інше місце проживання (з м. Київ до с. Антонів Сквирського району Київської області), втрачені оригінали правовстановлюючих документів на вищезгадані земельні ділянки. Крім того, відповідач зволікає з розділом спірних земельних ділянок та оформлення кожним права власності на їх частки, мотивуючи відсутністю коштів (має незначну пенсію) та браком часу.

Обидві вищезгадані земельні ділянки перебувають у користуванні на умовах оренди у Приватному підприємстві «Розволожжя» с. Антонів, яке не перечить проти розділу земельних ділянок площею 4, 442 га та 4, 321 га, які належать ОСОБА_3 . З огляду на це позивачами, за власні кошти було розроблено технічну документацію із землеустрою про розділ вищезгаданих земельних ділянок на три частини кожному: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з внесенням відомостей до Державного земельного кадастру. Тобто, кожній із розділених земельних ділянок обох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (паї) було присвоєно свій кадастровий номер. Даний факт підтверджується Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу: НВ-022, НВ-022, НВ-022 по земельній ділянці площею 4, 321 га та Витягами НВ -021, НВ-021 та НВ - 021 по земельній ділянці площею 4, 442 га.

Листом державного нотаріуса Сквирської районної державної нотаріальної контори від 16.02.2022 за № 132/02-14 роз`яснено порядок вирішення даного питання у судовому порядку у відповідності до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5.

Посилаючись на вищезазначене позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять суд:

Визнати за ОСОБА_2 право власності на:

-земельну ділянку площею 1,4807 га., кадастровий номер: 322 408 0300:02:013:0016 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області;

-земельну ділянку площею 1,4403 га., кадастровий номер: 322 408 0300:02:013:0020 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

-земельну ділянку площею 1,4806 га., кадастровий номер: 322 408 0300:02:013:0017 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області;

-земельну ділянку площею 1, 4402 га., кадастровий номер: 322 408 0300:02:013:0018 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області;

Визнати за ОСОБА_3 право власності на:

-земельну ділянку площею 1,4807 га. кадастровий номер: 322 408 0300:02:013:0015 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області;

-земельну ділянку площею 1, 4403 га, кадастровий номер: 322 408 0300:02:013:0019 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви в яких просили провести розгляд справи без їх участі та без застосування фіксації судового засідання технічними засобами, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с.34,35).

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглянути без її участі та просить не проводити фіксування судового засідання технічними засобами (а.с.36).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200,206,211,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відмовились від прийняття спадщини останньої на користь сестри ОСОБА_3 (спадкова справа 530/2009), за умови сплати їм, останньою, частини орендної плати за використання земельних ділянок орендарем. Відповідно, відповідачка ОСОБА_3 , оформила одноосібно право на спадкове майно матері, зокрема на: право власності на земельну ділянку площею 4, 442 га (кадастровий номер: :02:013:0009) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер витягу: 20515514 (а.с.13) та право власності на земельну ділянку площею 4, 321 га (кадастровий номер: :02:013:0005) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер: 20533543.

На даний час, у зв`язку із зміною обставин та плином часу та не виконанням відповідачкою домовленості позивачі, змінили свої наміри на прийняття сестрою спадщини матері, одноосібно, і через ТОВ «Земельний проект», за власні кошти, розробили технічну документацію із землеустрою спірних земельних ділянко, а саме: ОСОБА_10 їх розподілу в рівних частках.

На виконання домовленості, відповідачка - ОСОБА_3 , подала відповідні заяви до компетентних органів від 24 листопада 2021 року про наміри розділення земельних ділянок площею 4, 442 га та площею 4, 321 га, які належать їй на праві власності, на три окремі земельні ділянки у відповідних розмірах (по кожній із двох земельній ділянці) (а.с.12, 14).

Однак, оформити зазначений розділ земельних ділянок в нотаріальному порядку не виявляється можливим, оскільки, за плином часу та у зв`язку з переїздом сестри відповідачки на інше місце проживання (з м. Київ до с. Антонів Сквирського району Київської області), втрачені оригінали правовстановлюючих документів на вищезгадані земельні ділянки. Крім того, відповідачка зволікає з розділом спірних земельних ділянок та оформлення кожним права власності на їх частки, мотивуючи відсутністю коштів (має незначну пенсію) та браком часу.

Обидві вищезгадані земельні ділянки перебувають у користуванні на умовах оренди у Приватному підприємстві «Розволожжя» с. Антонів, яке не перечить проти розділу земельних ділянок площею 4, 442 га та 4, 321 га, які належать ОСОБА_3 , що підтверджується листом виконавчого Директора Агрофірми «Розволожжя» від 29.12.2021 р. № 285 (а.с.15). З огляду на це позивачами, за власні кошти було розроблено технічну документацію із землеустрою про розділ вищезгаданих земельних ділянок на три частини кожному: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з внесенням відомостей до Державного земельного кадастру. Тобто, кожній із розділених земельних ділянок обох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (паї) було присвоєно свій кадастровий номер. Даний факт підтверджується Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу: НВ-022, НВ-022, НВ-022 по земельній ділянці площею 4, 321 га та Витягами НВ -021, НВ-021 та НВ - 021 по земельній ділянці площею 4, 442 га (а.с.16-21).

Листом державного нотаріуса Сквирської районної державної нотаріальної контори від 16.02.2022 за № 132/02-14 роз`яснено порядок вирішення даного питання у судовому порядку у відповідності до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 (а.с.30).

Згідно ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно п. 18 «е» Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Норма частини другої статті 370 ЦК України передбачає, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким,що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Після дослідження обставин справи, судом було з`ясовано, що відповідачка ОСОБА_3 позов визнала в повному обсязі..

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права третіх осіб не порушує, позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню тв. повному обсязі.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 2,4,12,13, 76,81, 200,206, 211,247, 258,259,263 265,351,352,354 ЦПК України, ст. ст. 207,328,370,358,356,364 ЦК України, ст.ст. 86,87,88 ЗК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», п. 18 «е» Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» суд,

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ та виділення в натурі майна, що є у приватній власності - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на:

-земельну ділянку площею 1,4807 га., кадастровий номер: :02:013:0016 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області;

-земельну ділянку площею 1,4403 га., кадастровий номер: :02:013:0020 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

-земельну ділянку площею 1,4806 га., кадастровий номер: :02:013:0017 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області;

-земельну ділянку площею 1,4402 га., кадастровий номер: :02:013:0018 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області;

Визнати за ОСОБА_3 право власності на:

-земельну ділянку площею 1,4807 га. кадастровий номер: :02:013:0015 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області;

-земельну ділянку площею 1, 4403 га, кадастровий номер: :02:013:0019 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко