справа №176/1610/22
провадження №2/176/657/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

24 жовтня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Крамар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 31517 грн. 28 коп., з урахуванням встановленого індексу інфляції та офіційного курсу НБУ, 1873,23 грн. три відсотки річних, 7107,33 грн. відсотки за договорами позики, а всього 40 497 грн. 84 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 23.06.2019 року ОСОБА_2 за договорами позики взяв у нього у борг 6000 гривень на строк до 23.08.2019 року, а також 23.08.2019 року 17000 гривень на строк до 31.12.2019 року, із зобов`язанням сплачувати 7% суми боргу щомісяця за весь час користування позиками.

Договори позики у вигляді розписок між ними були укладені у простій письмовій формі, їхній текст виконаний відповідачем власноручно. Свої зобов`язання за договорами позики ОСОБА_2 не виконав, на вимоги щодо повернення боргу відповідав, що грошові кошти поверне по мірі можливості, не вказуючи конкретних термінів. За таких обставин позивач був змушений звернутись до суду з цим позовом.

Суми боргу становлять 6000 грн. та 17000 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції, станом на 01.08.2022 року становлять: 8300,83 грн. та 23216,45 грн., а разом 31517,28 грн.

Три відсотки річних з простроченої суми в 6000 грн. становить 180 грн., а з 24.08.2019 року по 14.08.2022 року дорівнює 536,05 грн., з простроченої суми 17000 грн. становить 510 грн., а з 01.01.2020 року по 14.08.2022 року дорівнює 1337,18 грн., а разом 1873,23 грн.

Передбачена відсотки за користування грошима, згідно умов договорів позики становлять 7 % від суми боргу за кожен місяць, або 420 грн., з позики у 6000 грн., а з 23.06.2019 року по 23.08.2019 року дорівнює 840 грн. З позики у 17000 грн. це 1190 грн. за місяць, а з 23.07.2019 року по 31.12.2019 року дорівнює 6267,33 грн., а разом по обох позиках ця сума дорівнює 7107,33 грн.

Таким чином, позивач просить стягнути із ОСОБА_2 на його користь 31517,28 грн. суми боргу з урахуванням встановленого індексу, 1873,23 грн. 3% річних з прострочених сум боргу та 7107,33 грн. відсотки за договорами позики, а всього 40497 грн. 84 коп.

21 жовтня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просив долучити оригінали боргових розписок від 23.06.2019 року та 23.07.2019 року.

В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

12.09.2022 року надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2022 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав.

Відповідачу ОСОБА_2 , відповідно до вимог ЦПК України, направлено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заперечень щодо розгляду справи у його відсутності не надійшло. Відзив на позов відповідач не подав.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 23.06.2019 року ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 6000 грн. Вказану суму зобов`язувався повернути до 23.08.2019 року. За час користування позикою зобов`язався сплачувати 7% від суми позики за кожен місяць, що підтверджується копією договору позики грошей від 23.06.2019 року. /а.с.8/

Крім того, 23.07.2019 року ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 в борг 17000 грн., які зобов`язувався повернути до 31.12.2019 року. За час користування позикою зобов`язався сплачувати 7% від суми позики за кожен місяць, що підтверджується копією договору позики грошей від 23.07.2019 року. /а.с.9/

Факт отримання відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 6000 грн. та 17000 грн. підтверджується оригіналами розписок про отримання позики, що містяться в матеріалах справи. /а.с.30-32/.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Договір позики, як визначено в ст. 1047 ЦК України, укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України в постанові від 18.09.2013 у справі №6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

При цьому, відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч.1 ст. 631 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також статті 15, 16 ЦК України містять норми про те, що особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту цивільного права є примусове виконання обов`язку в натурі.

На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 є позичальником, який не виконує належним чином свої зобов`язання за договором позики щодо своєчасного та у повному обсязі повернення суми боргу позикодавцю ОСОБА_1 , що є підставою для примусового стягнення суми боргу у розмірі 6000 грн. за договором позики від 23.06.2019 року та у розмірі 17000 грн. за договором позики від 23.07.2019 року.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

З урахуванням встановленого індексу інфляції суми боргу 6000 грн. та 17000 грн. станом на 01.08.2022 року становлять: 8300,83 грн. та 23216,45 грн. Таким чином, загальна сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 31517,28 грн.

Крім того, 3% річних з простроченої суми 6000 гривень з 24.08.2019 року по 14.08.2022 року становить 536,05 грн., а з простроченої суми 17000 грн. з 01.01.2020 року по 14.08.2022 року 3% річних дорівнюють 1337,18 грн. Разом три відсотки річних дорівнюють 1873,23 грн.

При цьому суд погоджується із розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону.

Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, у кредитодавця/позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти та пеню після закінчення строку його дії, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Зі змісту укладеного між сторонами договору позики від 23.06.2019 року встановлено, що сторонами визначено, що відповідач зобов`язується сплачувати 7% від суми боргу за кожен місяць користування позикою. Суму боргу у розмірі 6000 грн. зобов`язується повернути до 23.08.2019 року. Таким чином, право позивача нараховувати передбачені цим договором проценти припинилось 23.08.2019 року.

Зі змісту укладеного між сторонами договору позики від 23.07.2019 року встановлено, що сторонами визначено, що відповідач зобов`язується сплачувати 7% від суми боргу за кожен місяць користування позикою. Суму боргу у розмірі 17000 грн. зобов`язується повернути до 31.12.2019 року. Таким чином, право позивача нараховувати передбачені цим договором проценти припинилось 31.12.2019 року.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми в розмірі 7107,33 грн., що є відсотками згідно умов договорів позики (7% від суми боргу 6000 грн. складає 420 грн. на місяць та 840 грн. за два місяці; 7% від суми боргу 17000 грн. складає 1190 грн. на місяць та 6267,33 грн. за п`ять місяців вісім днів).

Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягають стягненню 7107,33 грн. в рахунок відсотків за користування позикою в сумі 6000 грн. за період з 23.06.2019 року по 23.08.2019 року та позикою в сумі 17000 грн. за період з 23.07.2019 року по 31.12.2019 року.

На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 є позичальником, який не виконує належним чином свої зобов`язання за договорами позики щодо своєчасного та у повному обсязі повернення суми боргу позикодавцю ОСОБА_1 , що є підставою для примусового стягнення суми заборгованості за договорами позики від 23.06.2019 року та від 23.07.2019 року в розмірі 31517,28 грн. - сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 1873,23 грн. - 3% річних з прострочених сум боргу та 7107,33 грн. відсотки згідно умов договору, а всього 40497,84 грн.

Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 533, 610, 612, 631, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, та згідно із ст.ст. 12, 13, 76-83, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за договорами позики від 23.06.2019 року та від 23.07.2019 року в розмірі 31517,28 грн. - сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 1873,23 грн. - 3% річних з прострочених сум боргу та 7107,33 грн. відсотки згідно умов договору, а всього 40497,84 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку , встановленому ЦПК України в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 24.10.2022 року.

Учасники справи:

1. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя