Справа № 352/400/21
Провадження № 2/352/78/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Струтинський Р.Р.

з участю секретаря Гребінника В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС», про відшкодування шкоди внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача 26.02.2021 звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди внаслідок ДТП.

Заявлений позов обґрунтовув тим, що 12.10.2020 о 09 год 50 хв ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Volkswagen-Golf», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Крихівецька, 10, на перехресті з вул. Виноградна в м. Івано-Франківську та виконуючи поворот ліворуч, не був уважним, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «BMW-X5», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , не надавши йому переваги в русі, який рухався в зустрічному напрямку прямо, чим порушив вимоги п. 2.3Б, 16.6 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Івано-Франківського міського суду від 02.11.2020 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в АТ «СГ ТАС», тому позивач звернувся із заявою до страховика про отримання страхового відшкодування та йому на підставі Звіту про оцінку вартості від 06.11.2020 №103/20 було виплачено 121 455 грн. Однак, загальна вартість ремонту пошкодженого автомобіля складає 2552 581, 51 грн, а отже невідшкодованими залишаються збитки в розмірі 131 126, 51 грн. Також, зазначає, що позивачу було завдано моральну шкоду, так як було порушено його звичайний спосіб життя, погіршився стан здоров`я. Розмір душевних страждань його та родини оцінює в розмірі 20 000, 00 грн. враховуючи викладене просив стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріального збитку в розмірі 131 126, 51 грн, 20 000, 00 моральної шкоди, 2 248, 00 грн судових витрат, 15 500, 00 грн витрат на правничу допомогу.

19.05.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи тим, що позивач належним чином не довів обґрунтованість розміру заявленого до відшкодування матеріального збитку, надавши тільки звіт про оцінку суми матеріального збитку проведеного на його ж замовлення, який є попереднім оціночним документом без вказання того чи було проведено ремонт транспортного засобу та з якими витратами. Також, вказав, що сума страхового відшкодування відповідно до полісу обов`язкого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 130 000, 00 грн, франшиза 0, 00 грн, проте відшкодування було здійснено в розмірі 121 455, 94 грн, а тому стягнення різниці в розмірі 8 544, 06 грн суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Щодо стягнення моральної шкоди вказав, що в позовній заяві не зазначено в чому полягав негативний вплив на здоров`я позивача, не підтверджено факт відсутності сну саме через ДТП. Також, заперечував проти стягнення судових витрат в розмірі 15 000, 00 грн, так як складність справи не співмірна із даною сумою, вважає, що у разі задоволення позову обґрунтованим буде стягнення судових витрат в розмірі 3 000, 00 грн.

25.05.2022 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи, в яких представником зазначено, що 20.11.2020 власник пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_1 звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування та погодився із розміром шкоди в сумі 121 455, 94 грн, яку йому було виплачено. Вважає, що різницю між виплаченим АТ «СГ «ТАС» на користь позивача страховим відшкодуванням, і реальними збитками зобов`язаний відшкодувати відповідач.

Ухвалою судді від 03.03.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.06.2021 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС».

Ухвалою суду від 30.03.2022 справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав частково в розмірі 122 582, 45 грн, оскільки ОСОБА_1 добровільно погодився на відшкодування меншої суми, ніж передбачено страховим полісом. Також, просив врахувати витрати на правову допомогу в розмірі 11 000, 00 грн.

Відповідач в судове засідання не з`явився, від його представника до суду надійшла заява, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, у задоволенні позову відмовити з підстав зазначених у відзиві. Також, зазначив, що позивачем вказано, що він здійснив ремонт пошкодженого транспортного засобу, однак не надав документи на підтвердження таких витрат.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою судді Івано-Франківського міського суду від 02.11.2020, яка набрала законної сили 13.11.2020, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.7).

Згідно з вищевказаною постановою 12.10.2020 о 09 год 50 хв по вул. Крихівецька, 10 на перехресті з вул. Виноградна в м. Івано-Франківськ, ОСОБА_2 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, не був уважним, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом BMW X5, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , не надавши йому переваги в русі, який рухався в зустрічному напрямку прямо. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3Б, 16.6 ПДР України.

Транспортний засіб Volkswagen Golf, яким керував відповідач ОСОБА_2 був застрахованим в АТ «СГ «ТАС», номер полісу АО/6770069 дійсний з 22.12.2019 до 21.12.2020, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну 130 000, 00 грн, розмір франшизи 0, 00 грн (а.с.44).

20.11.2020 ОСОБА_1 звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування, в якій погодився з тим, що розмір страхового відшкодування складає 121 455, 94 грн при ліміті страхової виплати у 130 000, 00 грн, не наполягав на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна та не вказав про понесення інших витрат (а.с.102).

Згідно з повідомленням АТ «СГ «ТАС» сума страхового відшкодування, належна позивачу згідно з заявою про страхове відшкодування від 20.11.2020 становить 121 455, 94 грн (а.с.73).

Відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Статтями 28, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.36.2. Закон № 1961-IV, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених в ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше, як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування: зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими-прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодження майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Так, згідно з Звітом (дослідження) №103/20 про оцінку вартості матеріального збитку від 06.11.2020 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок ДТП 12.10.2020 становить 252 581, 51 грн (а.с.11).

Заперечення представника відповідача адвоката Дяківа Д.І. щодо відсутності документів на підтвердження розміру заявленого до відшкодування матеріального збитку, факту понесення витрат на ремонт транспортного засобу, суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Згідно із Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (ст.12 Закону).

Суд звертає увагу, що оцінювач ОСОБА_3 здійснював оцінку на підставі Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності від 08/07/2019 до 08/072022 №520/19. Також, оцінювач ОСОБА_3 має вищу освіту по спеціальності «інженер-механік», кваліфікацію аварійного комісара з правом проведення авто товарознавчої експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК).

Згідно з ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що оцінка проведена уповноваженою на те особою та у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», до матеріалів справи долучені відповідні документи, що посвідчують повноваження оцінювача Мачкура П.А., відповідно звіт (дослідження) про оцінку вартості матеріального збитку від 06.11.2020 №103/20 є належним та допустимим доказом, що підтверджує та встановлює розмір завданих збитків.

При прийнятті рішення суд враховує, що у постанові Верховного суду від 04.09.2019 по справі № 361/5018/16-ц, провадження № 61-22662св18 зроблено висновок, що суди першої та апеляційної інстанції належним чином виконали свої зобов`язання, передбачені нормами процесуального закону, зокрема сприяли всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснили особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попередили про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, проте учасники судового процесу жодних клопотань про призначення судової експертизи для визнання розміру матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля не заявляли, тому справа розглянута на підставі наданих сторонами доказів та в межах заявлених позовних вимог.

Суд звертає увагу, що представник відповідача, стверджуючи про недопустимість вищевказаного звіту як доказу, жодних клопотань про призначення судової експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля BMW X5, номерний знак НОМЕР_2 , не заявляв.

Отже, із врахуванням розміру страхової суми на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну 130 000, 00 грн, яка була передбачена полісом АО/6770069, із відповідача на користь позивача слід стягнути різницю між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням в розмірі 122 581, 51 грн.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року (зі змінами від 25 травня 2005 року), розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Оцінюючи розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, з врахуванням вказаних ним та встановлених судом обставин і характеру спричиненої моральної шкоди, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, обставин адміністративного правопорушення, суд вважає можливим стягнути з відповідача на його користь 7 000, 00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої адміністративним правопорушенням.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. З відповідача слід стягнути на користь позивача 122 581, 51 грн матеріальної шкоди та 7 000, 00 грн моральної шкоди.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до акту про надання юридичних послуг адвокатом Гавриленко В.Г. згідно з діючим договором про надання професійної правничої допомоги від 18.02.2021, витрати на правничу допомогу становлять 11 000 грн (5 500, 00 грн професійна правнича допомога при підготовці та поданні позову в суд, 5 000, 00 грн участь в судових засіданнях, 500, 00 грн підготовка до судових дебатів).

Згідно з квитанцією від 18.02.2021 №066010 гонорар за правову допомогу адвоката позивач сплатив в розмірі 5 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 визначено докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу, а саме: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Отже, представником позивача надано належні докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 «розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено».

Суд бере до уваги відзив представника відповідача, в якому він зазначає про неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу представника позивача.

Беручи до уваги вищевикладене, виходячи із засад об`єктивності, розумності та справедливості, часткове задоволення позовних вимог, участь представника позивача у судових засіданнях, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 1 927, 51 грн за подання позовної заяви.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України , керуючись ст. 76-78, 133, 137, 141, 247, 280, 263-265, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС», про відшкодування шкоди внаслідок ДТП задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 122 581 (сто двадцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят одну) грн 51 коп матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 927 (одну тисячу дев`ятсот двадцять сім) грн 51 коп.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа: ПАТ "Страхова група "ТАС", м. Київ, пр.Перемоги,65, .

Повне судове рішення складено 04.10.2022 р.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ