Провадження №2/367/3971/2022
13 вересня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Кухленка Д.С..,
при секретарі Вишневецькій А.Л.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
До Ірпінського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позов мотивує тим, що на початку листопада 2021 року з додатку «Дія» позивач дізналась що відносно неї приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським Владиславом Юрійовичем відкрито виконавче провадження № 66485885 від 11.08.2021 року, після ознайомлення з документами виконавчого провадження, які були опубліковані в автоматичній системі виконавчого провадження, вона звернулася з запитом до приватного виконавця Лиманського В.Ю. про надання їй копій документів на підставі яких був здійсненний виконавчий напис, оскільки в системі не було опубліковано документів, на підставі яких було винесено оскаржуваний виконавчий напис. Однак, приватний виконавець відмовив в наданні цих документів, посилаючись на ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», яка надає право сторонам виконавчого провадження ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження. Стосовно того, що в системі не опубліковані документи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис повідомив, що відповідно до абзацу третього пункту 7 розділу II Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження обов`язковому скануванню підлягає лише виконавчий документ. Кредитор ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» надати документи, на підставі яких було винесено виконавчий напис, також відмовив, повідомивши що всі документи знаходяться у приватного нотаріуса та приватного виконавця. Ознайомитися з матеріалами виконавчого напису у приватного нотаріуса Остапенко Є.М. також немає можливості, оскільки наказом міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.06.2021 року № 1075/6, відповідно до п. 4 частини першої статті 29 Закону зупинено приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. з 01.07.2021 року. Приватний нотаріус за місцем здійснення нотаріальної діяльності не перебуває, його телефони також не відповідають. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 66485885 від 11.08.2021 року, чозивач вважає, що виконавчий напис № 199514 від 22.06.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем з грубим порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусів, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання виконавчого напису про стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованості в сумі 22 168,22 (Двадцять дві тисячі сто шістдесят вісім) грн. 22 коп., з яких : Заборгованість за тілом кредиту становить - 10 827,75 (Десять тисяч вісімсот двадцять сім) грн. 75 коп.; Заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 6055,47 (Шість тисяч п`ятдесят п`ять) грн. 47 коп. Заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією - 5235,00 (П`ять тисяч двісті тридцять п`ять) грн., 00 коп. Плата за вчинення виконавчого напису - 50 (П`ятдесят) грн. 00 коп., що становить загальну суму 22 168,22 (Двадцять дві тисячі сто шістдесят вісім) грн. 22 коп.
Позивач вважає, що виконавчий напис № 199514 від 22.06.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.В. з грубим порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусів, поза межами строку позовної давності, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання виконавчого напису про стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованості в сумі 22 168,22.
Так, дійсно у 2013 році між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладався Договір (який не був нотаріально посвідчений) про відкриття кредитної лінії, потенційний ліміт кредитної лінії становив - 15 000 грн., строком на один рік, тобто кінцевий термін повернення кредиту становив 22 липня 2014 року. Кредит мною, був погашений, але в зв`язку з тим, що з 07 квітня 2014 року на території Донецької та Луганської областей розпочався збройний конфлікт, що призвело до закриття та/або переведення на підконтрольну українській владі територію багатьох підприємств різних галузей та секторів внутрішнього ринку, всіх банківських установ, органів виконавчої та судової влади, контролюючих та фіскальних органів. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед Кредитором, що підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Зазначила, що ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання Боржником вимог Кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні Боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання Боржником вимоги Стягувана з підписом боржника про його отримання. В той же час в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази дотримання цих вимог при вчинені виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак рам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Натомість в матеріалах справи виконавчого провадження № 66485885 про винесення виконавчого напису міститься лише копія виконавчого напису та копія заяви про примусове виконання рішення. Отже, на підставі документів, наданих Відповідачем Третій особі - приватному - нотаріусу, не можна встановити безспірність вимог Відповідача до Позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Наведені законодавчі положення дають підстави для висновку, що здійснюючи свою діяльність, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і - е змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис - е породжує права Стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в Стягувана раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання Стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання Боржником.
Враховуючи все вищевикладене, позивач вважає, що є достатні правові підстави в зажати виконавчий напис № 199514 від 22 червня 2021 року вчинений приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо стягнення заборгованості в гумі 22 168 (Двадцять дві тисячі сто шістдесят вісім) гри. 22 коп., вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31 січня 2022 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було прийнято до свого провадження та відкрито спрощене провадження у даній справі з викликом сторін.
Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
В судове засідання відповідач не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про отримання поштової кореспонденції суду, а також оголошенням на сайті «Судова Влада України», відзив на позовну заяву та будь-які заяви, клопотання відповідача до суду не надходили.
Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За даних обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України.
Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі 22.06.2021 за № 199514.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 11.08.2021 Приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманським Владиславом Юрійовичем було відкрито виконавче провадження № 66485885 з примусового виконання виконавчого напису № 199514 виданого 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 22 168,22грн.
Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.
Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Згідно п. 1.2 Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.
Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.
Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Крім того, пункт 3.3 Інструкції передбачає, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.
Пунктом 3.5 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Як передбачено ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Як вбачається з копії виконавчого напису, він вчинений за період з 03.06.2020 року по 22.06.2021 року, однак суду не було надано розрахунок заборгованості. Тому суд позбавлений можливості перевірити існування заборгованості та її розмір.
Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.
Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.
На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).
Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.
Суду не надано первинних документів, оформлених відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», тому суд позбавлений можливості перевірити суму нарахованої заборгованості, враховуючи що позивач заперечує вказаний у виконавчому написі розмір заборгованості.
Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15 (ЄДРСР № 71825964).
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.
Тобто, на день вчинення виконавчого напису, редакція переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.
Зазначена позиція підтверджується зокрема Постановою ВС КЦС від 15.04.2020 р. по справі № 158/2157/17.
Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 137, 141-142, 77-81, 141, 263, 265, 280-289 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 199514, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 22 червня 2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 22 168,22 (Двадцять дві тисячі сто шістдесят вісім) грн. 22 коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua

Суддя: Д.С. Кухленко