ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/533/22Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В.
Провадження № 22-ц/817/733/22 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін цивільну справу № 606/533/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Пацула Василь Олександрович на заочне рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, ухваленого суддею Малярчуком В.В., -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. В обгрунтування вимог посилається на те, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає дітям матеріальної допомоги, а зароблені кошти передає своїм батькам. Просить стягнути з ОСОБА_1 в її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 3500 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повнолітнього віку.

Заочним рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 15.03.2022 року до досягнення найстаршою дитиною повнолітнього віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Пацула В.О., просить скасувати рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2022 року в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню та стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що рішення прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вказує на те, що при винесенні рішення про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 судом не було враховано, що відповідач вже сплачує аліменти колишній дружині ОСОБА_4 згідно з виконавчим листом № 2-534 від 26.08.2010 року, який видано Теребовлянським районним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 на утримання двох дітей не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка ОСОБА_2 приховала даний факт від суду, хоча з 20.01.2011 року перебувала у шлюбі із ОСОБА_1 та достеменно знала про те, що останнім вже сплачуються аліменти на двох дітей від попереднього шлюбу.

Крім того, він має на частковому утриманні двох непрацездатних батьків (батька - ОСОБА_1 , 1950 р.н. та матір - ОСОБА_5 , 1955 р.н., інваліда 3 групи довічно), яким добровільно допомагає та турбується про них. У нього не має жодних доходів та нерухомого майна на території України, а тому сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі (по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повнолітнього віку) не має можливості. Він не заперечує проти свого обов`язку утримувати своїх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , однак, просить суд при вирішенні питання щодо розміру аліментів врахувати факт наявності у нього на утриманні інших дітей від попереднього шлюбу, а також непрацездатних батьків.

Зазначає, що він, маючи професійні навики будівельника, постійно їздить на роботу за кордон з метою надання належного утримання своїй сім`ї. На підтвердження даного факту він надав суду нотаріально завірену заяву-згоду від 26.01.2022 року на купівлю своєю дружиною житлового будинку в с. Слобідка, Тернопільського району разом із земельною ділянкою з підтвердженням того, що майно, яке буде придбане за спільні кошти, буде спільною сумісною власністю подружжя. Одночасно з підписанням цієї заяви він передав своїй дружині кошти в розмірі 7000 євро, зароблені ним за кордоном, на придбання конкретно вказаного нерухомого майна.

Відзив у визначений судом термін до суду не надійшов.

Частиною 1 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження можуть бути розглянуті справи про стягнення аліментів.

З огляду на викладене, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимогч.1 ст.367 ЦПК України,під час розгляду справи в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено, що рішенням Теребовлянського районного суду від 28.04.2022 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 , зареєстрований с. Слобідка Тернопільського району Тернопільської області та ОСОБА_2 , проживає АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який був зареєстрований 20.01.2011 року виконавчим комітетом Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №1.

Під час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між сторонами відсутня домовленість про утримання дітей та сплату аліментів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до СК України, ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», який, зокрема, передбачає підвищення мінімального розміру аліментів, спрощення процедури стягнення аліментів та оголошення аліментів власністю дитини.

Згідно із ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

До підстав визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, стаття 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст.191 СК України).

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи аліменти на утримання дітей в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 15.03.2022 року до досягнення найстаршою дитиною повнолітнього віку, суд першої інстанції виходив з того, неповнолітні діти сторін проживають разом з матір`ю, знаходяться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, а отже позивач вправі вимагати покладення на відповідача аліментних зобов`язань у наведеному судом розмірі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, що повністю узгоджується з приписами ч.1 ст. 199 СК України.

Проте, з висновком суду щодо визначеного розміру аліментів, який підлягає стягненню на користь позивачки, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивачки, суд першої інстанції виходив із того, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною, має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям, при цьому, визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, судом не виконано вимог ст.182 СК України та не перевірено обставин справи, а саме, не враховано наявність у відповідача двох перестарілих батьків ( а.с.15), та двох дітей від першого шлюбу на яких він сплачує аліменти, що стверджується довідкою Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі за №6144 від 16.05.2022 року (а.с.17).

Окрім того, суд не врахував, що в матеріалах справи відсутні докази матеріального стану відповідача, які б свідчили про реальну його можливість сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн. на кожну дитину, а також відсутні докази наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; не доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, тобто ті обставини, які необхідно встановити за вимогами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Відповідно до вимог ст.180 СК України обов`язок по забезпеченню даного рівня прожиткового мінімуму покладається на обох батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи обставини справи, подані відповідачем докази, часткове визнання позовних вимог відповідачем, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду та зменшення розміру стягнутих аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - із 2500 грн. до 1500 грн. на одну дитину, тобто у розмірі ближче до мінімального з урахуванням наявності у відповідача на утриманні двох дітей від першого шлюбу та непрацездатних батьків.

Керуючись ст. ст. 274, 367, 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2022 року в частині визначення розміру аліментів змінити. Зменшити розмір аліментів, стягнутих із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із 2500 грн. до 1500 грн. на кожну дитину починаючи з 15.03.2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В іншій частині рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п.2ч.3 ст.389 ЦПК України.

Постанова складена 16 серпня 2022 року.

Головуюча С.І. Дикун

Судді: Т.С. Парандюк

Н.М. Храпак