Справа №295/5539/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.

при секретарі судового засідання Конончук Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії,-

В С Т А Н О В И В:

КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулося до суду з вказаним позовом та просить стягнути з кожного з відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 1/2 частини боргу за спожиті послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії в сумі по 32 827,83 грн. з кожного та 1/2 частини витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви в сумі по 1 240,50 грн. з кожного.

В обґрунтування позову позивач вказує, що квартира АДРЕСА_1 , є спільною частковою власністю відповідачів. Зазначена квартира забезпечується послугами централізованого опалення, які надає позивач. З 01.10.2016 по 01.06.2022 відповідачі не сплачують в повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути.

Ухвалою суду від 07.07.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачі скористалися своїм право на падання відзивів на позовну заяву, які надійшли на адресу суду 12.08.2022.

Відповідач ОСОБА_1 у своєму відзиві на позов виклала свої заперечення щодо викладених позовних вимог, зокрема вказала, що стягнення заборгованості з ОСОБА_2 є безпідставним, оскільки вона не є споживачем послуг та жодних договорів з позивачем остання не укладала, окрім того ОСОБА_2 , зареєстрована та проживає у АДРЕСА_2 . Окрім того, просила застосувати строк позовної давності до позовних вимог про стягнення з неї заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, у зв`язку з чим додала до відзиву відповідну заяву. На підставі викладеного визнала позовні вимоги щодо стягнення заборгованості одноособово з неї, як користувача наданих послуг в межах строку позовної давності за період з червня 2019 року по червень 2022 року на суму 40217,00 грн.

В свою чергу відповідач ОСОБА_2 у своєму відзиві на позов просила відмовити в задоволенні позовних вимог, щодо стягнення з неї заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, оскільки вона не є користувачем наданих послуг та не проживає за адресою АДРЕСА_3 . Крім того надала заяву про застосування строку позовної давності до даних позовних вимог.

19.08.2022 представник позивача ОСОБА_3 надіслала на адресу суду відповідь на відзив в якому виклала свої заперечення щодо відзивів відповідачів, зокрема зазначила, що тимчасова відсутність споживача послуг централізованого опалення, постачання теплової енергії в квартирі, де надаються такі послуги не є підставою для звільнення від оплати таких послуг. Окрім того, вказала, що якщо квартира належить на праві приватної власності декільком особам то позовні вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги мають бути пред`явлені до кожного з них у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру, а відтак вважає що відсутні підстави для покладення обов`язку оплати послуг централізованого опалення, постачання теплової енергії лише на відповідача ОСОБА_1 .

В судовому засіданні засідання представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з урахуванням строків позовної давності, вказав що заборгованість має бути стягнута лише з відповідача ОСОБА_1 та як остання є безпосереднім споживачем послуг що надається позивачем, оскільки відповідач ОСОБА_2 за вказаною адресою не зареєстрована та не проживає.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується інформацією відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, що відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 16); ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 17).

Квартира АДРЕСА_1 , забезпечується послугами з централізованого опалення, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради.

Згідно з витягу Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, зазначено, що квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної часткової власності відповідачам, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зокрема по 1/2 частки вказаної квартири кожному з відповідачів (а.с. 3-5).

Відповідачі не проводили своєчасно та в повному обсязі оплату за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2016 року по 01.06.2022 року, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 65655,65 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 6).

Відповідно до довідки ОСББ «Андромеда-Житомир» ОСОБА_2 , 1962 року народження, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 , відповідно за вказаною особою зареєстровано особові рахунки (а.с. 25-26).

Згідно акту ОСББ «М16» вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , сама, а відтак є безпосереднім споживачем послуг централізованого опалення та постачання теплової енергії.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до положення п.5 ч.2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно із ч.1 ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

За правилами ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

В частині 5 цієї ж статті закону визначено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормами ч.ч. 1,2 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що відповідач допустив неналежне виконання зобов`язання з оплати за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.10.2016 року по 01.06.2022 року в розмірі 65655,65 грн., що підтверджується належними доказами (а.с.6).

Щодо застосування строку позовної давності до вимог в частині нарахування боргу в період з жовтня 2016 до червня 2019 р.

У заяві представник відповідачів просив застосувати до заявлених позивачем вимог строк позовної давності.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається ст. 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України), а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 цієї статті).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом 20.06.2022 р., заявив вимоги про стягнення боргу за період, який перевищує строк позовної давності, доказів на підтвердження переривання перебігу позовної давності по кожному з щомісячних платежів суду не надав, відповідач заявив про застосування строку позовної давності, вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2016 р. по 31.05.2019 р. не підлягають задоволенню у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

За положеннями п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил).

Відтак, задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за період з 01.06.2019 по 20.06.2022, у зв`язку з визнанням останньою позовних вимог в межах даного строку, суд вважає за можливе стягнути з неї суму заборгованості в розмірі 40217,00 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1519,72 грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 2-5, 10-13, 81, 141, 206, 247, 264, 265, 273, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії в розімірі 40217,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради судовий збір у розмірі 1519,72 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради (м. Житомир, вул. Київська, 48, , р/р НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк»).

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи НОМЕР_2 ).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи НОМЕР_3 ).

Суддя І.Г. Перекупка