Ухвала

19 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 761/25935/18

провадження № 61-2871св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсними договорів дарування та застосування наслідків їх недійсності, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного суду від 11 січня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року закрито провадження у вказаній цивільній справі в частині вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування машиномісця № НОМЕР_1 , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л. С. за номером 726 та договору дарування квартири від 24 серпня 2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л. С. за номером 723.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року позов ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер :01:088:0041, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , від 20 серпня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л. С. за № 700.

Визнано недійсним договір дарування квартири від 24 серпня 2015 року № 8 в будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 63,8 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л. С. за № 729.

Визнано недійсним договір дарування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 238,4 кв.м, житловою площею 119,8 кв.м, від 26 серпня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л. С. за № 732.

Визнано недійсним договір дарування квартири від 26 серпня 2015 року № 49 в будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 140,4 кв.м, житловою площею 86,8 кв.м, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л. С. за № 741.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер :01:088:0089, площею 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 , від 26 серпня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л. С. за № 738.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 ,посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 210/5155/15-ц, провадження № 61?29952св18, від 14 лютого 2018 року у справі № 379/1256/15-ц, провадження № 61-1300св18, від 08 лютого 2018 року у справі № 756/9955/16?ц, провадження № 61-835св17, від 28 серпня 2020 року у справі № 190/914/17-ц, провадження № 61-1024св19, від 21 травня 2020 року у справі № 468/1736/17-ц, провадження № 61-47845св18, від 28 листопада 2020 року у справі № 760/21747/19, провадження № 61?10768св20, від 26 грудня 2018 року у справі № 761/38593/16-ц, провадження № 61?16530св18, від 04 лютого 2021 року у справі № 638/13880/17, провадження № 61-10398св20, від 17 березня 2021 року у справі № 759/12171/17, провадження № 61-21942св19, від 27 квітня 2020 року у справі № 362/5764/17, провадження № 61-3849св19, від 12 січня 2022 року у справі № 372/108/19, провадження № 61-5506св21, у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року № 6-197цс14 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсними договорів дарування та застосування наслідків їх недійсностіпризначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян