Справа № 521/9542/21
Провадження № 2/521/611/22
27 липня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мирончук Н.В.,
секретаря судового засідання Манюк Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Хлєбников Олександр Володимирович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Хлєбников Олександр Володимирович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Позов обґрунтований наступними обставинами.
Як вказав позивач, 16.06.2021 року він звернувся до офісу приватного виконавця Хлєбникова О.В. із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та отримання їх копій, але приватним виконавцем було дозволено лише зробити фото даних документів. 18.06.2021 року позивачем також було направлено заяву приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Євгену Михайловичу про ознайомлення з матеріалами справи нотаріуса, але станом на час подання позову до суду, відповіді надано не було.
Як вказує позивач, виконавчим написом запропоновано стягнути з нього 100530,90 грн., з яких:
- 1778,74 грн. - заборгованість за штрафними санкціями;
- 50,00 грн. - оплата нотаріусу за вчинення виконавчого напису.
Позивач у відкрите судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а. с. 36 37).
Представник відповідача у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином (а. с. 73, 83, 92). Будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи, а також відзив на позовну заяву від сторони відповідача до суду не надходило.
Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а. с. 84), про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав.
Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Хлєбников Олександр Володимирович про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а. с. 74, 82, 91), про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи, в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності приходить до наступного висновку.
На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, 14.08.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було підписано оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501173993, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а. с. 22 23).
На підставі зазначеного виконавчого напису ТОВ ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлєбникова Олександра Володимировича із заявою про примусове виконання (а. с. 17).
Постановою приватного виконавця, від 15.06.2021 року, було відкрито виконавче провадження № 65821616 з примусового виконання виконавчого напису (а. с. 26 27).
Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Так, згідно п. 1.1 глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно, на підставі виконавчих написів.
З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум, або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі, установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.
Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).
Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року в справі № 910/5226/17.
Судом встановлено, що підписана 14.08.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 оферта на укладання угоди про надання кредиту № 501173993, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка була надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не була посвідчена нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
На підтвердження протилежного матеріали справи не містять жодного доказу.
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» надіслано ОСОБА_1 вимогу із зазначенням розміру заборгованості.
Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис, не дотримавшись 30-ти денного строку, встановленого в пп. 2.3. п.2 гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, чим порушено право ОСОБА_1 на спростування розміру заборгованості.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір, в розмірі 908,00 грн. та 454,00 грн. за звернення до суду із заявою про забезпечення позову, а тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 18, 526 ЦК України, ст. ст. 34, 39, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 264, 268, 273, 280, 284, 354 - 355 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Хлєбников Олександр Володимирович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів, з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Н. В. Мирончук