Головуючий у І інстанції Орєхов О.І.
Провадження № 22-ц/824/6532/2022 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Гуля В.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2022 року та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просив стягнути на свою користь з ПАТ «НАСК «Оранта» грошові кошти в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди, а саме: витрати вартості робіт судового експерта по здійсненню дослідження з визначення матеріального збитку в сумі 2 300 грн. 00 коп., фактичну різницю між виплаченими коштами та витратами по відновлювальному ремонту автомобіля в сумі 52 603 грн. 00 коп., відшкодування моральної шкоди в сумі 15 000 грн. 00 коп., судовий збір в сумі 1 391 грн. 00 коп. та попередні витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. 00 коп.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що 09.03.2019 року о 12 год. 00 хв. в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ford Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з паркувального місця по вул. Сквирське шосе 230, рухаючись заднім ходом, створив перешкоду автомобілю «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , не впевнився, що це буде безпечним для інших учасників руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого допустив зіткнення з даним автомобілем, який рухався позаду.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та їм завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 10.9 Правил дорожнього руху України.

28.03.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі № 357/2874/19 (3/357/1205/19) ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Станом на 08.04.2019 року зазначена постанова Білоцерківського міськрайонного суду набрала законної сили.

01.04.2019 року з метою визначення збитків, судовим експертом Петрушанком В.Ф. (свідоцтво № 996 від 09.06.2006 видане на підставі рішення Центральної експертно - кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) в присутності власника автомобіля ОСОБА_1 та представника публічного акціонерного товариства «HACK «Оранта» Красоткина М.Ю. проведено автотоварознавче дослідження, за результатами якого складено висновок експертного дослідження № 49 про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу «Mercedes Benz S350», д.н.з. НОМЕР_2 , згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes Benz S350», складає 69 644,11 грн.

Відповідно до протоколу огляду колісного транспортного засобу від 13.03.2019 року судовим експертом засвідчено наступні пошкодження транспортного засобу позивача: передній бампер, переднє праве крило, права фара, капот, звуковий сигнал, підкрилок правий передній, форсунки омивача, кронштейни кріплення, компресор підвіски та інших деталей.

Вартість робіт судового експерта по здійсненню дослідження склала 2 300,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 15 від 25.02.2019 та актом виконаних робіт № 36 від 25.02.2019 року.

Для проведення ремонтних робіт по відновленню належного на праві власності автомобіля «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 звернувся до ФОП « ОСОБА_3 » ІПН НОМЕР_3 , який виконав ремонтно-малярні роботи на загальну суму 81 520,00 грн., що підтверджується рахунком - фактурою № 1093 від 03.04.2019 р., товарним чеком № 1093 від 26.04.2019 р. на закупівлю запчастин ОСОБА_1 на суму 65 370,00 грн., Актом виконаних робіт відповідно до заказу - наряду №1093 від 26.04.2019 р. на суму 16 150,00 грн., накладною №1093 від 26.04.2019 р. на суму 65 370,00 грн., квитанцією до заказ - наряду №1093 від 26.04.2019 р. на суму 16 150,00 грн.

Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі.

У подальшому, від ПАТ «HACK «Оранта» на адресу ОСОБА_1 надійшов лист № 09-02-16/4471 від 15.05.2019 року, відповідно до якого останньому здійснено виплату в розмірі 28 917,86 грн. (29 917,86 - 1 000 грн. франшизи).

Отже, різниця між виплаченими коштами ПАТ HACK «Оранта» та фактичними витратами на проведення ремонтних робіт автомобіля «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , становить 52 603,00 грн.

Таким чином, розмір майнової шкоди (реальних матеріальних збитків), завданої позивачу внаслідок порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху та як наслідок вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка підлягає відшкодуванню, становить 52 603,00 грн.

У подальшому, під час проведення судових засідань у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заподіяної внаслідок ДТП шкоди, страховою компанією HACK «Оранта» було запропоновано позивачу додатково зробити доплату в розмірі 9 829,64 грн. Однак, зазначена сума не покриває реальних фактичних витрат, пов`язаних із проведеним відновлювальним ремонтом (наведене підтверджується листом ПАТ «HACK «Оранта» №3390-03-06/1210 від 01.04.2021).

У зазначеному листі, з незрозумілих підстав ПАТ «HACK «Оранта» додатково вказує у розрахунку застосування франшизи та повторно на висновок незалежного експерта застосовує знос транспортного засобу на день страхового випадку 65%, тобто зазначений коефіцієнт 65% застосовується двічі, що ні у якому разі не є припустимим.

Позивач у позові також посилався на те, що він пережив сильний психологічний стрес, оскільки перебуваючи за кермом свого автомобіля та дотримуючись Правил дорожнього руху, із-за неуважності та самовпевненості ОСОБА_2 потрапив у ДТП, внаслідок чого автомобіль «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , був суттєво пошкоджений і потребував значного ремонту, на який позивачу довелося самостійно вишукувати значну суму грошових коштів для ремонту, через що він тривалий час не міг спокійно спати вночі; йому та його сім`ї довелося користуватися громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні, а також він не міг належним чином здійснювати вирішення робочих питань, що призвело до зменшення отриманих грошей для родини. Зазначене могло і не відбутись, якби страхова компанія вчасно і належним чином виконала свої обов`язки.

Крім цього, після вказаної події був порушений звичний ритм життя позивача, для відновлення якого йому необхідно були застосовувати додаткові зусилля, у зв`язку із чим позивачу заподіяно моральних та фізичних страждань, що негативним чином відобразилось на стані його здоров`я та подальшій життєдіяльності, а тому позивач розмір завданої йому моральної шкоди визначив у 15 000 грн., які просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 42 772,50 грн., витрати, понесені за проведення експертизи, в розмірі 2 300,00 грн. та судовий збір в розмірі 1 361 грн., загалом стягнуто 46 433,50 грн.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ НАСК «Оранта» про стягнення моральної шкоди в розмірі 15 000,00 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. відмовлено.

01 лютого 2022 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Грибенникова С.О. до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача понесених по справі витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2022 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Грибенникова С.О. про ухвалення додаткового рішення по справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» - Негрич С.Ю. подав на рішення апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Обгрунтовуючи скаргу, відповідач посилався на те, що судом першої інстанції не надано жодної оцінки доказам, що подавалися ПАТ «НАСК «Оранта» разом з відзивом на позовну заяву.

Апелянт зазначив, що відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтомтранспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, висновок суду першої інстанції «...що з урахуванням ліміту, HACK «Оранта» зобов`язана відшкодувати позивачу витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу» прямо суперечить ст. 29 Закону, де вказано, що страховиком відшкодовується відновлювальний ремонт транспортного засобу з урахуванням зносу.

Судом першої інстанції задоволено позовні вимоги, виходячи з відновлювального ремонту транспортного засобу «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_4 , в повному обсязі сум, що вказані в актах виконаних робіт, однак не враховано прямої норми Закону, яка вказує, що відновлювальний ремонт повинен застосовуватися із зносом.

Згідно Звіту дослідження № АІ0440СІ - 2 від 20.03.2019 року знос транспортного засобу склав 65%. Тобто при розрахунку розміру страхового відшкодування вартість запчастин було змінусовано на 65% від цін,вказаних в калькуляції відновлювального ремонту до даного Звіту.

Окрім того, під час розгляду справи Богуславським районним судом Київської області (справа № 375/416/20) за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, де HACK «ОРАНТА» виступала третьою особою, позивачем в ході судового засідання були додані чеки, акти виконаних робіт та рахунки - фактури, згідно яких вартість ремонтних робіт склала 20 600,00 грн., а вартість запчастин та матеріалів (за виключенням компресора пневмопідкачки вартістю 8 620,00 грн.) в розмірі 51 850 грн. 00 коп.

Положення п 8.5.6. Методики товарознавчої експертизи передбачає можливість корегування вартості ремонту за умови документального підтвердження відновлення КТЗ чи його складової частини на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві.

До раніше виплаченого страхового відшкодування в розмірі 28 917 грн. 86 коп. (нарахування відбувалося згідно Дослідження матеріального збитку № АІ0440СІ-2 від 20.03.2019 року) було донараховано страхове відшкодування згідно актів СТО (фактично понесені витрати позивачем) в розмірі 9 829 грн. 64 коп.

Враховуючи те, що на вартість матеріалів і запчастин нараховується знос транспортного засобу (65%), загальний розмір виплати страховою компанією по рахунках СТО склав: 20 600 грн. + (51 850 грн. - 65 %) = 38 747,50 коп.

Беручи до уваги раніше проведену виплату, розмір доплати склав 38 747,50 грн. - 28 917,86 грн. = 9 829,64 коп.

При цьому відповідач зазначив, що незрозуміло та не надано відповідних розрахунків а ні позивачем, а ні судом, що Страховиком два рази нараховано знос транспортного засобу.

Таким чином, ПАТ «HACK «Оранта» належним чином, в повному об`ємі і відповідно до положень чинного законодавства виконало свої зобов`язання, забезпечивши у встановленому законом порядку проведення огляду, щодо якого претензій чи зауважень не надходило, оцінку збитків на підставі Методики товарознавчої експертизи, та виплативши страхове відшкодування в повному об`ємі і увстановлені строки.

Щодо наданого позивачем Висновку про вартість матеріального збитку № 49 від 01.04.2019 року, відповідач у апеляційній скарзі зазначив, що такий звіт не може бути підставою для перегляду розміру страхового відшкодування, оскільки розмір страхового відшкодування був встановлений Страховиком належним чином і у встановлені строки, відповідно до вимог Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методики, а тому відсутні підстави брати до уваги замовлене Страхувальником за власним бажанням і на власний розсуд дослідження.

При цьому, суб`єктом оціночної діяльності, що виконував наданий Висновок № 49, взагалі небуло проведено огляду транспортного засобу, що є грубим порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи, зокрема розділу 5 Методики, а саме не проведення особисто експертом технічного огляду пошкодженого транспортного засобу.

Таким чином, заявлені позовні вимоги в розмірі 52 603,00 грн., як різниця між сплаченою на рахунок СТО за відновлювальний ремонт транспортного засобу сумою в розмірі 81 520,00 грн. та сплаченим страховою компанією страховим відшкодуванням в загальному розмірі 38 747,50 грн. є саме зносом транспортного засобу, тобто різницею між вартістю нових та старих деталей.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

З врахуванням викладеного, на думку відповідача, позовні вимоги в частині стягнення із страхової компанії різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові без врахування коефіцієнта фізичного зносу та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, слід пред`явити до винної особи, а ПАТ «НАСК «Оранта» є неналежним відповідачем щодо матеріальних збитків позивача у даному випадку.

У червні 2022 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2022 року, в якій апелянт просив скасувати вказане рішення суду та ухвалити по справі нове додаткове рішення, яким стягнути з відповідача ПАТ НАСК «Оранта» на користь позивача ОСОБА_1 понесені по справі витрати на правничу допомогу на загальну суму 10 000,00 грн.

В обґрунтування скарги позивач зазначив, що Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу, своє рішення мотивує тим, що судовим рішенням від 27 січня 2022 року вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. були розглянуті та судом з цього приводу прийнято рішення, а повторний розгляд вказаних вимог (раніше розглянутих) не передбачено чинним законодавством.

Однак, на виконання вимог статті 134 ЦПК України до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позивачем подано відповідний акт розрахунок (попередній) від 20 вересня 2021 року про надання правничої допомоги на підставі договору про надання правової допомоги № 18/19 від 26 липня 2019 року. У вказаному акті відображено, що повний перелік та вартість наданих правничих послуг буде надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В акті відображено, що відповідний акт є попереднім (орієнтовним) розрахунком понесених витрат на правничу допомогу та не виключається можливість понесення додаткових витрат у подальшому розгляді справи за позовом ОСОБА_1 .

На думку апелянта, висновки Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у зазначеному додатковому рішенні є такими, що не відповідають дійсності, оскільки під час розгляду основної справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ HACK «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди суду разом з іншими додатками до позовної заяви надано акт-розрахунок про надання правової (правничої) допомоги на підставі договору про надання правової допомоги №18/19 від 26 липня 2019 року, у якому відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України зазначено, що даний акт є попереднім (орієнтовним) розрахунком витрат, понесених Клієнтом на дату його складання та надається з метою підтвердження витрат часу та наданих юридичних послуг на момент подання до суду позовної заяви.

У подальшому, з метою забезпечення відшкодування позивачу понесених витрат, представником позивача до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області подано відповідну заяву про ухвалення додаткового рішення з дотриманням вимог ст. 141 ЦПК України, а саме: було долучено договір №18/19 про надання правової допомоги від 26.07.2019 року, попередній Акт-розрахунок від 20.09.2021 року, акт приймання - здачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30.01.2022 року на підставі договору про надання правової допомоги №18/19 від 26.07.2019 року, рахунок на оплату № 3 від 31.01.2022 року, витяг на IBAN з карткового рахунку, виписки з особового рахунку АО «Грибенников та Фатєєв» про зарахування на рахунок грошових коштів від ОСОБА_1 .

Таким чином, на думку позивача, додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2022 року є помилковим та підлягає скасуванню із вищенаведених підстав.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Грибенников С.О. просив скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду від 27 січня 2022 року - залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі (69 903,00 грн.) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги ПАТ НАСК «Оранта» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2022 року, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржено відповідачем ПАТ «НАСК «Оранта» в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на його користь матеріальної шкоди в розмірі 42 772,50 грн., витрат, понесених у зв`язку з проведенням експертизи, в розмірі 2 300,00 грн. та судового збору у розмірі 1 361,00 грн., що разом становить 46 433,50 грн., тому колегія суддів згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише у цій частині.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.03.2019 року о 12 год. 00 хв. в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ford Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з паркувального місця по вул. Сквирське шосе 230, рухаючись заднім ходом, створив перешкоду автомобілю «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , не впевнився, що це буде безпечним для інших учасників руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого допустив зіткнення з даним автомобілем, який рухався позаду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та їм було завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 10.9 Правил дорожнього руху України.

28.03.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі №357/2874/19 (3/357/1205/19) ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Станом на 08.04.2019 року зазначена постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області набрала законної сили.

01.04.2019 року з метою визначення збитків, судовим експертом Петрушанком Вадимом Федоровичем (свідоцтво № 996 від 09.06.2006 видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) в присутності власника автомобіля ОСОБА_1 та представника ПАТ «HACK «Оранта» Красоткина М.Ю. проведено автотоварознавче дослідження, за результатами якого складено висновок експертного дослідження № 49 про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу «Mercedes Benz S350», д.н.з. НОМЕР_2 , згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes Benz S350», складає 69 644,11 грн. (а.с.10-18).

Відповідно до протоколу огляду колісного транспортного засобу від 13.03.2019 року судовим експертом засвідчено наступні пошкодження транспортного засобу позивача: передній бампер, переднє праве крило, права фара, капот, звуковий сигнал, підкрилок правий передній, форсунки омивача, кронштейни кріплення, компресор підвіски та інших деталей (а.с.13).

Вартість робіт судового експерта по здійсненню дослідження склала 2 300,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 22 від 01.04.2019 р. та актом виконаних робіт № 49 від 01.04.2019 р. (а.с.19-20).

Для проведення ремонтних робіт по відновленню належного на праві власності автомобіля «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 звернувся до ФОП « ОСОБА_3 » ІПН НОМЕР_3 , який виконав ремонтно-малярні роботи на загальну суму 81 520,00 грн., що підтверджується рахунком - фактурою № 1093 від 03.04.2019 р. на суму 81 520,00 грн., товарним чеком № 1093 від 26.04.2019 р. на закупівлю запчастин ОСОБА_1 на суму 65 370,00 грн., Актом виконаних робіт відповідно до заказу - наряду №1093 від 26.04.2019 р. на суму 16 150,00 грн., накладною №1093 від 26.04.2019 р. на суму 65 370,00 грн., квитанцією до заказ - наряду № 1093 від 26.04.2019 р. на суму 16 150,00 грн. (а.с.23-27).

У подальшому, від ПАТ HACK «Оранта» на адресу власника «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 надійшов лист № 09-02-16/4471 від 15.05.2019 р. (а.с.28), відповідно до якого останньому здійснено виплату в розмірі 28 917,86 грн. (29 917,86 - 1 000 грн. франшизи).

Судом також встановлено, що різниця між виплаченими коштами ПАТ HACK «Оранта» та фактичними витратами на проведення ремонтних робіт автомобіля «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 - становить 52 603,00 грн.

Зазначені обставини встановлені рішенням Богуславського районного суду Київської області від 09.04.2021 року (а.с.35-38), яке набрало законної сили 18.06.2021 року.

Вказаним судовим рішенням також встановлено, що станом на 06.04.2021 року ПАТ НАСК «Оранта» здійснила виплату власнику автомобіля «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 38 747,50 грн. страхового відшкодування.

Крім того, зазначеним судовим рішенням встановлено, що для проведення ремонтних робіт по відновленню належного на праві власності автомобіля «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 звернувся до ФОП « ОСОБА_3 ».

Також, рішенням встановлено, що відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 7505656 від 16.06.2018 року, а також страхового полісу № АМ/75Q5656, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» зі страховим лімітом 100 000,00 грн. на одного потерпілого за майнову шкоду.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, дійшов висновку, що з урахуванням ліміту, встановленого у страховому полісі (100 000,00 грн. на одного потерпілого за майнову шкоду) відповідач HACK «Оранта», як страховик, мав можливість і був зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу у повному розмірі.

Оскільки на проведення ремонтних робіт по відновленню транспортного засобу позивачем були понесені витрати (реальні збитки) у розмірі 81 520,00 грн., що підтверджується наявними у справі належними та допустимими доказами, а страховиком на відшкодування збитків було сплачено 38 747,50 грн., різниця у розмірі 42 772,50 грн. була стягнута судом на користь позивача із відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» з тих підстав, що, на думку суду, страховик повинен компенсувати цю різницю потерпілій особі.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки суд дійшов їх з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовуються на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовуються винною особою.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В постанові Великої Палати Верховного суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18), колегія Верховного суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23.12.2015 року у справі №6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування, та зазначила, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Звертаючись до суду з позовом, позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідач повинен доплатити різницю між сплаченою сумою страхової виплати та сумою, яку позивач витратив на відновлення свого транспортного засобу, тобто сумою реальних збитків, а також витрати, понесені на залучення експерта для проведення дослідження.

При цьому, судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 38 747,50 грн., що підтверджується матеріалами справи та встановлено судовим рішенням від 09.04.2021 року (а.с.35-38).

Згідно долученого позивачем до позовної заяви висновку експертного дослідження № 49 від 01.04.2019 року (а.с.10-18), проведеного судовим експертом Петрушанко В.Ф., вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 , як власнику автомобіля «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , визначено на суму 69 644,11 грн. У мотивувальній частині висновку вказано, що сума 69 644,11 грн. - це вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу складових, необхідних під час ремонту (а.с.12 зворот), тобто вказана вартість матеріального збитку експертом визначена з урахуванням фізичного зносу складових деталей, необхідних під час ремонту, із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,65.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги, суд обґрунтовано виходив з доведеності факту заподіяння позивачу ОСОБА_1 матеріальних збитків пошкодженням належного йому транспортного засобу, у зв`язку із чим у страховика ПАТ «НАСК «Оранта», який застрахував цивільно-правову відповідальність винуватої у завданні збитків особи, виник обов`язок по сплаті страхового відшкодування відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на положення ст. 29 вищевказаного Закону, згідно якої страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, тобто відповідальність страховика у даному випадку обмежена на законодавчому рівні.

Так, пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав правовий висновок, викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691 цс 15, де зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу, а винна особа, дії якої спричинили дорожньо-транспортну подію, - відповідає за різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та вартістю матеріального збитку.

На підставі вищенаведених правових норм, зважаючи на те, що відповідач, як страховик, зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість матеріального збитку з урахуванням зносу деталей згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір якого згідно висновку експертного дослідження № 49 від 01 квітня 2019 року становить 69 644,11 грн., та беручи до уваги те, що страховиком сплачено страхове відшкодування у розмірі 38 747,50 грн., колегія суддів дійшла висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню недоплачена страховою компанією сума у розмірі 30 896,61 грн. (69 644,11 грн. вартість матеріального збитку - 38 747,50 грн. виплачене страхове відшкодування = 30 896,61 грн.).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині стягнення на його користь з відповідача суми страхового відшкодування, допустив помилку у визначенні розміру цього відшкодування, оскільки не застосував положення ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка обмежує відповідальність страховика перед потерпілою особою. З урахуванням викладеного рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру страхового відшкодування, стягнутого з відповідача на користь позивача із зменшенням цього розміру із 42 772 грн. 50 коп. до 30 896 грн. 61 коп.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «НАСК «Оранта» про їхню незгоду з наданим позивачем висновком про визначення вартості матеріального збитку №49 від 01.04.2019 року з тих підстав, що експерт при його складанні не провів огляд пошкодженого транспортного засобу, колегією суддів відхиляються, оскільки у самому висновку зазначено: «огляд об`єкту оцінки проводився 13 березня 2019 року 15.03. та 29.03. в присутності власника гр. ОСОБА_1 та представника СК «Оранта» Красоткин М.Ю.» (а.с.10), а до самого висновку долучено протокол огляду колісного транспортного засобу від 13.03.2019 року (а.с.13) та фототаблиці огляду транспортного засобу (а.с.14). Крім того, розмір матеріального збитку - 69 644,11 грн., завданий позивачу, був встановлений і рішенням Богуславського районного суду Київської області від 09.04.2021 року, яке набрало законної сили 18 червня 2021 року, а тому враховується апеляційним судом під час розгляду справи.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2022 року, колегія суддів приходить до висновку про залишення скарги без задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, при цьому відмовлено у задоволенні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача ПАТ НАСК «Оранта» витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. у зв`язку із недоведеністю доказами факту їхнього понесення.

Позивач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на апеляційне оскарження зазначеного рішення суду у цій частині, натомість звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених по справі витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що судовим рішенням від 27 січня 2022 року вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. були розглянуті та судом з цього приводу прийнято рішення.

Аналізуючи зміст ст. 270 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що чинним процесуальним законодавством не передбачено ухвалення додаткового рішення з приводу вимог, які були судом розглянуті та з приводу яких прийнято судове рішення, при цьому колегія зауважує, що питання про судові витрати судом вирішено, а тому законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про залишення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення без задоволення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та власного тлумачення характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2022 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги позивача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення додаткового рішення суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_1 - без задоволення.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 376, 382, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2022 року змінити в частині розміру стягнутої з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, зменшивши цей розмір з 42 772 грн. 50 коп. до 30 896 грн. 61 коп.

В іншій частині рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2022 року - залишити без змін.

Додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2022 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: