Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1862/22

Номер провадження: 6/511/11/22

09.09.2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. ,

секретаря судового засідання Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області заяву- подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгора Олексійовича про вирішення питання про звернення стягнення на майно, що незареєстроване за боржником у встановленому законом порядку,

встановив:

Короткий зміст подання приватного виконавця.

07.09.2022 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шипков Єгор Олексійович звернувся в суд з поданням про вирішення питання про звернення стягнення на майно, що незареєстроване за боржником у встановленому законом порядку, в якому просить звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,183 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0066, призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка не зареєстрована в установленому законом порядку за боржником ОСОБА_1 .

Дане клопотання мотивоване тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця знаходиться виконавче провадження № 66025636 з примусового виконання виконавчого листа № 514/190/90, виданого 03.06.2021 року Тарутинським районним судом Одеської області , за яким стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 загальну суму заборгованості в розмірі 471920, 20 грн. Рішення суду до цього часу не виконано, грошові кошти у боржника відсутні, тому є підстави для звернення стягнення на нерухоме майно боржника. В ході виконавчих дій виконавцем виявлено майно, яке належить боржнику на праві власності, але на зареєстровано за ним у встановленому законом порядку - це земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0066, розташована в АДРЕСА_1 .

Процесуальні дії по справі .

09 вересня 2022 року ухвалою суду провадження у справі відкрито.

Згідно ч. 11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Сторони про час та місце слухання справи не повідомлялися.

Приватний виконавець - Шипков Є.О. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву від 09.09.2022 року про слухання справи без його участі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з цим, суд вважає за можливе розглянути подання у відсутності приватного виконавця без фіксування судового засідання технічними засобами.

Фактичні обставини даної справи.

На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгора Олексійовича знаходиться виконавче провадження № 66025636 з примусового виконання виконавчого листа № 514/190/90, виданого 03.06.2021 року Тарутинським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 471920, 20 грн та витрат по сплаті судового збору в розмірі 4719,20 грн.(а.с.6)

07.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку надіслано сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за адресою вказаною у виконавчому документі, а також виклик на про явку до приватного виконавця на прийом.(а.с.8)

В підтвердження відправлення боржнику даної постанови до матеріалів справи додано реєстр відправлень АТ «УКРПОШТА» від 08.07.2021 року, відправлення № 203 (копії додаються до заяви-подання).

07 липня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт всього майна боржника ОСОБА_1 . (а.с.22)

Відповідно до витягу з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 07.07.2021 вбачається, що боржнику ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0066, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .площею 0.183 кв.м. (га) (а.с.22)

Між тим , із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо реєстрації правав власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0066, розташовану в АДРЕСА_1 за боржником ОСОБА_1 відсутні. (а.с.16)

Також у результаті сформованої приватним виконавцем інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості стосовно речових прав на земельну ділянку, з кадастровим номером :02:003:0066, розташовану в АДРЕСА_1 - відсутні.(а.с.21)

Дані правовідносини регулюються наступними нормами права.

Статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 10 Закону Закон № 1404-VIII передбачено перелік заходів примусового виконання рішень, серед яких передбачено і звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закон № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч.2 ст. 48 Закон № 1404-VIII).

Згідно з ч. 5 ст. 48 Закон № 1404-VIII у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно зі ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Частиною 4 ст. 50 Закон № 1404-VIII, визначено, що у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Так ч. 1 ст. 50 Закон № 1404-VIII передбачає, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частиною 3 статті 50 Закон № 1404-VIII передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку.

Суд, давши оцінку законності та обгрунтованості даного подання, дослідивши письмові докази, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так виходячи з аналізу вищенаведених норм законодавства, суд вважає, що по- перше, право виконавця на звернення з поданням до суду про звернення стягнення на нерухоме майно, яке не зареєстроване боржником виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного/приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно.

Крім цього, по друге, у випадку звернення з поданням про звернення стягнення на майно виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна.

По-третє, виконавцю обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

Дане обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Проаналізувавши надані по справі докази, суд вважає, що приватним виконавцем не подано суду:

-доказів обізнаності боржника ОСОБА_1 про наявність виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 514/190/90, виданого 03.06.2021 року Тарутинським районним судом Одеської області. Так приватним виконавцем надано докази направлення постанови про відкриття провадження по справі, однак в матеріалах справи відсутні докази отримання цього процесуального документу боржником ОСОБА_3 ;

- доказів наявності чи відсутності в боржника ОСОБА_1 грошових коштів, рухомого майна чи інших цінностей достатніх для задоволення вимог стягувача. Так суду надано тільки докази наявності виконавчого провадження № 66025636 з примусового виконання виконавчого листа № 514/190/90, виданого 03.06.2021 року Тарутинським районним судом Одеської області на примусовому виконанні, зокрема суду подано копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника, однак це процесуальні документи, які не підтверджують проведення всіх необхідних заходів для встановлення інформації щодо наявності чи відсутності у боржника коштів чи рухомого майна, достатніх для задоволення вимог стягувача;

-не подано належних і допустимих доказів щодо ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання виконавчого листа в добровільному порядку, адже наявність вищезазначених постанов, які є лише процесуальними документами, не можуть свідчити про навмисне ухилення боржника від виконання виконавчого листа, оскільки суду не подано доказів їх направлення та одержання боржником;

Між тим суд вважає, що звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, може бути застосоване лише у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, а також лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, відтак недоведеність даних обставин в суді є перешкодою для звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

Крім цього, питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, вирішується судом в порядку передбаченому частиною четвертою статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" та частиною десятою статті 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано у встановленому законом порядку.(постанова ВС від 26.05.2021 року у справі № 947/22930/19).

Так в підтвердження факту належності боржнику на праві власності спірної земельної ділянки приватним виконавцем надано суду витяг з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 07.07.2021 року, з якого вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0066, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 0.183 кв.м. належить на праві власності ОСОБА_1 .

Одна даний витяг був сформований приватним виконавцем 07.07.2021 року, тобто більше чим за рік до його звернення в суд з даним поданням.

Крім цього, площа спірної земельної ділянки в мотивувальній частині подання зазначена як 0,183 кв.м., тоді як в резолютивній частині подання площа земельної ділянки зазначена як 0,183 га.

Оскільки земельна ділянка має цільове призначення для обслуговування та будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд відповідно суду повинно бути надано дані про відсутність або наявність будівель та споруд на цій земельній ділянці.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що за вказаним поданням приватний виконавець звернувся не провівши належним чином перевірку майнового стану боржника, приватним виконавцем не доведено факт того, що у боржника на час звернення до суду, недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача, що в свою чергу підлягає обов`язковому доведенню, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу, не підтверджено фактичне володіння земельною ділянкою боржником, а тому суд не знаходить підстав для задоволення подання приватного виконавця.

На підставі викладеного , керуючись ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» ч.10,11 ст. 440 ЦПК України, суд

П о с т а н о в и в:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгора Олексійовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя : Теренчук Ж. В