Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2022 р. Справа153/1348/22

Провадження2-о/153/53/22-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді - Дзерина М.М.

за участі секретаря судового засідання Поліш Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області в місті Ямпіль, Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини. Заява мотивована наступним: ІНФОРМАЦІЯ_1 в окупованому місті Маріуполь Донецької області у неї народився син ОСОБА_2 . Пологи відбулись в квартирі під час обстрілу російськими військами. Після пологів її з дитиною було евакуйована. Під час обстрілу житлового будинку в якому вони проживали, повністю зруйновано всі їх речі та знищені документи. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження. З урахуванням вищевикладеного, вона змушена звернутися до суду з цією заявою. Просить суд встановити факт народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження України, Донецька область, місто Маріуполь. Батьки: мати ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, місце реєстрації : АДРЕСА_1 ; батько ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України. Підстава запису відомостей про батька в актовому записі про народження дитини, вказати актовий запис про шлюб №533 від 12 липня 2007 року, складений Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась.

Заінтересована особа представник Ямпільського районного відділу ДРАЦС Центрально-західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд встановив, що 12 липня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , було зареєстровано шлюб Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 533 (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державному реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №8).

Заявником до заяви додано наступні докази народження дитини:фотознімки та копію аналізу ДНК на материнство за №36115 з якого встановлено, що ймовірність материнства ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 складає 99,9999995%.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17 березня 2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року.

Відповідно до пункту 15 частини першої додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року за №1275, м.Маріуполь Донецької області, віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, а також Молдови та Росії. В цих справах Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватись недійсними всі без виключення документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей та шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоду особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, які проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, судом встановлено, що відсутність медичного документа про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Маріуполь Донецької області не створюють правових наслідків, що позбавляє заявника можливості зареєструвати народження дитини та реалізувати права та обов`язки, пов`язані із народженням дитини.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження за встановленою МОЗ України формою, а факт народження дитини ОСОБА_2 підтверджено наданими письмовими доказами, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника.

У відповідності до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для здійснення державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження України, Донецька область, місто Маріуполь. Батьки: батько ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України; мати ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України.

Керуючись ст.258, ст.259, ст.263-265, ст.268, п.7 ч.1 ст.315, ст.317 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини - задоволити.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження України, Донецька область, місто Маріуполь. Відомості про батьків: батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянка України, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М. Дзерин