Справа № 464/8946/21 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/811/862/22 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28 грудня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Глод Андрій Русланович, про визнання незаконним та скасування наказу.

У грудні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.

В обгрунтування заяви покликається на те, що наказом Міністерства юстиції України від 09 грудня 2021 року скасовано рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Глода А.Р. № 59801789 від 12 серпня 2021 року про державну реєстрацію її права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Стверджує, що на виконання оскаржуваного наказу буде скасовано запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , відтак у Акціонерного товариства «Альфа-Банк» виникне право на звернення до реєстратора з заявою про реєстрацію за ним 1/2 частки цієї квартири. Зазначає, що заборона вчиняти реєстраційні дії щодо вищезазначеного нерухомого майна забезпечить збереження цілісності майна, а невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити поновлення порушених її прав та інтересів у випадку задоволення її позовних вимог.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 28 грудня 2021 року заяву ОСОБА_4 задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалу суду оскаржило Міністерство юстиції України, в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що судом першої інстанції надано оцінку змісту оскаржуваного наказу, що є передчасним висновком, оскільки оцінка такому рішенню може бути надана лише за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог. Зазначає, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення, в тому числі і про скасування рішення про державну реєстрацію прав, а оскаржуваною ухвалою фактично вирішено спір по суті позовних вимог, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову. Вказує, що шляхом задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, суд втручається у дикреційні повноваження Міністерства юстиції України, та перешкоджає виконанню наказу, винесеного Міністерством юстиції України за результатами розгляду скарги. Вважає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права, яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у разі невжиття заходів забезпечення позову у банку виникне право на звернення із заявою про реєстрацію за ним 1/2 частки належної заявнику квартири АДРЕСА_1 , що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову, а заборона вчинення реєстраційних дій щодо даної квартири не матиме негативних наслідків для інших учасників справи.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Стаття 149 чинного ЦПК України передбачає, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України передбачає види забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по-перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по-друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з метою забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до роз`яснень п. п. 1, 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого п.4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 03 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66378069 з виконання виконавчого листа № 18-1205/21, виданого 27 липня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики грошових коштів від 01 травня 2020 року в розмірі 2 432 624.93 грн., з яких 2 300 000.00 грн. основний борг, 22 684.93 грн. 3% річних та 109 940.00 грн. інфляційні втрати.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 03 серпня 2021 року про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №66378069 накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та нежитлове приміщення, реєстраційний номер 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належать ОСОБА_5

06 серпня 2021 року на адресу приватного виконавця надійшла заява боржника, погоджена із стягувачем, про передачу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості в сумі 2 233 767.00 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 06 серпня 2021 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу передано ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 18-1205/21 від 27 липня 2021 року квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5

06 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

На підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 06 серпня 2021 року, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. в межах виконавчого провадження № 66378069, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Глодом А.Р. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер 59810789 від 12 серпня 2021 року, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 270222388 від 12 серпня 2021 року підтверджується, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 171.8 кв.м.

Разом з тим з 01 грудня 2017 року на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 55287431 з примусового виконання виконавчого листа № 752/16479/14-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 06 листопада 2017 року, про стягнення з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», заборгованості в розмірі 33 990 161.73 грн.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка С.В. від 17 березня 2021 року накладено арешт на спільне сумісне майно боржника, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за дружиною боржника ОСОБА_5

17 березня 2021 року обтяження згідно вищезазначеної постанови старшого державного виконавця про арешт спільного сумісного майна боржника зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження 41033876.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року, визначено за ОСОБА_6 1/2 частку в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_5 .

В межах виконавчого провадження № 55287431 з примусового виконання виконавчого листа № 752/16479/14-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 06 листопада 2017 року, 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 передано на реалізацію з електронних торгів, однак такі тричі (11 червня 2021 року, 14 липня 2021 року та 16 серпня 2021 року) не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка С.В. від 03 вересня 2021 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу передано АТ «Альфа-Банк» в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 752/16479/14-ц, виданим Голосіївським районним судом м. Києва 06 листопада 2017 року, 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

В подальшому АТ «Альфа-Банк» звернулося до Міністерства юстиції України зі скаргою № 80896 від 16 вересня 2021 року, в якій, серед іншого, просило скасувати рішення державного реєстратора , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Глод А.Р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 59801789 від 12 серпня 2021 року та скасувати запис про державну реєстрацію права власності № 43454672 від 11 серпня 2021 року.

Наказом Міністерства юстиції України від 09 грудня 2021 року скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задоволено частково.

Скасовано рішення від 12 серпня 2021 року № 59801789, прийняте приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Глодом А.Р.

У грудні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Глод Андрій Русланович, про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 09 грудня 2021 року.

Обгрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову у виді заборони вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , заявник покликається на те, що на виконання оскаржуваного наказу буде скасованим запис про держану реєстрацію права власності належного їй нерухомого майна, у зв`язку з чим Акціонерне товариство «Альфа-Банк» може звернутися до державного реєстратора про реєстрацію за ним права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 звернулася з позовом про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 09 грудня 2021 року, який є актом індивідуальної дії.

Рішення за такими позовами не потребують виконання. Їх значення полягає у констатації факту правомірності оскаржуваного рішення і позбавлення його правових наслідків шляхом скасування. Тому у справі за таким позовом не може бути ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду. Отже, і заходів забезпечення позову вони не потребують.

Аналогічні правові висновки викладено в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 826/13306/18.

Позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, державна реєстрація є лише офіційним визнанням права власності, а не підставою для його виникнення, тому саме по собі скасування рішення державного реєстратора, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Глода А.Р. від 12 серпня 2021 року № 59801789 не є підставою для реєстрації права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» без правовстановлюючих документів.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність спору між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Альф-Банк» щодо квартири АДРЕСА_1 , а також те, що банком вчиняються будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності на 1/2 частку вищезазначеної квартири.

Доводи заявника, якими він обґрунтовує необхідність забезпечення позову, ґрунтуються лише на його припущенні, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а відтак у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28 грудня 2021 року скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 09.08.2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк