Справа № 459/119/22 Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І.
Провадження № 22-ц/811/651/22 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м.Львів

Справа № 459/119/22

Провадження № 22ц/811/651/22

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув справу за апеляційною скаргою Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області, постановлену у м. Червонограді 19 січня 2022 року у складі судді Жураковського А.І., у справі за поданням державного виконавця Червоноградського міського відділу ДВС ЗМУЮ (м.Львів) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

встановив:

17 січня 2022 року Червоноградський ВДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МУЮ (м.Львів) звернувся до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання обов`язків боржника у виконавчому провадженні № 66558836.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 19 січня 2022 року в задоволенні подання відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив Червоноградський ВДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). В апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи. Вказує, що у зв`язку з несплатою заборгованості протягом тривалого часу та злісним ухиленням боржника від виконання вимог виконавчого документа, виникла необхідність у зверненні до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Однак судом при розгляді подання не взято до уваги матеріали виконавчого провадження, які свідчать про злісне ухилення боржника від виконання рішення суду. Зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження скерована боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернулося на адресу відділу у зв`язку з закінченням терміну зберігання, так як боржник свідомо не забирає кореспонденцію, надіслану з відділу ДВС. Вважає, що оскільки майно у боржника відсутнє, офіційного доходу боржник не отримує, кошти на рахунках відсутні, то обмеження боржника у праві виїзду за межі України буде дієвим методом схилити ОСОБА_2 до виконання рішення суду. Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою подання задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що 26 березня 2010 року Червоноградський міський суд Львівської області видав виконавчий лист у справі № 2-698 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення 64 118, 40 грн. сплаченого завдатку.

Постановою державного виконавця від 19 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження.

Крім того, 19 серпня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

В ході виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25 січня 2010 року встановлено, що ОСОБА_2 не працює, не перебуває на обліку в Пенсійному Фонді. Згідно відповіді ДФС відсутня інформація про відкриті у боржника рахунки у банківських установах та отримання боржником доходу. Рухоме та нерухоме майно на ім`я боржника не зареєстроване.

Згідно із інформацією ГУ ДМСУ України у Львівській області № 17545 від 22 вересня 2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон Серії НОМЕР_1 , виданим 18 червня 2018 року, орган видачі- 4602.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він, крім іншого, ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до п. 19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів

Законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

У ч. 5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов`язки боржника, а саме: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції зазначив, що звертаючись з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 , державний виконавець не надав доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї постановою. Саме невиконання боржником зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків.

Також суду не надано доказів того, що боржник умисно вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судового рішення. В матеріалах справи відсутні дані щодо повідомлення про вручення боржникові постанови про відкриття виконавчого провадження. Державним виконавцем надано копії викликів боржника до державного виконавця. Однак, в матеріалах справи відсутні докази обізнаності боржника про таке виконавче провадження. Зокрема не надано повідомлень про вручення поштових відправлень, які б підтверджували факт отримання боржником вказаних документів та викликів.

Інших доказів того, що державним виконавцем вчинялись дії щодо виклику боржника, суду не надано.

Під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Відповідно до ст. 6 цього Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (п.5).

Підставою для тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є встановлення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо судової практики вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 1 лютого 2013 року, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Державний виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права особи у виконавчому провадженні.

На підставі аналізу наявних у справі доказів та встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, про відсутність доказів ухилення боржника від виконання рішення суду, у зв`язку з чим подане ним подання є передчасним та необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Оскаржуване судове рішення прийнято з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) залишити без задоволення.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 19 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст судового рішення складено 5 липня 2022 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ______________ Мікуш Ю.Р. ______________ Р.В. Савуляк