Київський районний суд м. Полтави
Справа № 642/1496/22
Провадження № 2/552/1421/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

05.09.2022 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Кондра Ю.Ю.,

розглянувши в м. Полтаві в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 642/1496/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 23.02.2022 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява обґрунтована тим, що 18.03.2021 в м. Харкові з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , та автомобіля Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП транспортний засіб Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, чим позивачу завдано майнової шкоди.

Позивач вказував, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, позивач отримав всього страхове відшкодування в сумі 29402,02 грн (хоча страхова компанія мала б сплатити 33389,28 грн), а відповідачем сплачено суму франшизи в розмірі 1500 грн.

Зазначав, що вартість матеріального збитку складає 58812,87 грн, різниця між вартістю майнового збитку та сумою страхового відшкодування і виплаченою відповідачем сумою складає 23923,59 грн (58812,87 грн 33389,28 грн 1500 грн).

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 суму 23923,59 грн в якості відшкодування шкоди внаслідок ДТП, 992,40 грн судових витрат зі сплати судового збору та 7000 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.06.2022 відрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 .

Відповідачем ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подавався.

Представник позивача просила проводити розгляд без її участі, повністю підтримує вимоги позовної заяви.

Відповідач в судове засідання неодноразово не з`явився, будучи кожного разу повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи.

При вирішенні питання про можливості розгляду справи без участі осіб, які не зявилися, суд виходить з такого.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи передбачені ст. 223 ЦПК України, згідно з якою неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстави першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

В даній справі має місце повторна (неодноразова) неявка відповідача.

Тому відповідно до положень норм ст. 223 ЦПК України підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Посилання відповідача в поданих до суду клопотаннях на введення воєнного стану не є обґрунтованими.

Звертаючись до суду з відповідними клопотаннями, відповідач лише посилається на загальні обставини введення воєнного стану і ситуації в країні. Разом з тим, зазначені клопотання не містять жодних посилань на наявність обставини індивідуального впливу воєнного стану на неявку відповідача в судові засідання. Матеріали не містять жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач знаходиться поза межами України.

Окрім того, відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, а також участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції не скористався, хоча не був позбавлений такої можливості.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі осіб, які не з`явилися.

Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 18.03.2021 о 17 год 05 хв. в м. Харкові по вул. Булбочана, 54, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_2 , був неуважним, не врахував дорожньої обстановки, та виїжджаючи на дорогу житлової зони (двору), перед проїзною частиною не надав переваги в русі автомобілю Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався з лівого боку, під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого сталося зіткнення зазначених автомобілів. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 07.05.2021 в справі № 642/1920/21, яка вступила в законну силу, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тому суд вважає доведеними обставини щодо наявності відповідних дій, вчинених водієм ОСОБА_2 , які встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення.

Також судом встановлено, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована ПАТ НАСК «Оранта» згідно з полісом № АР9471100.

Позивач ОСОБА_1 станом на час ДТП є власником транспортного засобу Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Судом вставлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 18.03.2021, транспортний засіб Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , належний позивачу, отримав механічні ушкодження.

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами по справі, про настання ДТП було повідомлено ПАТ НАСК «Оранта», страховою компанією дорожньо-транспортна пригода від 18.03.2021 визнана страховим випадком, складено страховий акт № ОЦВ-СП-21-20-48311/1від та визначено суму страхового відшкодування в розмірі 12255,34 грн.

Відповідно до висновку експерта № 10633 від 15.07.2021 (а.с. 16-28) вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, що мала місце 18.03.2021, складає 34889,28 грн, а матеріальний збиток без врахування фізичного зносу 58812,87 грн.

Відповідно до угоди про припинення зобов`язання (а.с. 33), що була укладена між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ НАСК «Оранта» сума страхового відшкодування була визначена в 29402,02 грн, з якою погодився позивач.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, на підтвердження розміру спричиненого матеріального збитку надав до суду відповідний висновок експерта, який було прийнято до уваги також страховою компанією для визначення суми страхового відшкодування.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 23923,59 грн (58812,87 грн (матеріальний збиток без врахування фізичного зносу) 33389,28 грн (належні до виплати страховою компанією) 1500 грн (сплачена відповідачем сума франшизи)).

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в розмірі 992,40 грн підлягають відшкодуванню відповідачем.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму 23923 грн 59 коп. в якості відшкодування шкоди внаслідок ДТП, що сталася 18.03.2021; 992 грн 40 коп. понесених судових витрат зі сплати судового збору, всього 24915 грн 99 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

-відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 05.09.2022.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко