Справа № 164/2165/19
п/с 2/164/36/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2022 року смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

прокурора Власюк М.С.,

представників Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Кушнікової К.М., Хитрик Н.В.,

представника Маневицької селищної ради Волинської області Філона О.С.,

представника Державної інспекції архітектури та містобудування Кравченко Я.В.,

представника третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ДП «Маневицьке ЛГ» - Шевчик В.А.,

представника відповідача Мороченця Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі Волинської області цивільну справу за позовом Камінь - Каширської окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Маневицької селищної ради Волинської області, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Державної інспекції архітектури та містобудування, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Державне підприємство "Маневицьке лісове господарство" до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2019 року перший заступник керівника Маневицької місцевої прокуратури Дуднік М.М. звернулася до суду із позовом в інтересах держави в особі Костюхнівської сільської ради Маневицького району Волинської області, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Управління державної архітектурно будівельної інспекції у Волинській області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державне підприємство «Маневицьке лісове господарство» до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, загальною площею 0, 1694 га в с.Колодії Маневицького району, привівши її у попередній стан шляхом звільнення від будівель та споруд за власний рахунок. Даний спір зачіпає інтереси держави, яка згідно п.3 ч.1 ст. 131 1 Конституції України покладає на прокуратуру повноваження з представництва її інтересів в суді, а тому звернулися до суду із позовом, в якому третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, вказали ДП «Маневицьке ЛГ», оскільки відповідно до інформації, наданої лісгоспом, земельна ділянка поблизу с. Колодії, на якій виявлено незаконне будівництво та частина прилеглої території частково перебуває в користуванні ДП «Маневицьке ЛГ» і відноситься до земель лісового фонду.

21 січня 2020 року у даній справі було відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 13 травня 2021 року залучено до участі у справі правонаступника Маневицької місцевої прокуратури Камінь Каширську окружну прокуратуру.

14 грудня 2021 року через канцелярію суду представником відповідача ОСОБА_2 подано заяву про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Маневицького районного суду від 9 лютого 2022 року у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позову без розгляду відмовлено, оскільки суд прийшов висновку, що з метою повного та об`єктивного вирішення даної заяви є необхідним дослідження письмових доказів, на які покликається як сторона відповідача, так і прокурор та представник Дежгеокадастру щодо спростування чи підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а тому вказана заява є передчасно поданою. Також роз`яснено, що відмова у задоволенні заяви на даній стадії розгляду не позбавляє представника відповідача чи іншого учасника судового процесу звернутися до суду із заявою або клопотанням повторно на відповідній стадії процесу, визначеної ЦПК України.

3 грудня 2022 року керівником Камінь Каширської окружної прокуратури подано заяву про заміну позивача у даній справі з Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Волинській області на Державну інспекцію архітектури та містобудування України (далі ДІАМ України), яку ухвалою Маневицького районного суду від 16 травня 2022 року було задоволено.

Прокурор Власюк М.С. в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити із наведених у ньому мотивів. Зазначила, що підставою для звернення до суду із позовом стало нездійснення позивачами юридично значимих дій з метою звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Крім того, з часу подання прокуратурою даної позовної заяви жоден із позивачів не оскаржив до суду представництво їх інтересів.

Представники Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Кушнікова К.М., Хитрик Н.В., кожна зокрема, позов також підтримали та просили задовольнити.

Представник ДІАМ України Кравченко Я.В. зазначив, що ДІАМ України є новоутвореним центральним органом виконавчої влади та не є правонаступником Державної інспекції містобудування, Державної сервісної служби містобудування, Державної архітектурно будівельної інспекції України. Таким чином, оскільки згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомості про припинення ДАБІ на даний час відсутності, на їх думку, саме ДАБІ є належним позивачем у даній справі. Разом з тим вважають, що оскільки питання щодо розміщення об`єктів будівництва на земельній ділянці стосується інтересів держави, прокурор мав право звернутися із даним позовом, який вони підтримують та просять задовольнити.

Представник Маневицької селищної ради Волинської області Філон О.С. в судовому засіданні зазначив, що позов Маневицька селищна рада позов прокурора не підтримує. У письмових поясненнях від 28 грудня 2022 року звернули увагу суду на те, що згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 1 червня 2022 року, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0177, категорія землі «Землі лісогосподарського призначення», з цільовим призначенням 09.01 для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, площею 0,8413 га, зареєстровані в Державному земельному кадастрі. Тобто, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0177, площею 0, 8413 га, є 09.01 для ведення лісового господарства і пов2язаних з ним послуг. Однак, як Костюхнівська сільська рада Маневицького району Волинської області, так і Маневицька селищна рада Волинської області не є суб`єктом, який здійснює діяльність з ведення лісового господарства і пов`язаних із ним послуг, тому не може бути належним позивачем у даній справі, оскільки інтереси органу місцевого самоврядування не зачіпаються з описаних у позовній заяві правовідносин. Із позовних вимог вбачається, що відповідачем самовільно зайнято земельну ділянку, площею 0,1694 га, на якій розміщено дев`ять альтанок, зону відпочинку для дітей, фонтан, будівлю з метало профілю та, частково, став. Однак, 18 лютого 2019 року на ці тимчасові споруди дев`ять альтанок та будівлю з металопрофілю видавалися паспорти прив`язки групи тимчасових споруд, група 1 реєстраційний №1/11/2-19, група 2 реєстраційний №2/11/2-19, група 3 реєстраційний №3/11/2-19, які дійсні до 18 лютого 2024 року. Тобто, дані тимчасові споруди встановлені у законний спосіб та підстав для їх звільнення до 18 лютого 2024 року немає. Крім того, як до Костюхнівської сільської ради, так і до Маневицької селищної ради прокурор не звертався завчасно до подання позову з приводу розгляду питання чи порушуються інтереси держави в цьому випадку, тому органом місцевого самоврядування на стадії підготовки позову не було перевірено чи дійсно порушено їх інтереси, а тому вважають, що позов заявлений передчасно та просили відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 щодо задоволення позову заперечив та просив лишити його без розгляду, оскільки поряд із земельною ділянкою кадастровий номер :03:002:0157 (цільове призначення -03.08) для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, для будівництва та обслуговування будівель та споруд туристичної бази відпочинку) межує земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0177 з цільовим призначенням 09.01 для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, яка і стала підставою звернення до суду із даним позовом. Зважаючи на вимоги ч.4 ст. 122 ЗК України, відповідно до яких Держгеокадастр розпоряджається виключно землями державної власності сільськогосподарського призначення, прокурором не міг бути заявлений позов в інтересах такого позивача. Як безпідставним є і звернення до суду із позовом в інтересах Управління державної архітектурно будівельної інспекції у Волинській області, правонаступником якого є Державна інспекція архітектури та містобудування України, оскільки містобудівні умови на розміщення альтанок, зони відпочинку для дітей, фонтану, будівлі з метало профілю, які ніби розміщені на самовільно зайнятій земельній ділянці, не видаються, так як є тимчасовими спорудами. Крім того, на 9 альтанок, будівлю з метало профілю 18 лютого 2019 року видавалися паспорти прив`язки групи тимчасових споруд, які дійсні до 18 лютого 2024 року і ніким не оскаржувалися. З приводу звернення до суду прокурором з позовом в інтересах Костюхнівської сільської ради, правонаступником якої є Маневицька селищна рада Волинської області, звернув увагу, що згідно листа ДП «Маневицьке лісове господарство» №10-23/1351 від 18 липня 2019 року та скріншоту з Публічної кадастрової карти України земельна ділянка в с. Колодії Маневицького району Волинської області з кадастровим номером :03:002:0177 з цільовим призначенням 09.01 для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, а тому може лише перебувати у віданні лісового господарства. Окрім цього, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0177, категорія землі «Землі лісогосподарського призначення», з цільовим призначенням 09.01 для ведення лісового господарства і пов`язаних із ним послуг, площею 0,8413 га, зареєстровані в Державному земельному кадастрі. У зв`язку з цим вважає, що прокурором не було дотримано порядку, передбаченого ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» та не підтверджено підстав представництва, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивачі є компетентними органами для звернення до суду з даним позовом, а також прокурором не встановлено чи не мають вони наміру самостійно звернутися до суду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, кожного зокрема, проаналізувавши обставини справи, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України унормовано, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків щодо застосування норм права:

- прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, а також у разі його відсутності. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший, другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»);

- наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідний компетентний орган. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва, прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»);

- прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає компетентний орган. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача;

- оскільки повноваження органів влади, зокрема й щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень у компетентного органу здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах;

- якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність компетентного органу, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 зазначається, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Також Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для залишення позову без розгляду (п. 54 Постанови).

Судом установлено, що при зверненні до суду із даним позовом прокурором не було з`ясовано до якої категорії земель відноситься спірна земельна ділянка, яке вона має цільове призначення, які на ній розміщені споруди тимчасові чи капітальні, що, в свою чергу, потягло за собою хибне визначення кола позивачів, в інтересах яких пред`явлено позов.

Також прокурором не доведено, що компетентні органи, яких прокурор зазначив позивачами, не належно здійснюють або взагалі не здійснюють своїх повноважень щодо захисту інтересів держави та не мають наміру їх здійснювати.

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" від 31 березня 2005 року ).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках. Тому необхідно з`ясувати, що мається на увазі під "виключним випадком" і чи є таким випадком ситуація у конкретній справі.

Насамперед, випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави". "Інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27 травня 2003 року № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Відповідно до п. 2 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що прокурор не обґрунтував наявності визначених законодавством підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді шляхом звернення із даним позовом, а тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 257 ч. 2 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись статтями 2, 257, 258-260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов Камінь - Каширської окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Маневицької селищної ради Волинської області, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Державної інспекції архітектури та містобудування, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Державне підприємство "Маневицьке лісове господарство" до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 3 січня 2023 року.

Суддя

Маневицького районного суду

Волинської області І.С. Токарська