Справа № 691/1237/20
Провадження № 2/691/128/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судового засідання Коваленко А.В., сторін в справі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Городищенської міської ради Черкаської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Зміст заявлених позовних вимог.

В листопаді 2020 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Городищенського районного суду Черкаської області з позовом до Городищенської міської ради Черкаської області, про встановлення юридичного факту, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 перебували в родинних стосунках як рідна матір та дочка (1), визнання за нею, ОСОБА_3 , право на земельну частку (пай) в порядку спадкування, розташовану на території с. Дирдин Городищенського району, Черкаської області, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії № 0181673 площею 1.92 умовних кадастрових гектарів КСП "Дружба" с. Дирдин Городищенського району Черкаської області виданий на ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (2).

Наобґрунтування позову вказує, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її матір ОСОБА_6 , про що 14 вересня 2001 року зроблено запис до книги актів цивільного стану за № 27 та видано свідоцтво про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , внаслідок чого відкрилася спадщина на її майно. Вона, як потенційний спадкоємець на майно померлої, звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, на підставі якої заведено спадкову справу за № 494/2004. 14.05.2020 року, як спадкоємиця за законом першої черги після померлої ОСОБА_6 , звернулася до Городищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) КСП "Дружба", яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 рідній їй бабі ОСОБА_4 , спадкоємцем якої була дочка ОСОБА_6 . Постановою державного нотаріуса від 14.05.2020 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно за померлою ОСОБА_6 , відсутності документального підтвердження родинних стосунків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .. ОСОБА_4 за життя набула право на земельну частку (пай) КСП "Дружба" с. Дирдин Городищенського району Черкаської області, підтверджується сертифікатом серії ЧР № 0181673 площею 1.92 умовних кадастрових гектарів. ОСОБА_4 не перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком її матері ОСОБА_7 і його прізвища відповідно не брала, а з 1932 року по 1938 рік, разом проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дитина ОСОБА_8 . У реєстрації її актового запису у графі "мати" з незрозумілих підстав значиться " ОСОБА_9 ", про підпис заявниці значиться ОСОБА_10 . У 1938 році ОСОБА_4 та ОСОБА_7 припинили своє спільне проживання. ОСОБА_7 виїхав із с. Дирдин у невідомому для них напрямку, відомостей про нього у розпорядженні їх сім'ї немає. ОСОБА_4 залишилася проживати в с. Дирдин Городищенського району Черкаської області, проте в жодному обліковому чи особистому документі не значиться як " ОСОБА_11 ". Отже, ОСОБА_4 приходиться ОСОБА_12 рідною матір'ю, а ОСОБА_3 - рідною бабою, проте документального підтвердження не існує. ОСОБА_4 у встановленому законом порядку набула права на земельну частку (пай), яке на момент її смерті припинене не було. Матір ОСОБА_6 є такою, що прийняла спадщину після своєї померлої матері ОСОБА_4 , проте спадкових прав за життя не оформила. ОСОБА_3 як спадкоємець після померлої своєї матері ОСОБА_6 , відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) являється такою, що прийняла спадщину та звернулася до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте зазначені вище обставини об'єктивно перешкоджають узаконити спадкове майно.

Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій, та рух справи в суді.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 19 травня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Городищенської міської ради Черкаської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, відмовлено, з підстав, що цивільна правоздатність ОСОБА_4 і ОСОБА_6 припинена у зв'язку з їх смертю, унаслідок чого звернення позивача з вимогою про встановлення юридичного факту, що має значення, в інтересах померлих суперечить нормам цивільного права та процесуального законодавства, а вимога про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом є похідною від вимоги про встановлення юридичного факту, що має значення.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 19 травня 2021 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

16 листопада 2021 року справу № 691/1237/20 за позовною заявою ОСОБА_3 до Городищенської міської ради Черкаської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 26 січня 2022 року, з викликом сторін та заявлених свідків.

Доводи учасників справи та покази свідків.

Представник позивача, адвокат Кучеренко Н.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, що викладені в позові, та вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 померла в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 за цією ж адресою померла ОСОБА_4 .. Всі її права перейшли до дочки ОСОБА_6 , яка через рік померла та не узаконила свої спадкові права через нотаріальну контору, але фактично спадок прийняла, за нормами що діяли на той час, Цивільний Кодекс УРСР 1960 року. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проживали разом в одному будинку. ОСОБА_6 являється такою, що фактично вступила у спадщину. В архівних документах Старостинський округ повідомив, що зберігається сертифікат виданий на ОСОБА_4 на земельну частку (пай), та всі в селі знали, що вона працювала все своє життя в колгоспі. Баба позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 інших дітей крім ОСОБА_6 не мала, в зареєстрованому шлюбі не перебувала. При народженні дитини, згідно архівних даних ОСОБА_4 записана із прізвищем " ОСОБА_11 ", та новонароджена дитина записана як ОСОБА_8 . Документів, які б вказували на реєстрацію шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не встановлено. Вони проживали певний період часу сім'єю, без реєстрації шлюбу, в цей час і народилася ОСОБА_13 . ОСОБА_14 пішов на війну, а після доля чоловіка не відома. Інших документів із зазначенням прізвища покійної як ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 немає. Зазначає, що свідки ОСОБА_17 і ОСОБА_18 підтвердять, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мати та дочка, і те, що ОСОБА_4 працювала у колгоспі. Земельна ділянка не виділена в натурі, ними не використовується. ОСОБА_3 як спадкоємець першої черги за законом звернулась до нотаріальної контори після смерті своєї матері ОСОБА_6 , зважаючи, на те, що відсутні документи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є мати та дочка, як і відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач ОСОБА_3 є дочкою покійної ОСОБА_6 та онукою покійної ОСОБА_4 , які разом з дочкою позивача ОСОБА_19 проживали однією сім'єю по АДРЕСА_1 .

Представник відповідача Городищенської міської ради Гаврилюк В.В. вказала, що Городищенська міська рада, до якої ввійшло село Дирдин, не володіє даними щодо родинних відносин між фізичними особами, чи були ОСОБА_4 та ОСОБА_20 , які проживали в с. Дирдин, Городищенського району, Черкаської області родичами, не відомо, слід врахувати інформацію, яка міститься в довідках в.о. старости с. Дирдин, в показаннях свідків. Не заперечують, в разі підтвердження родиннних стосунків, щодо визнання права на земельний пай за позивачем, яка є спадкоємцем покійної ОСОБА_6 ..

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні, засвідчила те, що ОСОБА_4 дійсно проживала у АДРЕСА_1 , працювала у колгоспі, мала дочку ОСОБА_6 .. ОСОБА_4 померла орієнтовно в 2000 році, їй було років 90, старенька. Дочку мала ОСОБА_6 , разом проживала з ОСОБА_4 , у вересні 2001 року померла ОСОБА_6 .. Всі проживали в одному будинку і з ними ОСОБА_3 . Про роки народження ОСОБА_6 не відомо, про смерть відомо. З приводу документів не знає. ОСОБА_4 не була заміжня. Її баба ОСОБА_22 та ОСОБА_4 були рідними сестрами. Прізвище " ОСОБА_11 " було у ОСОБА_6 , бо вона із розмов жителів села дочка Лютого Івана, з війни він додому не повернувся. ОСОБА_4 з іншим чоловіком не жила, доньку записала на Лютого. У ОСОБА_4 була одна дитина ОСОБА_13 . ОСОБА_6 померла молодою, через хворобу, через рік після смерті матері. ОСОБА_4 не була у шлюбі, весь час було прізвище " ОСОБА_10 ".

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що вона ОСОБА_24 являється двоюрідною сестрою. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , мати та дочка, весь час проживали в одній хаті, удвох перебудовували її. ОСОБА_4 заміж не виходила, жила ради своєї дочки. ОСОБА_4 працювала у колгоспі з її, свідка, батьком. ОСОБА_6 допомагала матері по роботі у колгоспі. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Ховала ОСОБА_13 , її дочка, з онучкою. Через рік померла ОСОБА_6 , ховала дочка ОСОБА_25 зі своєю дочкою. ОСОБА_26 не була одружена, чоловік жив з нею цивільно. Напевне прізвище брали зі слів, ОСОБА_13 записана як ОСОБА_11 . Знає, що ОСОБА_6 дочка дядька ОСОБА_7 , і вона дуже схожа на двох тіток. ОСОБА_27 був земельний пай, заробила працюючи в колгоспі, який перейшов по спадщині. Знає, що позивач не може пай переоформити після ОСОБА_4 .. Покійні ОСОБА_4 , ОСОБА_6 вважали себе "Лютими", родичалась з ними.

Установлені судом фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_3 порушує перед судом питання про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , є дочкою нині покійної ОСОБА_6 , підтверджено актовим записом № 18 (а.с 4, 12).

Відповідно до сертифікату на право власності на земельну ділянку частку (пай) серії ЧР № 0181673 ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай), площею 1.92 умовних кадастрових гектарів КСП "Дружба", що розташована на території с. Дирдин Городищенського району Черкаської області (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_7 , у віці 90 років, в с. Дирдин Городищенського району Черкаської області, померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис № 13 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 66 років, померла в с. Дирдино Гродищенського району Черкаської області Вялкова (дошлюбне прізвище, за даними Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 28 лютого 2020 року, ОСОБА_28 , 1934 року народження, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 27 (а.с. 14).

З метою прийнятння спадщини після покійної матері ОСОБА_6 позивач ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса. Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 в Городищенській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 494/2004. ОСОБА_3 , позивач у справі, видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові заощадження. Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відкритої спадкової справи не виявлено. Постановою державного нотаріуса Городищенської державної нотаріальної контори Бідною М.О. від 14.05.2012 року, ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_6 на право на земельну частку (пай) в КСП "Дружба" в с. Дирдин Городищенського району Черкаської області, що належало померлій ОСОБА_4 , яка спадщину після померлої матері фактично прийняла, але не оформила спадкових прав, у спадкоємця відсутні документи, які б підтверджували родинні стосунки померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , як дочки та матері, та правовстановлюючий документ щодо належності цього майна спадкодавцеві (а.с. 3, 17).

Отже, встановлення юридичного факту, а саме родинних відносин між померлими ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , як дочки та матері, позивачем ОСОБА_3 заявлено у порядку окремого (безспірного) провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, та має підтвердити народження у ОСОБА_4 дочки ОСОБА_6 , для захисту спадкових прав, визнання права на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_3 , в с. Дирдино Городищенського району Київської області, згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 повторно видане 23.08.1951 року, народилася ОСОБА_8 , актовий запис № 35 від 16.11.1934 року, де батьками записані, батько " ОСОБА_7 ", мати " ОСОБА_9 " (а.с. 11). Архівна копія запису про народження, видана Державним архівом Черкаської області від 05.10.2020 року, також підтверджує, що в с. Дирдино ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_9 у віці 24 роки народила дитину, яку записали як ОСОБА_8 , батьком зазначено " ОСОБА_7 ", підпис заявника - " ОСОБА_10 " (а.с. 6 - 7).

Державний архів Черкаської області Черкаської обласної державної адміністрації від 05.10.2020 року № Л-28/05-08, повідомив, що запис акту про шлюб гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 по с. Дирдин Городищенського району Черкаської області за 1932-1938 роки не виявлено. Перевірка проведена за сім років. Книги реєстрації актів про шлюб за 1934-1937 роки по зазначеному населеному пункту збереглися частково, за 1932-1933, 1938 роки на зберігання до держархіву області не надходили.

Згідно Архівної довідки з Державного архіву Черкаської області Черкаської обласної державної адміністрації від 18 лютого 2020 року № Б-3/05-08, метрична книга про народження Преображенської церкви м. Городище, Черкаського повіту Киїівської губернії (нині Городищенського району Черкаської області) містить дані про те, що ІНФОРМАЦІЯ_9 народилася дитина, ім'я народженої: " ОСОБА_26 "* Звання, прізвище, ім'я, по батькові батьків та їх віросповідання: " ОСОБА_29 крестьянин ОСОБА_30 и его законнная жена Марія Исаакова оба православные"* Актовий запис № 57 зроблено 27 вересня 1909 року. Підстава: ф.931, оп. 1, спр. 4023, арк.422 зв. *так у документі мовою оригіналу.

Ім'я ОСОБА_26 , ОСОБА_26 , ОСОБА_26 , згідно словника українських імен, є розмовно-побутовими варіантами одного жіночого імені.

За довідками ВК Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області № 174 від 18.05.2020, ОСОБА_4 на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею були зареєстровані та проживали донька ОСОБА_6 та внука ОСОБА_3 , згідно даних погосподарської та домової книг (а.с. 18), та за № 405 від 14.09.2020 ОСОБА_4 та її цивільний чоловік ОСОБА_7 проживали в домолодіння по АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Якщо нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про права на спадщину через відсутність у спадкоємців документів, які підтверджували б право власності спадкодавця на нерухоме майно - то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Покійна ОСОБА_4 набула право на земелю частку (пай) в розмірі 1.92 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП "Дружба" та розташована в с. Дирдин Городищенського району Черкаської області, підтверджено виданим Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія ЧР № 0181673, який зареєстровано 20 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай) за № 279 (а.с. 16), та земельна частка (пай) на день її смерті, на 09.03.2000 року, належним чином не зареєстрована, так як видачі державного акта на право власності на вказану земельну ділянку, не встановлено, а з 1 січня 2013 року право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Позивач ОСОБА_3 не має можливості прийняти спадщину через нотаріуса, та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність майна спадкодавцеві та відсутністю документів, які підтверджували б родинні відносини.

У відповідності зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Згідно пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються Главою 6 Розділу ІУ ЦПК України.

Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз'яснює, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

З урахуванням викладеного вище, немає жодних підстав ставити під сумнів обставини, викладені позивачем в своїй позовній заяві. Вказаний юридичний факт, а саме, що ОСОБА_4 являлася матір'ю ОСОБА_31 , ніким не заперечується і визнається відповідачем, та є підтвердженим як письмовими доказами так і допитаними в суді свідками. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту родинних відносин, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, та має для позивача юридичне значення, підстав для відмови не встановлено.

Дослідженні в судовому засіданні докази дають підстави вважати, та слід встановити факт родинних відносин а саме, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 перебували в родинних стосунках як рідна матір та дочка.

Крім того, оформити право власності через нотаріальну контору позивач ОСОБА_3 не має можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Статті 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Порядок спадкування регламентується нормами ЦК УРСР, які були чинні на момент відкриття спадщини.

Стаття 524 ЦК УРСР передбачала, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Для прийняття спадщини, за положеннями статей 548, 549 ЦК УРСР, необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В Городищенській державній нотаріальній конторі, за заявою ОСОБА_3 (позивач) після померлої ОСОБА_6 відкрито спадкову справу № 494/2004.

Інших спадкоємців не встановлено.

Отже, позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері ОСОБА_6 , яка у свою чергу, прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 ..

Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно положень пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - п.3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування".

Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують те, що на підставі рішення Городищенської районної державної адміністрації від 20 січня 1997 року за № 18, ОСОБА_4 за життя набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Дружба" розміром 1.92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Державний акт на право власності не видався.

За таких обставин, враховуючи, що розбіжності у документах, що підтверджують родинні відносини унеможливлюють використання позивачем цих документів для реалізації свого права на спадкування та оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_6 , а надані докази на підтвердження факту родинних відносин та права власності померлої на майно, земельну частку (пай), у контексті положень статей 77 - 80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 15, 16, п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, ст. ст. 524, 529, 548-549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Городищенської міської ради Черкаської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, задовольнити.

Встановити юридичний факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 перебували в родинних стосунках як рідна матір та дочка.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , право на земельну частку (пай) в порядку спадкування, що розташована на території с. Дирдин, Городищенського району, Черкаської області, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ЧР № 0181673 площею 1.92 умовних кадастрових гектарів КСП "Дружба" с. Дирдин Городищенського району Черкаської області, виданий на ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржено. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. П. Синиця