ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року м. Чернівці Справа №720/2017/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Владичана А.І., Кулянди М.І.,

секретар: Скрипка С.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз»,

при розгляді справи за апеляційними скаргами акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 06 травня 2022 року та додаткове рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 травня 2022 року, ухвалених під головуванням судді Павлінчука С.С., дата складання повного тексту рішення 16 травня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» (далі по тексту АТ «ОГС «Чернівцгаз») та в подальшому, подавши позовну заяву в новій редакції, просив суд визнати протиправними дії та недійсним рішення АТ «ОГС «Чернівцігаз» в частині задоволення акту про порушення КГС від 06 серпня 2020 року №61 та донарахування об`єму природного газу в обсязі 3194,81 м.куб. на суму 13 700 грн, оформлене протоколом №13 комісії від 25 серпня 2020 року та актом розрахунком №б/н від 25 серпня 2020 року.

В обґрунтування позову посилався на те, що 06 серпня 2020 року працівниками АТ «Чернівцігаз» в його господарстві по АДРЕСА_1 було складено акт про порушення №61, яким було встановлено порушення КГС, а саме несанкціоноване втручання в роботу (підозра на пошкодження пломби), того ж дня лічильник марки VIZAR, типорозмір G-4, №153569, 2009 року випуску було демонтовано, знята пломба №R20791048, що підтверджується актом № та згідно протоколу лічильник разом із пломбою відправлено на експертизу.

13 серпня 2020 року була проведена експертиза лічильника, що підтверджується актом №301, висновком якої встановлено пошкодження монтажної Провадження №22-ц/822/517, 632/22

пломби оператора ГРМ для можливості безоблікового споживання газу, лічильник підлягає заміні.

Вважає акт про порушення №61 від 06 серпня 2020 року й експертизу газового лічильника незаконними та такими, що порушують норми Кодексу ГРС, крім того, споживач не був повідомлений про час і місце проведення експертизи, оскільки копія протоколу йому не направлялася.

Наголошує, що демонтовано було лічильник з №153569, а експертизу проведено лічильника №0153569, а також було порушено кворум комісії.

Стверджує, що для покладення на споживача відповідальності у виді відшкодування збитків є безпосереднє здійснення споживачем дій, які призвели до несанкціонованого відбору газу.

На підставі наведеного просив вимоги задовольнити.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 06 травня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії та недійсним рішення АТ «Чернівцігаз» в частині задоволення акту про порушення Кодексу газорозподільних систем від 06.08.2020 року №61 та донарахування АТ «Чернівцігаз» об`єму природного газу в обсязі 3194,81 кубічних метра на суму 13700,43 грн, оформлене протоколом №13 комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем АТ «Чернівцігаз» від 25.08.2020 року та актом-розрахунком від 25.08.2020 року, складені по відношенню до ОСОБА_1 .

Додатковим рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 травня 2022 року стягнуто із АТ «Чернівцігаз» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 7493 грн.

Не погодившись із основним рішенням суду АТ «ОГС «Чернівцігаз» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, і ухвалити нове, яким в задоволенні вимог позивача відмовити.

Вказує, що Кодексом ГРМ визначений порядок проведення експертизи ЗВТ та пломб, а також встановлений порядок одержання доказів щодо наявності чи відсутності втручання в роботу ЗВТ, в зв`язку з чим ці обставини можуть бути підтверджені лише висновками експертизи, проведеними виключно в порядку, визначеному Кодексом ГРМ.

06.08.2020 року у помешканні позивача під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ (лічильника газу) представником Оператора ГРМ було виявлено ознаки втручання в роботу лічильника газу, що є порушенням, внаслідок якого здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування.

За наслідками виявленого порушення Кодексу ГРМ був складений Акт про порушення, в якому було зазначено суть порушення Кодексу ГРМ (пошкодження пломби Оператора ГРМ).

Додатково, в якості технічного документу, був складений акт про демонтаж лічильника, в якому вказано, що ознаки самовільного втручання в роботу ЗВТ, наявність та цілісність пломб вказуються в акті про порушення в разі його складання.

Тобто, споживач був повідомлений як про дату, час та місце проведення експертизи, так і про дату, час та місце проведення засідання комісії Оператора ГРМ.

Крім того, акт про порушення не був підписаний споживачем, в зв`язку з чим відмова від підпису була зафіксована відеозйомкою.

13.08.2020 року з дотриманням глави 10 розділу X Кодексу ГРМ була проведена експертиза лічильника газу та пломби Оператора ГРМ № Р20791048, про що був складний відповідний акт експертизи, згідно якого було виявлене пошкодження пломби Оператора ГРМ, що, в свою чергу, свідчить про несанкціоноване втручання споживача (або найманих ним осіб) до газорозподільної системи та до лічильника газу.

Також наголошує, що пошкодження пломби Оператора ГРМ відбулось виключно з вини Позивача, а виявлені експертизою пошкодження та факти безпосередньо призвели до спотворення облікових даних лічильника газу, внаслідок чого витрата природного газу не обліковувалась.

Вважає, що суд першої інстанції не врахував, що несанкціоноване втручання споживача до газорозподільної системи та пов`язане з ним втручання в роботу лічильника газу мали безпосередній причинно-наслідковий зв`язок та призвели до викривлення даних обліку природнього газу, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Що стосується додаткового рішення суду, то відповідач вважає, що таке ухвалене з порушенням норм процесуального права, а саме: суд першої інстанції не призначав судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат згідно із заявою представника позивача; не викликав представника відповідача у судове засідання та не повідомляв про дату, час і місце такого судового засідання.

Крім іншого, зазначені представником позивача суми на надання правової допомоги є явно завищеними з тих підстав, що він надавав таку ж допомогу в ідентичних справах, іншим позивачам, тобто для надання правової допомоги позивачу його представнику необхідно було вчинити ідентичні дії з виконання практично всіх робіт (наданих послуг), тобто лише використовувати шаблон та змінювати реквізити позивачів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, стягнути з АТ «Чернівцігаз» витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які приймають участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, дійшла наступних висновків.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення суду від 06 травня 2022 року зазначеним вимогам закону відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вказав, що відповідно до акту №304 експертизи лічильників газу та/або пломби від 13 серпня 2020 року вбачається, що комісією встановлено пошкодження монтажної пломби оператора ГРМ для можливості безоблікованого споживання газу, лічильник підлягає заміні. Згідно вищевказаного висновку не було встановлено сам факт споживання безоблікованого газу в господарстві позивача. Зокрема, не встановлено, що лічильник газу виводився з зачеплення, облік газу припинявся, його покази спотворювалися, вказаний лічильник є непридатним для використання та його показники встановлені на час виявлення порушення не є достовірними, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність вказаних вище обставин.

Крім того, відповідно до пункту 4 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення, він вважається дійсним, якщо його підписали більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою.

З наданого до відзиву оптичного носія із відеозаписом не було встановлено особу, яка зафіксована на відео, не зрозуміло, про яку відмову і від підпису в якому документі йде мова, а також відсутня інформація про дату та час події, яка була знята на відео.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно довідки Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 23 лютого 2021 року №455 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (сини) (а.с.80).

06 серпня 2020 року представниками АТ «Чернівцігаз» (ст.майстра ОСОБА_5 , слюсар ОСОБА_6 ) був складений акт про порушення в господарстві, яке знаходиться по АДРЕСА_1 . Вказаним актом встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (підозра на пошкодження пломби оператора ГРМ). Зазначено, що комісія оператора ГРМ з розгляду цього акта буде проводитись 25 серпня 2020 року в 11:00 год. Акт містить підписи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а ОСОБА_1 від підпису відмовився (а.с.9).

Згідно з протоколом щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 6 серпня 2020 року ЗВТ, а саме ліч. G-4 №0153569, R20791048 з показником 21214 в опломбованому пакеті R23994563 був направлений на експертизу та вказано, що така експертиза відбудеться 13 серпня 2020 року о 10 год в м. Чернівці, пров. Індустріальний, 3. Вказаний протокол містить підписи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 від підпису відмовився (а.с.10).

З акту демонтажу побутового лічильника № від 06 серпня 2020 року вбачається зняття лічильника VIZAR, типорозмір G-4, №153569, 2009 року випуску, показники 21214 м.куб., зняття пломби №R20791048. Акт містить підпис слюсара ОСОБА_6 , ОСОБА_1 від підпису відмовився (а.с.20).

13 серпня 2020 року складено акт №301 експертизи лічильників газу та/або пломби та встановлено на лічильнику №0153569, який знято відповідно до протоколу від 6 серпня 2020 року, пошкодження монтажної пломби оператора ГРМ для можливості безоблікового споживання газу. Лічильник підлягає заміні. Крім іншого, містить відмітки «заводське та повірочне тавро ЗВТ ціле, лічильний механізм та корпус ЗВТ ціле». Не містить номера пломби. Акт підписано трьома членами комісії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 в зазначений час не з`явився (а.с.11).

Відповідно до акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу та його вартості від 25 серпня 2020 року комісія АТ «Чернівцігаз» розглянула акт від 06 серпня 2020 року №62 та ухвалила рішення про його задоволення та донарахування споживачу ОСОБА_1 обсягу природного газу в розмірі 3 194,81 м. куб. та визначила його вартість в розмірі 13700,43 грн, що також підтверджується витягом з протоколу №13 від 25 серпня 2020 року (а.с.13-14).

Згідно повідомлення вих.580-сл-2588-0820 від 19.08.2020 року ОСОБА_1 повідомлявся рекомендованим листом про розгляд акту про порушення від 06 серпня 2020 року за адресою вул. Вінниченка, 9-А м. Чернівці на 11 год. 25 серпня 2020 року (а.с.44).

У ч.1 ст.626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч.1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з положеннями ч.1 ст.18 ЗУ «Про ринок природного газу» приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання.

Взаємовідносини оператора газорозподільної системи із суб`єктами ринку природного газу визначаються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року (далі по тексту - КГС).

Згідно значень, визначених в КГС: лічильник газу засіб вимірювальної техніки, який використовується для вимірювання, запам`ятовування та відображення об`єму (обсягу) природного газу, що проходить через нього, та є складовою комерційного (дублюючого) вузла обліку;

побутовий споживач споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність;

несанкціонований відбір природного газу відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу;

пошкодження пломб відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів).

Відповідно до глави 5 «Порядок оформлення акта про порушення» розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

У пункті 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС зазначено, що акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Представник оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

При складанні акта про порушення представник оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Отже, при складанні акту про порушення №61 від 06 серпня 2020 року та відмові споживача ОСОБА_1 від підпису (зазначено в акті) було допущено порушення, а саме: акт складено представниками АТ «Чернівцігаз» ст. майстром ОСОБА_5 та слюсарем ОСОБА_6 , проте підписаний трьома особами: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , однак особа ОСОБА_1 не встановлена (не посвідчена), а відеозапис на оптичному диску (а.с.53) не підтверджує доводи апелянта про те, що зафіксована особа чоловічої статі на відео є сином позивача, оскільки останнього не було встановлено (не було посвідчено), крім того, з відеозапису не зрозуміло, від підпису саме якого документу відмовилася згадана особа, час та місце зйомки.

Таким чином, акт про порушення слід вважати недійсним, оскільки його у зв`язку із відмовою споживача не було зафіксовано належним чином (поза будь-яким сумнівом) на відеозапис, а також його не підписала незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування).

Оскільки акт про порушення є недійсним, то відповідно і всі інші складені на підставі нього документи судом не можуть братися до уваги як підтвердження правомірності дій відповідача щодо донарахування об`єму газу.

В силу п.7 глави 9 розділу Х «Особливості приладового обліку природного газу» Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: пошкодження пломб; пошкодження ЗВТ (лічильника газу).

При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. При виявленні ознак пошкодження ЗВТ (лічильника газу) за умови відсутності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована його позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється.

Відповідно до п.2-5 глави 10 розділу Х «Особливості приладового обліку природного газу» Кодексу ГРС після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає: 1) поштову адресу місця проведення експертизи; 2) дату та орієнтовний час проведення експертизи (у випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», Оператор ГРМ зазначає кінцевий строк, до якого має бути передано ЗВТ та/або пломбу до такого суб`єкта); 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо проведення експертизи); 4) сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу; 5) дату останньої повірки ЗВТ.

Під час складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу сторона, яка ініціювала експертизу, визначає, ким буде здійснюватися така експертиза (комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктом судово-експертної діяльності, діяльність якого регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

У випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», передача такого ЗВТ та/або пломби здійснюється у строк, який не повинен перевищувати десяти робочих днів з дня складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу.

Експертиза ЗВТ та/або пломби має бути проведена протягом десяти робочих днів з дня складання протоколу (крім випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби, визначається за домовленістю сторін (в іншому разі - Оператором ГРМ). Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу, персонально відповідає за цілісність пломби, встановленої на пакеті (тарі).

У разі відмови споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) від поставлення підпису в протоколі про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу про це в протоколі робиться відповідний запис, а його другий екземпляр надсилається поштою.

Експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу Регулятора.

У разі відмови метрологічної служби або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі таких представників.

Остаточний склад комісії з проведення експертизи ЗВТ та пломб затверджується наказом Оператора ГРМ.

За вимогою однієї зі сторін до проведення експертизи в конкретному випадку можуть бути додатково залучені представники виробника ЗВТ чи виробника пломби. Уповноважені особи при собі повинні мати документ, який посвідчує їх особу, та оригінал листа від виробника за підписом керівника, завірений печаткою (за наявності), в якому чітко зазначені уповноважені від виробника особи для участі в експертизі та їх кваліфікація. Споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи. За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі.

Під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в який було запаковано ЗВТ та/або пломбу.

Після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються: 1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі; 2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі; 3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ; 4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; 5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ; 6) наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ; 7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; 8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; 9) відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо.

Дійсно, матеріали справи містять наказ АТ ОГС «Чернівцігаз» №01 На-5-0120 від 20 січня 2020 року, яким створено постійно діючу комісію АТ «Чернівцігаз» з розгляду актів про порушення та перечисллено її склад, також вказано до складу комісії за їх згодою входять представники управління юридичного супроводження, метрологічної організації ДП «Буковинастандартметрологія» та територіальний орган Регулятора за їх згодою (а.с.18).

Також, наявні лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №56-17/18 від 25.01.2018 року де вказано, що представники сектору НКРЕКП у Чернівецькій області будуть приймати участь у роботі зазначених комісій вибірково, в залежності від наявності нарікань з боку споживачів на роботу комісій, та лист ДП «Чернівецький регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (ДП «Буковинастандартметрологія») де вказано, що ДП може надати уповноваженого представника для проведення позачергової та експертної повірки ЗВТ (а.с.15-16).

Як вбачається зі змісту акту №301 проведення експертизи лічильників газу та/або пломби здійснено комісією у складі Великий О.В., ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , про те наказу про наділення повноважень на усіх їх немає.

Національною комісією в пункті 1 глави 2 Розділу XI наведено вичерпний перелік порушень, внаслідок яких щодо споживача (несанкціонованого споживача) здійснюється нарахування не облікованих об`ємів природного газу. Підпункт 3 - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Згідно цього ж Кодексу несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Таким чином, законодавець визначає, що втручання в роботу - це цілеспрямовані умисні дії, які направлені на викривлення даних обліку природного газу.

Рішення комісії про задоволення акта про порушення, яким вирішено провести донарахування вартості спожитого природного газу, встановлює для позивача обов`язок сплатити вартість донарахованого об`єму та, відповідно, належить до актів, які можуть бути оскаржені у розумінні статті 16 ЦК України.

Згідно з пунктом 1 розділу 3 глави XI Кодексу ГРС у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника газу (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку для його усунення. В пункті 9 зазначено, що якщо при порушеннях, визначених в пунктах 1-7 цієї глави, неможливо класифікувати граничні об`єми споживання природного газу населенням, визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити об`єм не облікованого природного газу, помноженого на коефіцієнт сезонності та на величину об`ємної максимальної секундної витрати газу, що визначається за спеціальною формулою.

Для застосування вищевказаної санкції, як визначення фактичного об`єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням має бути встановлений факт правопорушення, який підтверджується висновками експертизи про те, що лічильник газу виводився з зачеплення, облік газу припинявся, його покази спотворювалися і вказаний лічильник є непридатним для використання та його показники встановлені на час виявлення порушення не є достовірними.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, установив, що висновок експертизи, який би стверджував, що дійсно відбулося несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, відсутній.

З акту №301 експертизи лічильників газу та/або пломби від 13 серпня 2020 року вбачається, що комісією встановлено пошкодження монтажної пломби оператора ГРМ для можливості безоблікованого споживання газу та лічильник підлягає заміні, при цьому вказано, що заводське та повірочне тавро ЗВТ ціле, лічильний механізм та корпус ЗВТ цілі. У вказаному висновку експертизи не встановлено сам факт споживання безоблікованого газу в господарстві позивача. Зокрема, не встановлено, що лічильник газу виводився з зачеплення, облік газу припинявся, його покази спотворювалися, вказаний лічильник є непридатним для використання та його показники встановлені на час виявлення порушення не є достовірними.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність вказаних вище обставин.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 4 серпня 2021 року у справі №334/5744/19.

Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що в силу ЗУ «Про захист економічної конкуренції» монополізація - досягнення суб`єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, підтримання або посилення цього становища.

Згідно ч.1 ст.13 вказаного Закону зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

В силу п.4, 5 ч.2 вказаної статті зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема, крім іншого, визнається: обмеження виробництва, ринків або технічного розвитку, що завдало чи може завдати шкоди іншим суб`єктам господарювання, покупцям, продавцям; часткова або повна відмова від придбання або реалізації товару за відсутності альтернативних джерел реалізації чи придбання.

Частина 3 наведеної статті вказує на те, що зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

З урахуванням того, що ПАТ «Чернівцігаз» є монополістом в регіоні, де проживає споживач, такий повинен зважати на те, що споживач як суб`єкт ринку, що не має могутності ресурсів держави і бізнесу, є більш слабкою стороною у відносинах. Крім того, сторона, яка надає послуги, повинна чітко дотримуватися законодавства у своїй сфері.

За наведених обставин доводи апеляційної скарги з урахуванням меж апеляційного перегляду не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надана належна оцінка. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, судові рішення від 06 травня 2022 року без змін.

За вимогами п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Що стосується доводів апеляційної скарги на додаткове рішення суду, колегія зазначає наступне.

Додаткове рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 травня 2022 року вимогам ст.263 ЦПК України не відповідає, виходячи з наступного.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин 4 та 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи разом із першою позовною заявою стороною позивача було долучено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (а.с.21).

11 травня 2022 року представником позивача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яким останній просив стягнути на користь свого довірителя понесені ним витрати на правничу 7000 грн, що підтверджено копією договору №0Ц209 про надання професійної правничої допомоги, представництво від 21.08.2020 року; додатковий договір №0Ц209-1 про надання професійної правничої допомоги, представництво від 21.08.2020 року із визначенням 800 грн за 1 год. роботи; прибутковим касовим ордером №0Ц0209 від 10.05.2022 року про сплату 7000 грн ОСОБА_1 своєму представнику ОСОБА_11 ; описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 10.05.2022 року із зазначенням характеру правничої допомоги, кількості витраченого часу та вартості виконаних робіт (а.с.178-182).

Однак, в силу ч.9 ст.83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

У відповідності до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, адвокатом Вівчаром А.Г. до заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат не долучено доказів на підтвердження направлення такого клопотання стороні відповідача, що позбавило останнього можливості подати до суду заперечення щодо визначеного розміру таких витрат.

Що стосується поданого попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, то такий не є підставою для стягнення витрат на правничу допомогу і доказом, який особа має спростувати чи заперечити. За своєю правовою природою це є заявлення намірів, що не передбачає спростування.

За змістом положень ст.12 ЦПК, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції у порушення вимог ч.3 ст.270 ЦПК України, якою передбачено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, розглянув вказану заяву без повідомлення сторони відповідача, матеріали справи не містять відомостей про отримання повідомлень АТ «ОГС «Чернівцігаз» чи його представником про судове засідання, яке відбулося 20 травня 2022 року, не надавши відповідачу можливості навести свої заперечення, хоча виконання останнім такого обов`язку безпосередньо залежало від обізнаності з визначеним позивачем розміром таких витрат і доказами, поданими на його підтвердження, у зв`язку з чим допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного додаткового рішення.

Водночас, суд підкреслює, що передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року право на справедливий розгляд справи містить два ключових компонентів: принцип змагальності та принцип рівності, які тісно пов`язані між собою. Наведені принципи вимагають встановлення справедливого балансу між сторонами справи, відповідно до якого кожній стороні повинна бути надана розумна можливість викласти свої аргументи на умовах, за яких жодна із сторін не буде поставлена у суттєво невигідне становище у порівнянні з іншою стороною.

Наведені порушення норм процесуального права свідчать про порушення такого балансу судом першої інстанції.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до переконання, що в силу приписів абз.3 ч.8 ст.141 ЦПК України заява сторони позивача про долучення доказів на підтвердження витрат за надання професійної правничої допомоги з проханням ухвалення додаткового рішення підлягають залишенню без розгляду.

У відповідності до вимог п.4 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Отже, додаткове рішення суду підлягає скасуванню, а заява про ухвалення додаткового рішення залишенню без розгляду.

Що стосується вимоги представника позивача у відзиві на апеляційну скаргу про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 3000 грн, що підтверджується: ордером серії СЕ №1014004 від 22.06.2022 року, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №533 від 18.05.2018 року, описом робіт (надання послуг) від 16.06.2022 року з визначенням характеру правової допомоги, кількості витраченого часу та вартості виконаних робіт у розмірі 3000 грн; квитанцією до прибуткового касового ордеру №0Ц0209-2 від 22.06.2022 року про оплату послуг у розмірі 3000 грн та копією договору №0Ц209 про надання професійної правничої допомоги, представництво від 21.09.2020 року; додаткового договору №0Ц209-2 про надання професійної правничої допомоги, представництво від 16.06.2022 року із визначенням 1000 грн за 1 год. роботи.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч.1 ст.182 ЦПК України).

Тобто саме заінтересована сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідний правовий висновок викладений у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.

Отже, у судовому засіданні представник АТ «ОГС «Чернівцігаз» заперечував щодо задоволення витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції з мотивів нескладності справи, участі адвоката Вівчара А.Г. в аналогічних справах з іншими позивачами, що в свою чергу зменшило час та необхідність у вивченні та правовому аналізі судової практики, зміст відзиву аналогічний позовній заяві.

За наведених обставин, з урахуванням заперечень з боку сторони відповідача, відсутності представника позивача у судовому засіданні, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу частково, зменшивши суму з 3000 грн до 500 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.141, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 06 травня 2022 року залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» на додаткове рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 травня 2022 року задовольнити, а додаткове рішення суду скасувати.

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_11 про ухвалення додаткового рішення, залишити без розгляду.

Стягнути з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 500 (п`ятсот) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий Лисак І.Н.

Судді: Владичан А.І.

Кулянда М.І.