Справа № 727/5738/21
Провадження № 2/727/266/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Гладкій Л.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної інспекції архітектури та містобудування України, ОСОБА_4 , де третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виступають Управління культури Чернівецької обласної державної адміністрації, Відділ культурної спадщини Чернівецької міської ради, Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивачі звернулись до суду із позовом, про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної інспекції архітектури та містобудування України, ОСОБА_4 , де третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виступають Управління культури Чернівецької обласної державної адміністрації, Відділ культурної спадщини Чернівецької міської ради, Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради.

В обгрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що відповідачем при реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт по АДРЕСА_1 поданої ОСОБА_4 не враховано, що вихідні дані площі будівництва, поверхності та візуального вигляду будівлі згідно робочого проекту не відповідають тим першочерговим даним, які замовник погодила з Міністерством культури України згідно історико-містобудівного обґрунтування і на підставі якого розроблявся робочий проект будівництва.

Також зазначали, що проектна документація розроблена на замовлення ОСОБА_4 не відповідає вимогам Закону України «Про охорону культурної спадщини», оскільки нею не отримано погодження Міністерства культури України про затвердження робочого проекту на будівництво по АДРЕСА_1 , а тому зазначена невідповідність вказаним вимогам Закону є підставою для скасування декларації про початок будівельних робіт.

На основі викладеного, просять скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.11.2014 р. за №ЧВ 87, яка була прийнята від забудовника ОСОБА_4 на будівництво житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом, яке розташовано на земельній ділянці, розміром 0,0182 га по АДРЕСА_1 .

Рух справи

У вересні 2015 року ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із адміністративним позовом до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , Управління культури Чернівецької обласної державної адміністрації, Відділу культурної спадщини Чернівецької міської ради, Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, Чернівецької міської ради, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просили скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.11.2014 №ЧВ 87, яка прийнята від забудовника ОСОБА_4 на будівництво житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом, розташованого на земельній ділянці, розміром 0,0182 га по АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 49-51).

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.10.2017, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018, позов задоволено: визнано протиправною та скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.11.2014 № ЧВ 87, яка прийнята від забудовника ОСОБА_4 на будівництво житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом, розташованого на земельній ділянці, розміром 0,0182 га по АДРЕСА_1 ; стягнуто на користь кожного з позивачів судовий збір в сумі 487,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області.

26.02.2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.10.2017 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018, в якій остання просила їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

04.03.2021 р. касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. У постанові від 04 березня 2021 року Верховний Суд дійшов висновку, що спір у цій справі не є публічно-правовим, не належить до юрисдикції адміністративних судів та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства. Справу закрито та роз`яснено, що спір може бути розглянуто за правилами цивільного судочинства, а тому позивач має право звернутися протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

У квітні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 про направлення справи у відповідній частині за встановленою юрисдикцією. Ухвалою Касаційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року справу передано до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 червня 2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу № 727/5738/21.

На підставі заяви представника позивача ОСОБА_2 ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 липня 2021 року замінено позивача ОСОБА_5 , у зв`язку з її смертю, на ОСОБА_1 , яка стала її спадкоємцем та перейняла права і обов`язки померлої.

На підставі заяви представника позивача ОСОБА_2 ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 липня 2021 року до справи залучено в якості співвідповідача ДАБІ України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 жовтня 2021 року на підставі клопотання представника позивача ОСОБА_2 залучено в якості співвідповідача Державну інспекцію архітектури та містобудування України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 січня 2022 року на підставі заяви представника позивача ОСОБА_2 в якості співвідповідача залучено ОСОБА_4 .

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1 та 2 статті 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частини 1 статті 15 ЦК України).

Аргументи учасників справи

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 в судове засідання призначене на 29.04.2022 року не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Будучи присутнім в судовому засіданні, заявлені позовні вимоги підтримав в повному об`ємі і дав пояснення аналогічні викладеним в позові.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 29.04.2022 року не з`явилась, про день, час та місце була повідомлена належним чином, однак спрямувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Будучи присутньою в судовому засіданні, заявлені позовні вимоги підтримала в повному об`ємі і дала пояснення аналогічні викладеним в позові.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 в судове засідання призначене на 29.04.2022 року не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Будучи присутньою в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладені у відзиві.

Представники третьої особи Управління культури Чернівецької обласної державної адміністрації - Виклюк С.А. та Тирончук В.В. будучи присутніми в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що Рішенням 7 сесії 22 скликання Чернівецької міської ради народних депутатів від 18.05.1995 № 94 центральну частину м. Чернівці оголошено історико-культурною заповідною зоною.

Відповідно до Коригування історико-архітектурного опорного плану і проекту зон охорони пам`яток та визначення меж і режимів використання історичних ареалів м. Чернівців, затвердженого рішенням 14 сесії 5 скликання Чернівецької міської ради від 28.02.2007 № 252 (т.2, а.с.245) та наказом Міністерства культури і туризму України від 16.06.2007р. №661/0/16-07,земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться в межах комплексної охоронної зони центрального історичного ареалу м. Чернівців, а також в межах буферної зони культурної спадщини, занесеної до Списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО.

Відповідно до вищезгаданої містобудівної документації в межах комплексної охоронної зони забороняється будь-яке будівництво, не пов`язане з реставрацією і пристосуванням пам`яток, реконструкцією історичних будівель та інженерних мереж, благоустроєм території. Нове будівництво дозволяється лише у виняткових випадках.

Відповідно до листа відділу охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради від 04.05.2018р. (т.7, а.с.143)житловий будинок по АДРЕСА_1 , що перебуває у спільній частковій власності позивачів та відповідачки ОСОБА_4 , має статус цінної історичної забудови.

Згідно із дослідженнями історико-містобудівного обґрунтування (т. 2, а.с. 139, абз. 3 та а.с. 140, абз.3) житловий будинок по АДРЕСА_1 має статус цінної забудови та є акцентом, тобто другим по значенню після пам`ятки ЮНЕСКО на зазначеній історично сформованій території.

Відповідно до договору дарування від 20.08.2004 р. серії ВВК №738329 ОСОБА_3 прийняла в дар 35/300 частин будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною належних до нього надвірних будівель та споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Також в договорі зазначено, що на земельній ділянці розташовано: житловий будинок літера А, цегляний, загальною площею 291,80 кв.м., в тому числі житловою 144,20 кв.м., огорожа 1- 3 (Т. 1 а.с. 24, 37, Т. 3 а.с. 8-9).

На підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.10.1984 р. за ОСОБА_2 зареєстровано право спільної часткової власності у розмірі 35/300 на частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 (Т. 1 а.с. 24, 38; Т. 3 а.с. 8-9).

На підставі договору дарування від 19.11.1966 р., Свідоцтва про право на спадщину від 26.07.1967 р. та Свідоцтва про право на спадщину від 26.10.1984 р. за ОСОБА_5 зареєстровано право спільної часткової власності у розмірі 140/300 на частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 (Т. 1 а.с. 24, 39 - 41).

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі рішення виконкому Чернівецької міської ради від 20.10.1998 р. №481/14, ОСОБА_4 видано Державний акт серії І-ЧВ №000571 на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,0182 гектарів в межах згідно з планом, 0,0349 гектарів для спільного користування, яка розташована на території АДРЕСА_1 . Землю надано для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (Т. 1 а.с. 22 23).

Згідно з копією Технічного звіту 1998р., на підставі якого було виготовлено вищезгаданий акт, на сторінці 21, в розділі «Інформація про об`єкти власності (Земельні ділянки)», в п.11 «Функціональне призначення» зазначено: «Для обслуговування житлового будинку» (т.8 а.с.11-24)

З метою державної реєстрації свого права на постійне користування земельною ділянкою, третьою особою ОСОБА_4 виготовлено технічну документацію із землеустрою, а право користування зареєстроване у встановленому законом порядку управлінням Держземагенства у м. Чернівцях Чернівецької області 08.02.2015 р. кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0069, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (Т. 1 а.с. 58-60).

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 24.02.2015 р. № 34050572, 24.02.2015 р. за ОСОБА_4 зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою площею 0,0182 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:002:0069, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (Т. 1 а.с. 57).

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_4 вказувала, що на зазначеній земельній ділянці нею було вирішено здійснити будівництво одноповерхового житлового будинку з мансардою з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом. На першому поверсі проектувався заклад торгівлі та перукарська майстерня, а за рахунок мансарди житлові приміщення.

Як вбачається із матеріалів справи, відділ охорони культурної спадщини розглянувши заяву ОСОБА_4 від 20.11.2013 р. щодо погодження історико містобудівного обґрунтування будівництва споруди торгового призначення по АДРЕСА_1 вказало, що не заперечує щодо будівництва споруди торгового призначення по АДРЕСА_1 за умови погодження історико-містобудівного обґрунтування з Міністерством культури України (Т. 1 а.с. 61).

В 2013 р. приватним підприємством «Археотектос» на замовлення ОСОБА_4 розроблено історико-містобудівне обґрунтування будівництва споруди торгового призначення по АДРЕСА_1 (Т. 2 а.с. 126 - 147).

28.04.2014 р. Міністерство культури України розглянувши подане ОСОБА_4 історико-містобудівне обґрунтування будівництва споруди торгового призначення по АДРЕСА_1 погодило його для подальшого врахування при розробці проектної документації (Т. 1 а.с. 62).

В 2014 р. приватним підприємством «Археотектос» на замовлення ОСОБА_4 розроблено містобудівний розрахунок на будівництво житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом по АДРЕСА_1 (Т. 2 а.с. 108 - 125).

На підставі заяви Сучеван від 14.07.2014 р., управлінням містобудування та архітектури департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради 22.07.2014 р. надано їй містобудівні умови та обмеження № 796/14 забудови земельної ділянки на будівництво житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарню по АДРЕСА_1 (Т. 2 а.с. 153-154, 155).

Приватним підприємством «Археотектос» на замовлення ОСОБА_4 розроблено робочий проект будівництва житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом по АДРЕСА_1 (Т. 2 а.с. 86 - 107).

Філією державного підприємства «Спеціалізована державна експертна організація центральна служба Української державної будівельної експертизи» у Чернівецькій області на робочий проект Будівництво житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом по АДРЕСА_1 надано експертний звіт від 29.10.2014 р. №26-1350-14 (Т. 1 а.с. 54 - 55). У вказаному звіті зазначено, що проектна документація на будівництво житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом по АДРЕСА_1 розроблена з дотриманням вимог міцності, надійності та довговічності обєкта.

17.11.2014 р. ОСОБА_4 подала до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області декларацію про початок виконання будівельних робіт, а саме на будівництво житлового будинку з приміщенням торгового призначення та перукарським кабінетом АДРЕСА_1 , яка зареєстрована 17.11.2014 р. за № ЧВ 87 (Т. 1 а.с. 49 - 51).

05.12.2014 р. відділ охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради розглянув проектну документацію (стадія робочий проект) будівництва житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом по АДРЕСА_1 , який розроблений ПП «Археотектос», за результатами чого складено висновок №12-15-1327/697 (Т. 1 а.с. 225).

У висновку зафіксовано, що відділ охорони культурної спадщини погодив будівництво житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом по АДРЕСА_1 за наступних підстав: в якості покрівельного матеріалу використати керамічну черепицю (характерний матеріал в історичному середовищі); для забезпечення потреб маломобільних груп населення встановити кнопку виклику персоналу; розробити та погодити з відділом охорони культурної спадщини паспорт кольорового рішення фасаду будинку (Т. 1 а.с. 225).

Судом встановлено, що посадовими особами відповідача на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.11.2014 р. ЧВ №87 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_4 при будівництві житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом по АДРЕСА_1 (ІІ категорія складності), за результатами якої 03.02.2015 р. складено акт перевірки (Т. 1 а.с. 63).

За результатами перевірки встановлено, що недостовірні дані у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт ЧВ №87 від 17.11.2014 р. не виявлено, а будівельні роботи по вказаному об`єкту не розпочаті.

23.07.2015 р. позивачі звернулись до відповідача із скаргою, в якій просили провести перевірку відповідності підготовчих та будівельних робіт під час самовільного будівництва об`єкту по АДРЕСА_1 , що здійснюється ОСОБА_4 , вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням органів міської влади щодо надання дозволів на це будівництво в історико культурній заповідній частині м. Чернівці (Т. 3 а.с. 180).

Розглянувши вказану скаргу, 26.08.2015 р. управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області повідомило, що даний об`єкт будівництва не належить до самочинного та керуючись чинним законодавством немає законних підстав для вжиття заходів реагування (зупинення, знесення, притягнення) (Т. 1 а.с. 19, Т. 3 а.с. 181).

Не погоджуючись із реєстрацією декларації про початок будівельних робіт по АДРЕСА_1 , позивачі звернувся до суду з даним позовом.

Судом також встановлено, що 29.01.2016 р. ОСОБА_1 , яка діяла за дорученням та в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до начальника управління інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Чернівецькій області із зверненням, в якому просила провести позапланову перевірку будівництва ОСОБА_4 на предмет відповідності державним будівельним нормам, комісійно, із залученням представників громадських організацій та повідомити про результати перевірки у визначений законом термін. Особливу увагу позивач просив приділити відстаням між існуючою будівлею та спорудою, що будується, на предмет дотримання державних будівельних норм, а саме Додатку 3.1 ДБН 360-92 Протипожежних вимог, Таблиці 1, Примітки 7, враховуючи третю ступінь вогнестійкості у існуючої будівлі (Т. 3 а.с. 184).

Управління інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Чернівецькій області листом від 16.02.2016 р. надало відповідь позивачу у якій зазначило, що в ході позапланової перевірки з наданих замовником будівництва ОСОБА_4 , документів встановлено, що дані наведені у декларації достовірні, на момент перевірки будівельні роботи не виконуються та не розпочаті, про що було складено акт від 03.02.2015 р. (Т. 3 а.с. 185 - 186).

Не погоджуючись із зазначеним - щодо проведення перевірки будівництва по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 звернулася до суду.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.01.2017 р. у справі № 824/347/16-а, з урахуванням змін внесених постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 р., адміністративний позов ОСОБА_2 до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 , було задоволено. Визнано протиправною бездіяльність управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області щодо невжиття заходів для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації, надання та анулювання (скасування реєстрації) документів, що дають право на виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва по АДРЕСА_1 згідно декларації про початок виконання будівельних робіт 17.11.2014 р. № ЧВ 87. Зобовязано управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 29.01.2016 р. (Т. 5 а.с. 217-222, 223-225).

04.01.2016 р. ОСОБА_2 звернулася до Чернівецького міського голови із зверненням, в якому просила скасувати декларацію про початок будівельних робіт, видану ОСОБА_4 та винести рішення про знесення незаконного будівництва по АДРЕСА_1 (Т. 3 а.с. 181- 182).

Комісію з перевірки законності будівництва на АДРЕСА_1 проведено огляд ділянки будівництва, а саме проведено заміри від будинку, який будується, до існуючого будинку по АДРЕСА_1 , за результатами чого 27.07.2016 р. складено протокол.

В протоколі зафіксовано, що відстань від споруди, що будується до виступаючої частини існуючого будинку з вікном складає 4,6 м; відстань від будівлі, що будується до вікон сусідів забудовника складає 5,6 м. Також встановлено невідповідність збудованого об`єму проектній документації в частині ризаліту з боку АДРЕСА_3 .

За результатами роботи комісії та обговорення виявлено: невідповідність назви об`єкту містобудування назві в історико-містобудівному обґрунтуванні; відхилення від проектної документації збудованого об`єкту; ненормативні протипожежні відстані до існуючих будівель, погоджені управлінням ДСНС у Чернівецькій області; проект будівництва не розглядався на архітектурно-містобудівній та громадсько-консультативній раді.

ОСОБА_4 рекомендовано надати: акти (журнали) авторського та технічного нагляду за будівництвом; відкориговану проектну документацію на об`єкт будівництва (Т. 5 а.с. 85).

24.10.2016 р. Міністерство культури України направило на адресу Чернівецької обласної державної адміністрації лист вх. №3958/10/13-16, яким призупинило дію листа Міністерства від 28.04.2014 р. №729/10/61-14 стосовно погодження історико-містобудівного обґрунтування будівництва споруди торгового призначення за адресою: АДРЕСА_1 .

В цьому листі Міністерство культури України додатково зазначило, що враховуючи суспільний резонанс, спричинений проведенням будівельних робіт за вказаною адресою, з метою прийняття об`єктивного рішення стосовно можливості погодження коригування історико-містобудівного обґрунтування та робочого проекту будівництва житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом на АДРЕСА_1 , надісланого листом ОСОБА_9 від 06.06.2016 р., зазначена документація буде рекомендована до розгляду на засіданні Науково-методичної ради з питань культурної спадщини Міністерства культури України.

Також в листі Міністерство культури України просило Чернівецьку обласну державну адміністрацію в межах компетенції здійснити контроль за виконанням вимог центрального органу виконавчої влади, що формує та реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини (Т. 5 а.с. 61).

16.11.2016 р. Науково-методична рада з питань охорони культурної спадщини Міністерства культури України розглянула питання щодо коригування Історико-містобудівного обґрунтування будівництва житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом по АДРЕСА_1 на замовлення ОСОБА_4 розроблену ПП «Археотектос», результати якого оформлені протоколом засідання №106 від 16.11.2016 р. (Т. 5 а.с. 89 -93).

За результатами розгляду вищевказаного питання прийнято рішення про схвалення представленої науково-проектної документації та рекомендовано до погодження у встановленому порядку.

З огляду на викладене, 15.12.2016 р. Міністерство культури України розглянувши подане листом від 06.06.2016 р. історико-містобудівне обґрунтування будівництва житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом по АДРЕСА_1 , розроблене ПП Археотектос , погодило його для подальшого врахування при розробленні відповідної проектної документації (Т. 5 а.с. 129).

11.01.2017 р. Міністерство культури України розглянувши лист ОСОБА_9 від 14.12.2016 р., яким подано матеріали (робочий проект, паспорт опорядження фасадів) на будівництво житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом по АДРЕСА_1 , погодило його в частині обмеження максимальної висоти проектної будівлі на рівні двох наземних поверхів, що відповідає висоті +6,540 м на рівні гребня даху (Т. 5 а.с. 115).

Як вбачається із матеріалів справи, 11.01.2017 р. ОСОБА_4 звернулася із заявою до відділу охорони культурної спадщини України Міністерства культури України, в якій просила поінформувати Центр всесвітньої спадщини ЮНЕСКО про будівництво нею житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом по АДРЕСА_1 , що розташований в межах комплексної охоронної зони Центрального історичного ареалу м. Чернівців, а також в межах буферної зони памяток культурної спадщини, занесеної до Списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО (Т. 5 а.с. 116).

31.01.2017 р. Міністерство культури України повідомило ОСОБА_4 листом № 95/10/72-17 про направлення витягу з історико-містобудівного обґрунтування щодо будівництва по АДРЕСА_1 до Національної комісії України у справах ЮНЕСКО (Т. 6 а.с. 7).

22.03.2017 р. Міністерством культури України видано ОСОБА_4 дозвіл № 22-009/17з на проведення земляних робіт на території памятки, охоронюваній археологічній території, в зонах охорони, в історичних ареалах населених місць з метою виконання будівельних робіт на об`єкті «Будівництво житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом» на території АДРЕСА_1 , історичний ареал міста, термін проведення земляних робіт до 31.12.2017 р. (Т. 6 а.с. 9).

Актом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради позапланової перевірки будівництва житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом по АДРЕСА_1 , від 13 листопада 2017 року №33 виявлено відхилення від проектних рішень, збільшено габаритні розміри об`єкта будівництва, в результаті чого площа забудови земельної ділянки складає 99,7 кв.м, а за проектом 89 кв.м, що перевищує максимальний відсоток забудови земельної ділянки (54,8 % при максимально допустимому 50 %).

Між осями А-В по осі 3 в рівні першого поверху влаштовано два віконних прорізи (за проектом чотири) та в доступному для огляді місці не встановлено стенд з інформацією по об`єкт будівництва.

На час реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 17 листопада 2014 року ЧВ № 87 генеральним проектувальником приватним підприємством «Археотектос» Сучеван Л.І. відповідно до акта № 5-2014 від 20 жовтня 2014 року було передано тільки архітектурно-будівельну частину та генплан, інженерні рішення.

Позиція суду

Вислухавши доводи представників сторін, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив суд, та застосовані норми права

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на захист своїх прав і свобод у суді, а також на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів регулює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VII від 17.02.2011 р. (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 3038-VII).

Згідно із ст. 4 цього Закону об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури. Суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Статтею 6 Закону № 3038-VII визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 26 Закону № 3038-VII забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації (ч. 4 ст. 26 Закону № 3038-VII).

Частиною 5 вказаної статті Закону № 3038-VII визначено, що проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно із ст. 32 Закону № 3038-VII усі об`єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності. Категорія складності об`єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об`єкта будівництва. Віднесення об`єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Статтею 34 Закону № 3038-VII визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва (ч. 2 ст. 34 Закону № 3038-VII).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 3038-VII право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати об`єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється. За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається (ч. 2 ст. 36 Закону № 3038-VII).

Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону № 3038-VII форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Частиною 8 ст. 36 Закону № 3038-VII визначено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Судом встановлено, що 17.11.2014 р. ОСОБА_4 подала до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області декларацію про початок виконання будівельних робіт, а саме на будівництво житлового будинку з приміщенням торгового призначення та перукарським кабінетом по АДРЕСА_1 , яка зареєстрована відповідачем 17.11.2014 р. за № ЧВ 87.

Дослідженням декларації про початок виконання будівельних робіт встановлено, що в декларації третьою особою зазначено вид будівництва - нове будівництво, код об`єкта - категорія складності ІІ код об`єкта 1110,3.

З матеріалів справи видно та не заперечувалося особами, які беруть участь у справі в судовому засіданні, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 знаходиться в межах комплексної охоронної зони центрального історичного ареалу м. Чернівців та в межах буферної зони памятки культурної спадщини, занесеної до Списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО.

Статтею 4 Конвенції ЮНЕСКО про охорону всесвітньої культурної і природної спадщини (ратифікована Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 04.10.1988 р. №6673) визначено, що кожна держава, сторона цієї Конвенції визнає, що зобов`язання забезпечувати виявлення, охорону, збереження, популяризацію й передачу майбутнім поколінням культури і природної спадщини, що визначена у ст. 1 та 2, яка перебуває на її території, покладається насамперед на неї.

Україна як держава, яка внесла пам`ятку до Списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО, згідно з п. 172 Настанов, що регулюють виконання Конвенції про охорону всесвітньої культурної і природної спадщини ЮНЕСКО, добровільно взяла на себе зобов`язання з інформування Комітету всесвітньої спадщини через Секретаріат ЮНЕСКО про наміри розпочати або дозволити в зоні, що охороняється Конвенцією, значні роботи з відновлення чи нового будівництва, які могли б вплинути на цінність об`єкта всесвітньої спадщини.

Порядок використання земель історико-культурного призначення визначається Земельним кодексом України, Законом України "Про охорону культурної спадщини", постановами Кабінету Міністрів України та органів місцевої влади і самоврядування.

Статтею 53 ЗК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин визначено, що до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

Згідно із ст. 54 ЗК України землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Навколо історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, пам`яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів) встановлюються зони охорони пам`яток із забороною діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання таких земель. Порядок використання земель історико-культурного призначення визначається законом.

Виходячи з принципу використання земельних ділянок за цільовим призначенням, на землях історико-культурного призначення забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню. Законодавством встановлений дозвільний порядок використання земель історико-культурного призначення (ст. 96 ЗК України).

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 р. № 1805-III (далі Закон № 1805-III, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Згідно преамбули цього Закону об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1805-III зони охорони пам`ятки - це встановлювані навколо пам`ятки охоронна зона, зона регулювання забудови, зона охоронюваного ландшафту, зона охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання.

Згідно із п. 14 ч. 2 ст. 5 Закону № 1805-III погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на памятках національного значення, їх територіях, в історико-культурних заповідниках, на історико-культурних заповідних територіях, у зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм і проектів, реалізація яких може позначатися на об`єктах культурної спадщини належить до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Згідно із п. 17 ч. 2 ст. 5 цього Закону надання дозволів на проведення будівельних земляних робіт на пам`ятках національного значення, їхніх територіях та в зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць належить до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Статтею 376 ЦК України передбачено, що будівництво є законним лише за умов, якщо воно здійснюється на спеціально відведеній для цього ділянці, має всі необхідні дозволи та проходить без порушення будівельних норм та правил.

Право на виконання будівельних робіт у замовника виникає після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт (ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VII).

Згідно із п.п. 4, 7 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України 09.07.2014 р. № 294 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), Державна архітектурно-будівельна інспекція України, та територіальні органи, відповідно до покладених на них завдань реєструють декларації про початок виконання будівельних робіт, та здійснюють державний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Положеннями ст. ст. 2 та 5 Закону України «Про основи містобудування» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що головними напрямами при здійсненні містобудівної діяльності є, зокрема, - збереження пам`яток культурної спадщини та забезпечення охорони культурної спадщини.

В силу абз. 10 ст. 8 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування полягає, зокрема, в контролі за дотриманням вимог щодо охорони культурної спадщини та збереженням традиційного характеру середовища населених пунктів.

З системного аналізу наведених норм, суд приходить до висновку, що до обов`язків відповідача, як органу влади, входить не тільки реєстрація декларацій про початок виконання будівельних робіт, але й контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, який зокрема полягає, в забезпеченні охорони об`єктів культурної спадщини, шляхом перевірки наявності відповідних документів (дозволів), оскільки фактом реєстрації декларації відповідач фактично надає право (санкціонує) проведення будівельних робіт.

Частиною 3 ст. 32 Закону № 1805-III визначено, що на охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Згідно із п. 1.10 та п. 3.4.1.4 Державних будівельних норм Б.2.2-2-2008, нове будівництво у межах охоронних зон памятки культурної спадщини дозволяється виключно тільки за проектами, які погодженні з відповідними органами охорони культурної спадщини та розроблені на основі історико-містобудівного обґрунтування.

У відповідності до п. 14 Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 13.03.2002 р. № 318, нове будівництво можливе тільки у виняткових випадках за проектами, погодженими в порядку, визначеному законодавством.

На виконання вимог ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду про витребування доказів від 13.06.2016 р. по справі № 824/2290/15-а, листом від 11.07.2016 р. Міністерство культури України повідомило, що земельна ділянка за адресою м.Чернівці, вул. Й. Главки, 2 розташовується в межах історичного ареалу м. Чернівці (рішення Чернівецької міської ради від 28.07.2007 р. №252 та наказ Міністерства культури і туризму України від 16.06.2007 р. № 661/0/1607).

Також Міністерством культури України зазначено, що листом від 28.04.2014 р. Міністерство культури України погодило історикомістобудівного обґрунтування будівництва споруди торгового призначення на вул. Й. Главки, 2 у м. Чернівці для подальшого врахування при розробленні проектної документації. Зміни і доповнення до історикомістобудівне обґрунтування Мінкультури не погоджувалося. Поряд з цим, роз`яснено, що історико-містобудівне обґрунтування за своєю суттю не є проектом будівництва, а лише науковою документацією, яка передує та має бути врахована при розробленні проекту будівництва. Погодження історико-містобудівного обґрунтування не дає право на проведення будівельних робіт.

Крім того, Міністерством культури України вказано, що згідно з електронної бази даних проектна документація на будівництво по АДРЕСА_1 Міністерством культури України не погоджувалися, дозвіл на земляні роботи не видавався. За перевіркою електронної бази даних Мінкультури звернення та відповідні матеріали щодо інформування Центру всесвітньої спадщини ЮНЕСКО стосовно нової споруди торгового призначення поблизу об`єкта всесвітньої спадщини Резиденції митрополитів Буковини та Далмації не надходило (Т. 4 а.с. 38-39).

Частиною 2 ст. 39-1 Закону № 3038-VI визначено, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Пунктом 14 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466 (далі Порядок № 466, чинний на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п`яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом. Інспекція скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили. Про скасування реєстрації декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування.

Судом встановлено, що 28.04.2014 р. Міністерство культури України розглянувши подане ОСОБА_4 історико-містобудівне обґрунтування будівництва споруди торгового призначення на АДРЕСА_1 , погодила його для подальшого врахування при розробці проектної документації.

Пунктом 3 Методичних рекомендацій щодо розроблення історико-містобудівного обґрунтування, затверджених наказом Міністерства культури України від 17.02.2012 р. №122 визначено, що історико-містобудівне обґрунтування це науково-проектна документація, яка визначає наукову концепцію врахування памяток, об`єктів культурної спадщини, традиційного характеру середовища як місто формуючих чинників при проектуванні будівель та споруд.

З вказаної норми випливає, що історико-містобудівне обґрунтування за своєю суттю не є проектом будівництва, а лише науковою документацією, яка передує та має бути врахована при розробленні проекту будівництва.

Таким чином, суд приходить до висновку, що погодження історико-містобудівного обґрунтування не дає право ОСОБА_4 на проведення будівельних робіт на АДРЕСА_1 .

Судовим розглядом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 в 2014р. проектна документація на будівництво по АДРЕСА_1 Міністерством культури України не погоджувалася, дозвіл на земляні роботи не було отримано, матеріали щодо інформування Центру всесвітньої спадщини ЮНЕСКО стосовно вказаного будівництва не направлялися.

Отже, управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області зареєструвало декларацію про початок виконання будівельних робіт від 17.11.2014 р. за № ЧВ 87 без відповідних погодження та дозволу Міністерства культури України, а також без інформування Центру всесвітньої спадщини ЮНЕСКО стосовно вказаного будівництва.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів підлягають задоволенню, а реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.11.2014 р. за № ЧВ 87, яка була прийнята від забудовника ОСОБА_4 на будівництво житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом, яке розташоване на земельній ділянці, розміром 0,0182 га по АДРЕСА_1 , є протиправною та підлягає скасуванню.

При цьому суд не бере до уваги доводи відповідачки ОСОБА_4 стосовно того, що у 2017 році Міністерством культури України погоджено проектну документацію на будівництво та видано їй дозвіл № 22-009/17 на проведення земляних робіт на території памятки, охоронюваній археологічній території, в зонах охорони, в історичних ареалах населених місць з метою виконання будівельних робіт на об`єкті «Будівництво житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом» на території АДРЕСА_1 , історичний ареал міста, оскільки вони були відсутні на момент реєстрації в управлінні Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області декларації про початок виконання будівельних робіт. Крім цього, управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області зареєструвало спірну декларацію про початок виконання будівельних робіт від 17.11.2014 р. також і без інформування Центру всесвітньої спадщини ЮНЕСКО стосовно вказаного будівництва. Крім того, станом на дату реєстрації в ОСОБА_4 був лише лист-повідомлення відділу охорони культурної спадщини від 26.11.2013р. щодо торгової споруди, а не житловий будинок з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом. Таким чином, на дату реєстрації спірної Декларації у ОСОБА_4 погодження проектної документації на будівництво від Міністерства культури України не було.

Представник ОСОБА_4 стверджувала, що доводи позивачів про необхідність скасування реєстрації декларації з підстав відсутності погодження робочого проекту об`єкта будівництва Міністерством культури України на увагу не заслуговують, оскільки в подальшому, 15.12.2016 року Міністерством культури України було погоджено відкореговане історико-містобудівне обгрунтування будівництва житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом по АДРЕСА_1 , розроблене ПП «Архіотектос», а листом 11.01.2017р. ОСОБА_4 повідомлено про погодження робочого проекту на вищевказаний об`єкт будівництва. Вказане ніби-то свідчить на користь висновку про те, що на даний час відпали підстави для скасування реєстрації декларації на початок виконання будівельних робіт саме з цих мотивів.

Однак, суд не погоджується із таким твердженням, оскільки в Декларації про початок будівельних робіт, що була зареєстрована 17.11.2014р. (Т.1 а.с. 49 - 51) розробником проектної документації на будівництво вказано ПП «Археотектос», , головний архітектор проекту Могитич Віталій Богданович . Як вбачаться з матеріалів справи Міністерством культури погоджений проект іншого розробника, а саме ПП «Баухаус», про якого жодних відомостей в Декларації немає та який жодним чином не пов`язаний із проектом ПП «Археотектоса». На підтвердження відсутності погодження проекту саме ПП «Археотектос» слугує і титульний лист останнього, на якому відсутні будь-які печатки і штампи та підписи Міністерства культури, на відміну від проекту ПП «Баухаус», на якому вони містяться.

Крім цього, представник ОСОБА_4 стверджувала, що права позивачів спірним будівництвом не порушені. Однак суд не погоджується із такою позицією з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про основи містобудування" при здійсненні містобудівної діяльності повинні враховуватися законні інтереси та вимоги власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.

Згідно Розділу V, частини 1, стор. 103 чинної містобудівної документації - "Коригування історико-архітектурного опорного плану і проекту зон охорони пам`яток та визначення меж і режимів використання історичних ареалів м. Чернівці", на території комплексної охоронної зони має бути забезпечена сприятлива гідрогеологічна обстановка, чистота повітряного басейну, захист від динамічних впливів, пожежна безпека. Спірне протиправне будівництво відповідачкою ОСОБА_4 здійснено на суміжній земельній ділянці, що у 1998р. була виділена із загальної, закріпленої з 1953р. в цілому за їх спільним з відповідачкою будинком по АДРЕСА_1 . Будівництво велось на відстані 4,5 метрів від їх будинку при мінімально необхідній 8,0 м, що свідчить про порушення нормативних протипожежних відстаней, згідно із вимогами будівельних норм, а саме Додатком 3.1. ДБН 360-92**.

Вказані факти встановлені висновком судової експертизи № 38 від 26 лютого - 09 квітня 2021 року, витяг якого позивачем було надано до суду. Зазначену експертизу виконано на підставі ухвали Чернівецького апеляційного суду у справі про знесення самочинного будівництва ОСОБА_4 .

Відповідно до п.11.8 ДБН 360-92**, на який посилалась позивач у своєму позові, при плануванні і забудові міських і сільських поселень необхідно враховувати зони охорони пам`яток історії та культури:

а) охоронні зони, до яких входять території пам`яток (земельні ділянки пам`яток у їх історичних та природних межах) з доповненням ділянок прилеглих територій, у межах яких забезпечується фізична схоронність пам`яток та їх найближчого історичного оточення (середовища), а також оптимальні умови зорового сприймання пам`яток (у межах 350-500 м).

Спірне будівництво велось з порушенням нормативних протипожежних відстаней, передбаченими будівельними нормами, а саме Додатком 3.1. ДБН 360-92**.

Даний факт встановлено експертним висновком №38 від 26 лютого - 09 квітня 2021 року, витяг якого позивачем було надано до суду. (т.7 а.с.146-177). Слід зазначити, що дану експертизу було проведено на підставі ухвали Чернівецького апеляційного суду у справі про знесення самочинного будівництва ОСОБА_4 .

З висновку вбачається, що відстань між житловим будинком літ. А по АДРЕСА_1 та об`єктом незавершеного будівництва «житловий будинок з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом» за цією ж адресою, що розміщений на земельній ділянці площею 0,0182 га, кадастровий номер «:05:002:0069» не відповідає вимогам державних будівельних норм, а саме додатку 3.1. до ДБН 360-92**, оскільки відповідно до таблиці 1 вищезазначеного додатку для житлових і громадських будинків/будівель ІІІ ступеню вогнестійкості, протипожежні відстані мають бути не менше 8м, а фактично найменша відстань між житловим будинком літ.А та об`єктом незавершеного будівництва «житловий будинок з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом» по АДРЕСА_1 становить 4,5 м.

Крім того, відповідно до «Коригування історико-архітектурного опорного плану» існуючий будинок по АДРЕСА_1 має статус цінної історичної забудови. Згідно із п. 2.4 ДБН Б. 2.2-3: 2012 «значні історичні будівлі» - це будинки і споруди, що мають художню та історичну цінність і є характерними для конкретного історичного населеного місця. Вони належать до характерних зразків архітектури та будівництва відповідної епохи і поряд із пам`ятками архітектури відіграють ВИЗНАЧАЛЬНУ роль у традиційному міському середовищі. В матеріалах історико-містобудівного обґрунтування, на підставі якого здійснювалось будівництво зазначено, що існуючий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , виконує роль акцента на історично сформованій території будівництва, є другим по значенню після домінанти - Резиденції митрополитів Буковини і Далмації - пам`ятки національного та світового значення (ЮНЕСКО), і відіграє важливу роль в контексті історичної забудови.

Спірне будівництво, що здійснюється на ненормативній відстані, повністю закриває собою цінний будинок з АДРЕСА_3 , чим порушує архітектурний ансамбль, спотворює вигляд традиційного середовища, що в свою чергу призводить до здешевлення історичної забудови, створює небезпеку та несприятливі умови для існування останнього в контексті пожежної небезпеки, недостатньої інсоляції території та його недостатьної провітрювання (аерації).

Земельна ділянка, на якій ведеться самочинне будівництво по АДРЕСА_1 , входить в комплексну охоронну зону, суворий режим (обмеження) якої чітко прописаний в памяткоохоронному законодавстві та містобудівній документації. Так, відповідно до Розділу V Коригування історико-архітектурного опорного плану і проекту зон охорони пам`яток та визначення меж і режимів використання історичних ареалів м. Чернівців, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради від 28.02.2007р. №252 та наказом Міністерства культури і туризму України від 16.06.2007р. №661/0/16-07, в межах комплексної охоронної зони забороняється будь-яке будівництво, не пов`язане з реставрацією і пристосуванням пам`яток, реконструкцією історичних будівель та інженерних мереж, благоустроєм території.

Нове будівництво дозволяється лише у виняткових випадках, а матеріали справи не містять жодного обґрунтування такого виняткового випадку.

Верховним Судом України по справах №3-44гс15 та №3-497гс15 сформовано правову позицію, згідно якої в межах історичної охоронної зони дозволено будівництво у виключних випадках та лише особливо важливих споруд, спорудження будь-яких інших будівель (офісних, житлових), які не відносяться до особливо важливих споруд, - є протиправним. Отже, будівництво житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом не відноситься до виключних випадків. Згідно розділу 11 ДБН 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень «Охорона історичного середовища, пам`яток історії та культури», п. 11.9 та таблиці 11.2 необхідно суворо дотримуватися режимів зон охорони, конкретизованих стосовно специфіки населеного пункту. У цілому на заповідні території і охоронні зони поширюється принцип регенерації середовища, на відміну від зони регулювання забудови, де дозволяється обмежене, часткове і активне перетворення середовища.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що реєстрація Декларації зачіпає інтереси позивачів оскільки дозволяє ОСОБА_4 продовжувати незаконні будівельні роботи всупереч будівельним нормам та містобудівним вимогам, зокрема тим, що стосуються суворого режиму використання земель історико-культурного призначення, а саме комплексної охоронної зони та буферної зони ЮНЕСКО.

Посилання представника ОСОБА_4 на те, що декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.11.2014 р. за № ЧВ 87 є актом індивідуальної дії та не порушує права позивачів і стосується тільки відповідачки, суд не бере до уваги, оскільки позивачами оскаржується реєстрація декларації, а не сама декларація. Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що під час реєстрації декларації відповідачем допущено порушення вимог чинного законодавства, що в свою чергу вказує на порушення прав позивачів у сфері охорони культурної спадщини.

ОСОБА_4 стверджує, що виділена їй земельна ділянка відведена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В обґрунтування позиції посилається на Перелік видів цільового призначення земельних ділянок, які були визначені нормативно-правовими актами, чинними на момент видачі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, а також на момент реєстрації такого права в Державному земельному кадастрі. Додає, що законодавством не було передбачено такого цільового призначення землі, що розташована в межах населеного пункту та відносилась би до категорії індивідуальних земельних ділянок, яке б не давало можливість здійснювати на ній будівництво.

Однак, суд не погоджується з такими доводами відповідачки, оскільки в 1998 році, як вбачається з матеріалів справи, в рамках того самого рішення, яким було виділено земельну ділянку ОСОБА_4 в постійне користування для обслуговування житлового будинку, іншим громадянам надавалися ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Зокрема, у постійне користування фізичним особам за адресами: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 було надано ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (стор. 22 цього рішення, додаток №3, пп. 4 та 6 відповідно). А громадянам за адресами: АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 були виділені ділянки цим же рішенням у постійне користування для індивідуального будівництва (стор.22-23 згаданого рішення, додаток № 3 пп.8 та 9).

Після реєстрації права постійного користування в 2015р. цільове призначення спірної ділянки, наданої ОСОБА_4 залишається незмінним: «для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд».

Дана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.02.2015р. (тобто вже після реєстрації декларації), в якому в полі «Цільове використання земельної ділянки» зазначається: «Для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». Те саме вказано й на сторінці 2 цього ж Витягу в полі «Цільове призначення». Щодо Витягу з Державного земельного кадастру від 08.02.2015р., на який посилається відповідач ОСОБА_4 у своєму відзиві, то й в ньому в полі «Цільове використання земельної ділянки» так само зазначено призначення «Для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». Зазначений код 02.01 лише свідчить про віднесення ділянки до певної категорії земель згідно із діючим на момент реєстрації класифікатором, а не про саме по собі призначення.Відтак, суд вважає, що керуватись потрібно відомостями, які вказані в правовстановлюючому документі на ділянку.

При цьому, суд зазначає, що станом на дату реєстрації декларації 17.11.2014 р. дана земельна ділянка згідно Державного акту на право постійного користування землею серії І-ЧВ №000571 надана для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України "Про землеустрій", зміна цільового призначення земельної ділянки є підставою для розроблення нового проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В процесі розгляду справи не було встановлено, що Чернівецькою міською радою приймалось рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 для будівництва житлового будинку з приміщенням торгового призначення та перукарнею. Таким чином, ОСОБА_4 було порушено цільове призначення вищезазначеної земельної ділянки, що в сою чергу є підставою для скасування реєстрації декларації.

За наведених обставин, суд вважає, що вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

За таких обставин, інші доводи представника відповідачки щодо правомірності реєстрації декларації поданої ОСОБА_4 суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не вказують на наявність підстав для відмови в задоволенні позову та спростовуються матеріалами справи.

Розподіл судових витрат

Згідно пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до судового вирішення спору.

Відповідно до ч.1 та ч.3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладають у разі задоволення позову - на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що за подання вказаного позову позивачі платіжним дорученням сплатили судовий збір у розмірі 487,20 грн., Тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору по 97,44 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,6, 26, 32,34, 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 2,5,8 ЗУ «Про основи містобудування» ст.ст. 53,54, 96 ЗК України, ст.ст.1,5, 32 ЗУ "Про охорону культурної спадщини", ст.ст. 53,54, 96 ЗК України, ст.ст.12, 76-81, 89, 141, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної інспекції архітектури та містобудування України, ОСОБА_4 , де третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виступають Управління культури Чернівецької обласної державної адміністрації, Відділ культурної спадщини Чернівецької міської ради, Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - задовольнити.

Скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.11.2014 р. за № ЧВ 87, яка була прийнята від забудовника ОСОБА_4 на будівництво житлового будинку з приміщеннями торгового призначення та перукарським кабінетом, яке розташоване на земельній ділянці, розміром 0,0182 га по АДРЕСА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , судовий збір в сумі 97,44 (дев`яносто сім) гривень (сорок чотири) копійки, за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , судовий збір в сумі 97,44 (дев`яносто сім) гривень (сорок чотири) копійки, за рахунок бюджетних асигнувань інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , судовий збір в сумі 97,44 (дев`яносто сім) гривень (сорок чотири) копійки, за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , судовий збір в сумі 97,44 (дев`яносто сім) гривень (сорок чотири) копійки, за рахунок бюджетних асигнувань Державної інспекції архітектури та містобудування України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , судовий збір в сумі 97,44 (дев`яносто сім) гривень (сорок чотири) копійки з ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 09 травня 2022 року.

Суддя: