справа № 570/3261/18
провадження № 2/570/17/2022
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 травня 2022 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Новоселецької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10/ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі із спільної часткової власності,

в с т а н о в и в:

покликаючись на виникнення спору з відповідачем з приводу користування його частиною будинку позивач у поданій до суду 16 липня 2018 року позовній заяві просить виділити належну йому на праві власності 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в натурі із спільної часткової власності.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити в позові, вважає, що висновок судової будівельно-технічної експертизи № 27/04 від 20 квітня 2018 року не є доказом у зв`язку з тим, що він не підписаний експертом та відсутністю підпису експерта в графі попередження експерта про кримінальну відповідальність. Стверджує, що позивач передчасно звернувся до суду з даним позовом, оскільки на день подачі даного позову нею подано до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2017 року у справі № 570/2960/16-ц про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування.

Представник позивача адвокат Мороз Л.С. у поданій до суду заяві позов підтримує та просить його задоволити.

Представник відповідача адвокат Грозік І.І. подав до суду заяву, в якій просить врахувати при розгляді даної справи висновок Верховного Суду у постанові від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17, відповідно до якого поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними.

Сторін відповідно до ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи. Представники сторін у поданих до суду заявах просять розглянути справу без їх участі. Зважаючи на те, що явку сторін не визнано обов`язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторін, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Сторони скористались правовою допомогою.

Встановлено, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2017 року у справі № 570/2960/16-ц, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Рівненської області від 21 лютого 2018 року та постановою Верховного Суду від 20 грудня 2018 року, за позивачем визнано право власності на 1/2 будинку, господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 .

Право власності позивача на 1/2 вищевказаного будинку підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 117539610 від 19 березня 2018 року.

У висновку судової будівельно-технічної експертизи №27/04, складеним 27 квітня 2018 року судовим експертом Омельчук С.А., зазначено два можливі варіанти виділу 1/2 (наближеної до неї) житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вважаючи 2-й варіант виділу оптимальним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом для виділу йому в натурі 1/2 вищевказаного будинку.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 цього кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч.2 цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Поняття спільної часткової власності визначено у ч.1 ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Згідно з ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з ч.1,2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Оскільки спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, то виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється.

Такий висновок зроблено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі №501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) та від 28 липня 2021 року у справі №310/7011/17 (провадження № 61-7153св20).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У даній справі позивачем пред`явлено позовні вимоги саме про виділ належної йому частки в праві спільної часткової власності на домоволодіння між співвласниками відповідно до часток у житловому будинку. Позовних вимог про поділ домоволодіння в натурі між сторонами позивач не заявляв.

Оскільки будинок АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної часткової власності, суд дійшов висновку, що виділ частки цього будинку в натурі лише для позивача є неможливим, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із відмовою в позові понесені позивачем судові витрати залишаються на ньому.

З огляду на викладене, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі із спільної часткової власності.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: Кушнір Н.В.