Провадження № 2/466/861/22
У Х В А Л А

іменем України

(про забезпечення позову)

09 вересня 2022 року м.Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Федорова О. Ф., розглянувши заяву представника позивача адвоката Брикара Олега Михайловича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», про визнання незаконними дії оператора газорозподільної системи,-

встановив:

Представник позивач адвокат Брикар Олег Михайлович звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовною ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», про визнання незаконними дії оператора газорозподільної системи.

З метою забезпечення позову адвокат Брикар Олег зазначає, що факт припинення газопостачання мав місце, ще 17.09.2021. Саме дії по протиправному припиненню газопостачання порушили права позивача та завдали в подальшому їй моральну шкоду. Суть порушеного права позивача полягала у залишенні її без обігріву перед опалювальним сезоном, неможливістю забезпечити себе та осіб, які проживають з нею належними засобами гігієни (можливість помитись) та позбавлення засобів для приготування їжі.

Найбільш гостро відчувались наслідки протиправних дій відповідача у холодну пору року. Оскільки спір між сторонами триває, відповідач не визнає протиправності своїх дій, знову наступає холодна пора року, виникає необхідність забезпечити права позивача на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України: «Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.»

Законодавство передбачає захист прав особи навіть на етапі спору. На цьому етапі захисту прав позивача реалізовується через механізмом забезпечення позову.

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд від 09.09.2020 у справі № 509/2765/19 викладено правову позицію згідно з якою: «Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).»

Тривалий термін перебування позивача без газопостачання та настання чергової холодної пори року викликає необхідність вжити заходи щодо обладнання житла альтернативними системами обігріву, кухні та нагрівання води (надалі альтернативні системи). Переведення житла на альтернативні системи є дороговартісним, потребує суміжних ремонтно-будівельних робіт та не є сумісним із газовими системами. При обладнанні житла альтернативними системами, повернення на газові системи потребуватиме повторних значних витрат на ремонтно-будівельні робіти. За таких обставин, Позивач при переході на альтернативні системи втратить інтерес до позову, оскільки газопостачання вже буде не потрібним йому через нерентабельність повторного переобладнання систем.

При такому розвитку подій нівелюється механізм судового захисту порушених прав особи, тобто порушується доступ особи до правосуддя, який гарантований ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 21 Конституції України та ст. 4 ЦПК України.

З метою забезпечення доступу особи до правосуддя необхідно застосувати забезпечення позову у вигляді заборони припиняти газопостачання до моменту завершення розгляду справи та зобов`язання відповідача відновлення газопостачання.

Виключно такий спосіб забезпечення позову дозволить позивачу скористатись правом на судовий захист інтересів (доступом до правосуддя).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали, надані представником позивача, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

П. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" N 9 від 22.12.2006 року, згідно яких, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом спору є визнання протиправними дій оператора газорозподільної системи із зобов`язанням його вчинити дії, та стягнення моральної шкоди.

Як вбачається із матеріалів заяви, між сторонами дійсно існує спір, позивач вважає дії відповідача щодо відключення його від газопостачання протиправними.

А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що дійсно невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся, слід вжити заходів для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про обрання способу забезпечення позову суд враховує наступні обставини.

З матеріалів позову вбачається, що на момент настання холодної пори року позивач залишився без газопостачання та відповідно без засобів обігріву.

Таким чином, позивач реально вимушений вживати заходів підготовки до опалювального сезону.

Суд бере до уваги, що позивач є пенсіонером, та визнає, що переобладнання систем обігріву відобразиться на її фінансовому стані, а повторне повернення на систему обігріву, що передбачає газопостачання буде недоцільним. За таких обставин позивач втратить можливість захистити свої права в судовому порядку, в частині визнання протиправності дій відповідача щодо припинення газопостачання, а рішення суду носитиме формальний характер із порушенням принципу доступу особи до правосуддя.

Пункт 2 ч.1 ст.150 ЦПК України визначає, що позов може забезпечуватись шляхом заборони вчиняти певні дії.

З врахуванням наведеного, а також беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити та в забезпечення позову до вирішення судового спору застосувати заходи забезпечення позову у виді заборони вчиняти певні дії, оскільки такий буде належним, співмірним та відповідатиме описаним обставинам справи, а невжиття такого заходу може дійсно істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист.

Як передбачено положеннями частини 7статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3статті 154 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.. 247 ЦПК України

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст.1-18,149-150,153,154,157 ЦПК України, -

постановив:

Заяву представника позивача адвоката Брикара Олега Михайловича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», про визнання незаконними дії оператора газорозподільної системи - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом зобов`язання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» підключити до газопостачання квартиру АДРЕСА_1 та відновити газопостачання.

Заборони Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» будь які дії пов`язані із припинення газопостачання у квартиру АДРЕСА_1 до моменту завершення розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», про визнання незаконними дії оператора газорозподільної системи.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» вул. Золота, 32, м. Львів, 79039 для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://sh.lv.court.gov.ua/.

Суддя: О. Ф. Федорова