П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року місто Київ

справа № 761/22018/17

провадження №22-ц/824/7584/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - ОнопрієнкоК.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ПАТ «Банк «Столиця»

відповідач - ПАТ «Кивський завод «Аналітприлад»

відповідач - ПАТ «Трест Киїміськбуд-1»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Запорожцевим Віталієм Вікторовичем,

на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 3 листопада 2021 року, ухвалене у складі судді Волошина В.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Столиця», Публічного акціонерного товариства «Київський завод «Аналітприлад», Публічного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-1», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Унікомбанк», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Євробанк», Публічне акціонерне товариство «Оксі Банк», Національний банк України про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на об`єкт інвестиції за договором № фк00261023 від 8 вересня 2010 року, укладеного з ПРАТ «Банк Столиця», про участь у фонді фінансування будівництва «Столиця-8» на квартиру за поштовою адресою: АДРЕСА_1 , кількість кімнат - три, загальна площа - 103,5 кв.м.

Позов обґрунтовано тим, що на підставі Генерального договору організації спорудження об`єктів будівництва та їх фінансування № 8-ФФБ від 22 серпня 2008 року та Договору № 8-ФФБ-001 про організацію спорудження об`єкту будівництва та його фінансування від 22 серпня 2008 року, які укладені між ПАТ «Трест Київміськбуд-1», як забудовником, та ТОВ «КБ «Столиця» для залучення коштів довірителів (фізичних та юридичних осіб), було створено фонд фінансування будівництва «Столиця 8» виду А житлового будинку з об`єктами соціальної сфери, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . В межах залучених коштів довірителів, позивачкою ОСОБА_1 , як довірителем, 8 вересня 2010 року було укладено договір №фк00261023 з ПАТ «Банк «Столиця» про участь у фонді фінансування будівництва «Столиця-8» виду А.За умовами цього договору відповідач ПАТ «Банк Столиця» зобов`язався закріпити за позивачкою індивідуально визначений об`єкт інвестування на умовах Правил фонду фінансування будівництва. При цьому, позивачка, як довіритель, передала управителю (ПАТ «Банк Столиця») грошові кошти в довірчу власність з метою отримання у власність об`єкту інвестування - квартири АДРЕСА_4 , а управитель зобов`язався здійснювати від свого імені в інтересах довірителя управління грошовими коштами, отриманими у довірчу власність від довірителя.

Також позивачка зазначила у позові, що право власності на об`єкт інвестування оформляється після введення об`єкта будівництва в експлуатацію (п.1.4 договору). Вартість інвестиції позивачки складає 200460 грн.

Пізніше позивачці стало відомо про зміну правового режиму об`єкту інвестування. Так, розпорядженням Шевченківської районного в м.Києві державної адміністрації від 21 липня 2017 року № 445 введено в експлуатацію об`єкт капітального будівництва «Будівництво торгово-розважального спортивно-оздоровчого комплексу з підземним паркінгом, кінотеатром ім..О.Довженка та житловим будинком з вбудовано-прибудованими приміщеннями на АДРЕСА_5 » та присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_6 . В подальшому відповідно до наказу № 1114-1/ОД від 14 листопада 2017 року «Про затвердження нумерації квартир» об`єкт інвестування має наступні характеристики: квартира: АДРЕСА_1 , кількість кімнат - три, загальна площа - 103,5 кв.м.

Посилаючись на зазначені обставини, відповідно до положень ч.2 ст.331, ст.392 ЦК України та умов п.1.4 договору №фк00261023 від 8 вересня 2010 року позивачка просила позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 3 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Запорожцев В.В. подав апеляційну скаргу, в який просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, було прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає про те, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, не повністю дослідив обставини справи і надав їм неналежну оцінку як цього вимагають ст.ст.76-80, 263 та ст.264 ЦПК України, не врахував, що підставою звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання права власності на об`єкт інвестування стало саме невизнання ПАТ «Київський завод «Аналітприлад» її прав як інвестора на зазначений об`єкт інвестування, який, зловживаючи своїми правами, всупереч вимогам ст.13 ЦК України, використовує відсутність договору між ОСОБА_1 і ПАТ «Київський завод «Аналітприлад», який є правонаступником ПАТ «Трест «Київміськбуд-1» на добудову зазначеного об`єкту, відмовляється видавати інвестору документи для реєстрації права власності на об`єкт та, не дивлячись на викладене у його ж відзиві щодо відсутності заперечення проти визнання майнових прав, при цьому навмисно не видає відповідних документів для реєстрації права власності та заперечує проти визнання права власності і робить це з метою фактичного позбавлення ОСОБА_1 прав на її об`єкт інвестування.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (т.3 а.с.13-166). Наведені представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Зозулею В.М. причини неявки в судове засідання, а саме неможливість ознайомитися з матеріалами справи через постійні відключення електроенергії, повітряні тривоги, відповідно неможливість підготувати правову позицію, колегія суддів визнала неповжними. Зважаючи, що представник позивача адвокат Зозуля В.М. вдруге не з`явився в судове засідання (26 жовтня 2022 року та 7 грудня 2022 року, та враховуючи положення ч.2 ст.372 ЦПК України, суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність сторони позивача.

Від відповідачів та третіх осіб, які належним чином були повідомлені про день, час та місце засідання суду, будь-яких заяв не надходило.

За таких обставин суд відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України вважав за можливе розглянути справу у відсутність учасників.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 8 вересня 2010 року між ПАТ «Банк Столиця» (управитель) та ОСОБА_1 (довіритель) було укладено договір №фк00261023 про участь у фонді фінансування будівництва «Столиця-8» виду А.

Пунктом 1.1, 1.2 договору передбачено, що за цим договором довіритель, на підставі повного визнання ним Правил фінансування будівництва «Столиця-8» виду А, управителем за яким є ВАТ «Банк Столиця», забудовником - ПрАТ «Трест Київміськбуд1», які затверджені рішенням Правління управителя (протокол № 22 від 22 серпня 2008 року), дає згоду на участь у фонді фінансування будівництва «Столиця-8» виду А, бере на себе зобов`язання виконувати Правила та передає управителю грошові кошти у довірче управління з метою отримання у власність об`єкту інвестування, а управитель приймає кошти від ФФБ у довірче управління з подальшим використанням коштів відповідно до Правил.

Сума грошових коштів, що передана довірителем управителю в довірче управління з метою отримання довірителем у власність об`єкту інвестування, характеристика об`єкту інвестування, строки введення об`єкту будівництва в експлуатацію, а також строки внесення до ФФБ грошових коштів визначаються у свідоцтві про участь у ФФБ, яке є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.1.4 договору довіритель може отримати у власність закріплений за ним об`єкт інвестування після об`єкта будівництва в експлуатацію на умовах, визначених Правилами.

В п.1.5 договору сторони визначили об`єкт інвестування, який закріплюється за довірителем, та його характеристики, а саме: квартира АДРЕСА_8, кількість кімнат - 3, загальна площа об`єкту інвестування - 100,23 кв.м., житлова площа - 60,69 кв.м.

Термін введення забудовником об`єкта будівництва - в експлуатацію - червень 2011 року, який може варіювати і це не буде вважатися порушенням своїх зобов`язань з боку управителя.

Із змісту копії довідки про здійснення повного розрахунку за об`єкт інвестування № 14-2/209 від 16 лютого 2011 року, виданої тимчасовим адміністратором ПАТ «Банк Столиця», вбачається, що відповідно до п.1.5 договору позивачка ОСОБА_1 повністю здійснила оплату в розмірі 200460 грн. за фактичну кількість вимірних одиниць об`єкту інвестування ( АДРЕСА_9 , загальною площею 100,23 кв.м.).

Також до позовної заява долучено копію свідоцтва про участь у ФФБ виду А, яке є додатком до договору та підписаний управителем ПАТ «Банк Столиця» та довірителем ОСОБА_1 .

Крім того, судом установлено, що рішенням Господарського суду м.Києва від 2 серпня 2016 року у справі № 910/10370/16 за позовом ТОВ «БП-4 КМБ-1» до ПАТ «Банк Столиця», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ПрАТ «Трест Київміськбуд-1». ПАТ «Кивський завод «Анаітприлад»; ПАТ «ОКСІ Банк»; за участі третіх осіб, які не заявляюь самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Національний банк України, ПАТ АБ «Укргазбанк», ПАТ «Унікомбанк», ПАТ КБ «Євробанк» про заміну управителя фонду фінансування будівництва - змінено управителя ФФБ «Столиця-8» виду «А» багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: ПАТ «Банк Столиця» на ПАТ «ОКСІ Банк».

Даним рішенням встановлені наступні обставини, а саме: рішенням Господарського суду м.Києва від 13 серпня 2014 року у справі № 910/16117/14, яке залишено без змін постаново Київського апеляційного господарського суду від 26 листопада 2014 року, і набрало законної сили, змінено управителя Фонду фінансування будівництва «Столиця-8» виду «А» багатоповерхового житлового будинку за адресо: АДРЕСА_6 , а саме: ПАТ «Банк «Столиця» на ПАТ «Євробанк».

9 грудня 2014 року ПАТ «Комерційний банк «Євробанк» направив лист № 01-24/3945 на ім`я ліквідатора ПАТ «Банк Столиця» Оніщенку С.К., в якому просив на виконання рішення Господарського суду м.Києва від 13 серпня 2014 року у справі № 910/15117/14, що набрало законної сили, передати ПАТ «Комерційний банк «Євробанк» документацію ФФБ та залишок коштів оперативного резерву вказаного фонду.

11 грудня 2014 року ліквідатором ПАТ «Банк Столиця» на адресу ПАТ «Унікомбанк» направлено лист № 01/532 щодо повернення документів з вимогою негайно повернути ліквідатору всі документи, які були передані згідно акту прийому-передачі від 17 червня 2014 року.

Відповідно до пояснень представника ПАТ «Унікомбанк», оригінали документів ФФБ «Столиця-8» виду «А» багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3, та кошти оперативного резерву ФФБ в нього відсутні, а ФФБ на його балансі не обліковується.

Отже, судом першої інстанції встановлено, що на виконання рішення Господарського суду м.Києва від 13 серпня 2014 року у справі № 910/16117/14 акт прийому-передачі документації по ФФБ «Столиця 8» виду «А» не підписаний; угоди про заміну сторони в договорах ФФБ «Столиця 8» виду «А» не укладені. ПАТ «Євробанк», як управителем ФФБ, не вчиняються дії щодо отримання документів ФФБ та управління ФФБ.

Також судом установлено, що на підставі рішення Правління Національного банку України від 17 червня 2016 року № 73-рш «Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17 червня 2016 року прийнято рішення № 1041 про запровадження з 17 червня 2016 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Євробанк».

Також у рішенні зазначено, що враховуючи викладене, а також відсутність належних і допустимих доказів передачі оригіналів документів ФФБ та коштів оперативного резерву ФФБ від ПАТ «Банк Столиця» іншим особам - ПАТ «Євробанк» та ПАТ «Унікомбанк», на день прийняття цього рішення Господарським судом м.Києва, діючи управителем фонду фінансування будівництва «Столиця-8» виду «А» багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_10, є ПАТ «Банк Столиця».

Таким чином, спір у справі виник, у зв`язку з необхідністю заміни управителя ФФБ "Столиця-8» виду «А» житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3, внаслідок відкликання банківської ліцензії у ПАТ «Банк Столиця» та неможливістю останнього здійснювати довірче управління фінансовими активами фізичних та юридичних осіб.

Позивач, реалізуючи власні права довірителя, згідно з положеннями Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», звернувся до ПАТ «ОКСІ Банк» з пропозицією взяти участь у здійсненні функцій управителя ФСБ «Столиця-8» виду «А» житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3.

Окрім того, в рішенні Господарського суду м.Києва вказано, що в письмових поясненнях, наданих суду, ПАТ «ОКСІ Банк» не заперечує проти заміни управителя ФФБ «Столиця-8» виду А багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_10, з ПАТ «Банк Столиця» на ПАТ «ОКСІ Банк», за умови передачі від ПАТ «Банк Столиця» до ПАТ «ОКСІ Банк» всієї документації, що стосується ФФБ, а також інформації, що є важливою для здійснення управління ФФБ.

Згідно письмових пояснень третьої особи ПАТ «ОКСІ Банк», ліквідатор ПАТ «Банк Столиця», який був управителем ФФБ «Столиця-8» та ліквідований відповідно до постанови НБУ № 30 від 30 січня 2012 року, не передав ПАТ «ОКСІ Банк» документації ФФБ «Столиця-8», у зв`язку з чим, ПАТ «ОКСІ Банк» фактично не має можливості виконувати функції управителя ФФБ «Столиця-8».

В свою чергу стороною позивача не надано суду першої інстанції оригінал договору про участь у фонді фінансування будівництва «Столиця-8» виду «А», № фк00261023, який є одним із основних документів, які регулюють взаємовідносини управителя та довірителя при будівництві за рахунок коштів ФФБ.

Національний банк України на виконання ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 8 липня 2021 року листом від 3 серпня 2021 року № 18-0012/70582 повідомив, що витребуваний договір № фк00261023 від 8 вересня 2010 року про участь у фонді фінансування будівництва «Столиця-8» виду А, з додатками інвестора ОСОБА_1 в описах архівних справ ПАТ «Банк Столиця» не зазначений та на архівне зберігання до Національного банку не передавався.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами про існування взаємовідносин між нею, як довірителем, та ПАТ «ОКСІ Банк», як управителем, за договором № фк00261023 від 8 вересня 2010 року про участь у фонді фінансування будівництва «Столиця-8» виду А, оскільки під час розгляду справи відповідач ПАТ «Київський завод «Аналітприлад», який є замовником будівництва житлового комплексу з об`єктами соціально-культурного призначення по АДРЕСА_3, та третя особа ПАТ «ОКСІ Банк», яка є управителем ФФБ, поставили під сумнів, що позивачка є довірителем ФФБ «Столиця-8» виду А, копію ж договору про участь у фонді фінансування будівництва «Столиця-8» виду «А» № фк00261023 суд поставив під сумнів і не прийняв до уваги. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачка не довела існування правових підстав для визнання за нею права власності на об`єкт інвестування за договором від 8 вересня 2010 року, а також не довела належними та допустимими доказами, що була позбавлена здійснити реєстрацію права власності в позасудовому порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами ст.392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Виникнення права власності на новостворений об`єкт нерухомості на підставі судового рішення зазначеними нормами та нормою ст.331 ЦК України не передбачено.

Вказаними нормами ЦК України визначено порядок оформлення права власності (здійснення державної реєстрації права власності) на об`єкт інвестування після прийняття такого об`єкта до експлуатації.

Отже, враховуючи, що відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому ст.392 ЦК України.

Порядок оформлення права власності на об`єкт інвестування після прийняття такого об`єкта до експлуатації врегульовано, зокрема, Законом України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та Законом України «Про інвестиційну діяльність».

Таким чином, ст.331 ЦК України не передбачено такий спосіб захисту прав, як визнання права власності на новостворене майно шляхом ухвалення судового рішення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі № 6-1858цс15 від 18 листопада 2015 року.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставина, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України)

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний суд неодноразово наголошував на необхідність застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування правових підстав для визнання за останньою права власності на об`єкт інвестиції за договором №фк00261023 від 8 вересня 2010 року, укладеного з ПАТ «Банк Столиця» про участь у фонді фінансування будівництва «Столиця-8» на квартиру за поштовою адресою: АДРЕСА_1 , кількість кімнат - три, загальна площа -103,5 кв.м.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивачем надані документи, отримані нею від Національного банку України, які підтверджують дійсність правовідносин та законність вимог позивачки, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки спростовуються: по-перше, відповіддю Національного банку України від 3 серпня 2021 року, що була надана на виконання ухвали суду, про яку було зазначено раніше; по-друге, Національний банк України у відповіді ОСОБА_1 від 17 травня 2021 року повідомив останню, що договір від 8 вересня 2010 року №фк00261023 про участь у фонді фінансування будівництва «Столиця-8» виду А з додатками інвестора ОСОБА_1 в описах архівних справ ПАТ «Унікомбанк» не зазначений та на архівне зберігання до НБУ ліквідатором ПАТ «Унікомбанк» не передавався (а.с.41, 39 т.3). Крім того, управителем Фонду фінансування будівництва є ПАТ «ОКСІ Банк» відповідно до рішення Господарського суду м.Києва від 2 серпня 2016 року у справі №910/10370/16. Крім того, відповідно до пояснень представника ПАТ «Унікомбанк», наданих суду під час розгляду цієї справи, ФФБ «Столиця-8» виду «А» багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 , на його балансі не обліковується.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність, не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а у значній мірі зводяться до незгоди з висновками суду.

За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Запорожцевим Віталієм Вікторовичем, залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 3 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус