Дата документу 09.08.2022 Справа № 280/5116/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1629/22 Головуючий у 1-й інстанції: Кіяшко В.О.
Є.У.№ 280/5116/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

секретар: Рикун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа Приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Коніченко Наталя Миколаївна про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування,

за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ГУПФУ в Запорізькій області, третя особа: приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округ Донецької області Коніченко Н.М. про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є донькою та спадкоємцем за законом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Померлий ОСОБА_2 був внутрішньо переміщеною особою, який як отримувач пенсії перебував на обліку у Пенсійному фонді України м. Курахова Донецької області з травня 2014 року по 01.01.2015 року, в січня 2015 року довідка внутрішньо переміщеної особи була скасована. В подальшому ОСОБА_2 отримав нову довідку внутрішньо переміщеної особи та був отримувачем пенсії у Пологівському відділ обслуговування громадян ГУПФУ у Запорізькій області з 20.11.20215 і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка складається з недоотриманої пенсії у ГУ ПФУ у Запорізькій області, що згідно інформації ГУ ПФУ в Запорізькій області (надалі Відповідач) від 16.01.2020 року за № 4713/04-12, наданої на запит приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Коніченко Наталії Миколаївни, складає 270833,07 грн. за період з 01.01.2017 по 23.10.2019. Відповідач безпідставно та протиправно не надав достовірну інформацію нотаріусу щодо періоду та розміру недоотриманої пенсії, яка належала ОСОБА_2 але не була ним одержана за життя з 01.02.2015 по 23.10.2019. Таким чином Позивач вважає, що Відповідач умисно не повідомив нотаріусу про існування цієї заборгованості і такі дії Відповідача призвели до неправомірного зменшення суми недоотриманої пенсії померлої матері Позивача, що є недопустимим. Окрім цього ГУ ПФУ в Запорізькій області при відповіді на запит приватного нотаріуса Коніченко Н.М. свідомо надало недостовірну та неповну інформацію щодо розміру нарахованої і не отриманої за життя ОСОБА_2 пенсії, таким чином порушили майнове право Позивачки.

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Коніченко Наталії Миколаївни з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на залишок недоотриманої пенсії. 13.06.2020 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Коніченко Наталії Миколаївни, спадкоємцю ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за спадковою справою № 83/2019, що зареєстровано в реєстрі за № 713 про спадкове майно, що складається з недоотриманої пенсії у розмірі 270833,07 грн. яка належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщини після смерті ОСОБА_2 була прийнята Позивачем, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13 червня 2020 року, зареєстрованим в реєстрі за № 713(спадкова справа № 83/2016).

17.06.2020 представник спадкоємця ОСОБА_3 до Пологівського сервісного центру обслуговування громадян ГУ ПФУ у Запорізькій області подала заяву про отримання недоотриманої пенсії ОСОБА_2 в сумі 270883,07 грн. згідно свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.06.2020 реєстр № 713.

25.01.2021 адвокат ОСОБА_3 звернувся до Відповідача з адвокатським запитом №25/01-2021 від 25.01.2021 щодо отримання інформації про достовірний розмір невиплаченої пенсії ОСОБА_2 життя за період з 01.02.2015 по 23.10.2019 р. та з проханням направити приватному нотаріусу Краматорського нотаріального районного округу Донецької області Коніченко Н.М. (вул. Свободи,6, м. Слов`янськ, Донецька обл., 84122) довідку з достовірними даними про нараховану та неотриману пенсію ОСОБА_2 за життя за період з 01.02.2015 по 23.10.2019р.

Відповідач листом №0800-0502-8/9874 від 10.02.2021, повідомив представника Позивача, що Відповідач не вбачає підстав для надання інформації про нараховані (ненараховані) померлій ОСОБА_2 суми пенсії та суми недоотриманої пенсії за життя за період з 01.02.2015 по 31.12.2018 окрім періоду зазначеного в довідці, направленої на запит нотаріуса.

Відповідач повідомив, що з 01.02.2015 виплата пенсії ОСОБА_2 припинена за у зв`язку з скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи і після взяття померлого ОСОБА_2 на облік в Пологівське відділення ГУПФУ в Запорізькій області 20.10.2015 року не була відновлена.

Відповідач також зазначив, що після припинення виплати пенсії померлий ОСОБА_2 не звернувся за відновленням пенсії і таким чином не набув права на отримання пенсії за віком за життя у період з 01.02.2015 по 01.01.2016 р. і після припинення виплати пенсії з 01.02.2015 померлий ОСОБА_2 втратив право на пенсію і тому Відповідач вважає, що пенсія померлому ОСОБА_2 не нараховувалася правомірно, т.я. у Відповідача не було законних підстав для нарахування пенсії ОСОБА_2 за його життя і як слідство спадкоємиця ОСОБА_2 теж не має право на ці суми у вигляді спадщини. Проте ніяких законних підстав для припинення нарахування померлому ОСОБА_2 пенсії не існувало і припинення виплат не впливає на спадкування, адже до спадкової маси належать суми всієї недоотриманої за життя ОСОБА_2 пенсії з 01.02.2015 по 23.10.2019.

На підставі вищевикладеного позивач просила суд, з урахуванням уточненої позовної заяви, визнати за ОСОБА_1 право власності на неотриману у зв`язку зі смертю пенсію ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 91 149,00 за період з 01.02.2015 по 31.12.2016 у порядку спадкування та стягнути з Головного Управління Пенсійного Фонду України у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотриману за життя пенсію в сумі 91149,00 за період з 01.02.2015 по 31.12.2016.

Рішення Орджнікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Визнано за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на недоотримані у зв`язку зі смертю пенсійні виплати ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 лютого 2015 року по 31 грудня 2016 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області здійснити нарахування та виплату спадкоємцю ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотримані померлим ОСОБА_2 за життя пенсійні виплати за період з 01.02.2015 по 31.12.2016 .

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійки.

Не погоджуючись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізької області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що на думку апелянта, суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків у зв`язку з не належним дослідженням доказів по справі та не відповідністю висновків дійсним обставинам справи.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення по справі не надав належної оцінки доводам відповідача та не звернув уваги на частину 1 статті 46 Закону України №1058 згідно якої, нарахування суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою та спадкоємцем за законом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Макіївка Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26.11.2019 року, виданим Подільським районним у місті Києві Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Померлий ОСОБА_2 був внутрішньо переміщеною особою, який як отримувач пенсії перебував на обліку у Пенсійному фонді України м. Курахова Донецької області з травня 2014 по 01.01.2015, з січня 2015 року довідка внутрішньо переміщеної особи була скасована. В подальшому ОСОБА_2 отримав нову довідку внутрішньо переміщеної особи та був отримувачем пенсії у Пологівському відділ обслуговування громадян ГУПФУ у Запорізькій області з 20.11.2015 і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка складається з недоотриманої пенсії у ГУ ПФУ у Запорізькій області, що згідно інформації ГУ ПФУ в Запорізькій області (надалі Відповідач) від 16.01.2020 за № 713/04-12, наданої на запит приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Коніченко Н.М., складає 270 833,07 грн. за період з 01.01.2017 по 23.10.2019.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Коніченко Н.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на залишок недоотриманої пенсії.

13.06.2020 приватним нотаріусом спадкоємцю ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за спадковою справою № 83/2019, що зареєстровано в реєстрі за № 713 про спадкове майно, що складається з недоотриманої пенсії у розмірі 270833,07 грн.. яка належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У довідці Головного управління № 713/04-12 від 16.01.2020 про наявність неотриманої пенсії, яка видана на запит Приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Коніченко Н.М. зазначено суму недоотриманої пенсії за період з 01.01.2017 по 23.10.2019 в розмірі 270 833,07 грн.

Частина спадщини після смерті ОСОБА_4 була прийнята позивачем, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.06.2020, зареєстрованим в реєстрі за № 713 (спадкова справа № 83/2019).

Представник позивача адвокат Сідак-Жарова Н.О. звернулася до УПФУ з адвокатським запитом №25/01-2021 від 25.01.2021 щодо отримання інформації про достовірний розмір невиплаченої пенсії ОСОБА_2 життя за період з 01.02.2015 по 23.10.2019 та з проханням направити приватному нотаріусу Краматорського нотаріального районного округу Донецької області Коніченко Н.Мдовідку з достовірними даними про нараховану та неотриману пенсію ОСОБА_2 за життя за період з 01.02.2015 по 23.10.2019.

Відповідач листом №0800-0502-8/9874 від 10.02.2021, який було отримано представником Позивача Адвокатом Сідак-Жарової Н.О. по електронній пошті повідомив представника Позивача, що Відповідач не вбачає підстав для надання інформації про нараховані (ненараховані) померлій ОСОБА_2 суми пенсії та суми недоотриманої пенсії за життя за період з 01.02.2015 по 31.12.2018 окрім періоду зазначеного в довідці, направленої на запит нотаріуса.

Відповідач повідомив, що з 01.02.2015 виплата пенсії ОСОБА_2 припинена за у зв`язку з скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи і після взяття померлого ОСОБА_2 на облік в Пологівське відділення ГУПФУ в Запорізькій області 20.10.2015 не була відновлена.

Відповідач також зазначив, що після припинення виплати пенсії померлий ОСОБА_2 не звернувся за відновленням пенсії і таким чином не набув права на отримання пенсії за віком за життя у період з 01.02.2015 по 01.01.2016 і після припинення виплати пенсії з 01.02.2015 померлий ОСОБА_2 втратив право на пенсію і тому Відповідач вважає, що пенсія померлому ОСОБА_2 не нараховувалася правомірно, т.я. у УПФУ не було законних підстав для нарахування пенсії ОСОБА_2 за його життя, а тому і його спадкоємиця теж не має право на ці суми у вигляді спадщини.

Задовольняючи позовні вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум.

Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини.

Право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту смерті спадкодавця.

Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення.

Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

Окрім того, слід враховувати і те, що право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати), саме тому

у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум.

Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того,проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на частину 1 статті 46 Закону України №1058 згідно якої, нарахування суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії , неспроможними.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Сукупний аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень, а норми ч. 1ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Згідно зі статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється у разі смерті пенсіонера. Рішення стосовно припинення виплати пенсії ОСОБА_2 на інших підставах суду не надано.

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20жовтня 2014року №1706-VII «Про забезпечення праві свобод внутрішньо переміщених осіб» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018№ 2268-VІІІ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.

ГУПФУ в Запорізькій області не надало жодних доказів того, що ОСОБА_2 було припинено нарахування пенсії на законних підставах. ОСОБА_2 мав право на нарахування та виплату пенсії за вищезазначений період незалежно від звернення до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області та надання чи не надання нової довідки внутрішньо переміщеної особи, чи не підтвердження місця фактичного проживання

На частку недоотриманої пенсії з 01.02.2015 по 31.12.2016 ГУПФУ в Запорізькій області відомості нотаріусу не надано, без чого той позбавлений можливості видати свідоцтво, оскільки відповідно до п. 4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5 із змінами та доповненнями при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє, крім іншого, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.

Крім того, саме позивачу видане нотаріусом свідоцтво про право на спадщину на частину недоотриманої пенсії, а, отже, вона є такою, що прийняла спадщину в цілому (ч. 2 ст. 1268 ЦК України).

Згідно пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно статті 375 ЦП К України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Отже, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.

Керуючись ст. ст.374, 375, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2022 року у цій справі без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 10.08.2022.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська