Справа № 211/2827/20
Провадження № 2/211/114/22
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
27 липня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Бехало В.В.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання,
Ухвалою суду від 18 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 09 червня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 28 травня 2021 року витребувано із Сьомої криворізької державної нотаріальної контори належним чином завірену копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , серія та номер 113 виданого 16.02.2021 державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В.
Ухвалою суду від 27 липня 2022 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, своєчасно та належним чином була повідомлена про дату, час та місце слухання справи в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України, відзиву на позов не надала.
Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Вказані правовідносини врегульовано положенянми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII), Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. № 2633-IV (далі Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII).
Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до частини шостої статті 19 Закону № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що за відомостями Адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 18.06.2020, ОСОБА_2 зареєстрованою на території області не значиться (а.с. 40).
Станом на 18.12.2019 за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником житла за адресою: АДРЕСА_1 , зазначена відповідач ОСОБА_1 на підставі рішення суду № 2-646 від 31.05.2005.
Судом за клопотанням представника позивача оглянуто копії матеріалів архівної судової справи № 2-646/05, в рамках якого рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2005 року визнано за відповідачкою право власності на квартиру АДРЕСА_2 .
Разом з тим, ухвалою суду від 19 грудня 2005 року по вказаній справі за заявою ОСОБА_1 рішення суду від 31 травня 2005 року скасовано за нововиявленими обставинами.
Ухвалою суду від 23 січня 2006 року справу за позовом ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності - залишено без розгляду.
Станом на 28.05.2021 власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 , що придбав її на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16.02.2021.
З витребованої судом копії договору купівлі-продажу від 16.02.2021 року укладеного між продавцем ОСОБА_3 і покупцем ОСОБА_4 вбачається, що продавцю квартира АДРЕСА_2 , належала на праві особистої власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 11 червня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № Д-245 від 15 квітня 1993 року, та була набута ОСОБА_5 шляхом приватизації.
Отже, квартира щодо якої позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання на праві власності з 1993 року належала ОСОБА_5 , а з 16.02.2021 року перейшла у від ОСОБА_5 у власність ОСОБА_4 . Між тим відповідач ОСОБА_1 не була власником квартири у заявлений позивачем період та не була там зареєстрована.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позивачем не заявлено клопотань про витребування додаткових доказів, залучення співвідповідачів, заміну неналежного відповідача, тощо, що згідно з положеннями статті51 ЦПК України є прерогативою позивача. Оскільки на відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи або інтереси позивача, тому виключно позивач наділений правом визначити коло відповідачів, предмет та підставу позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц).
Доказів користування відповідачкою послугами з централізованого опалення по АДРЕСА_1 , як і доказів належності їй вказаного житлового приміщення на праві власності, з огляду на вищевказану інформацію, суду не надано.
Тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-288 ЦПК України,суд
в задоволенні позову Комунального підприємства теплових мереж«Криворіжтепломережа» - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 27 липня 2022 р.
Суддя Н.Г.Середня