ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3342/22 Справа № 205/6375/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Басова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Заворотного К.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягненння заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій просив: видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 205/6375/14-ц (2/205/645/15) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми за договором позики.

Заява мотивована тим, що рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми за договором позики - задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договоорм позиуи у розмірі 238 360 грн., з яких 110 000 грн. обсновного боргу та 126 000 грн. процентів за невиконання умов договору та судові витрати у розмірі 2 360 грн.

03 лютого 2015 року на виконання вказаного рішення суду Ленінським районним судом м.Дніпропетровська видано виконавчий лист.

Вказаний виконавчий лист разом стягувачем подано на примусове виконання до Ленінського ВДВС ДМУЮ.

У зв`язку з відсутністю інформації щодо стану виконавчого провадження та відсутнсоті у цивільній справі та у стягувача оригіналу виконавчого документу, заявник вважає виконавчий лист втраченим, тому просив суд видати його дублікат.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявник не надав належних і допустимих доказів на підтвердження втрати виконавчого листа.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Постольника В.Л. подав на апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконаквчого листа задовольнити, видати дублікат виконавчого листа справі № 205/6375/14-ц (2/205/645/15).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що стягувачем не наданого жодних доказів на підставі яких можно встановити факт втрати оригіналу виконавчого листа.

З таким висновком погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми за договором позики - задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договоорм позиуи у розмірі 238 360 грн., з яких 110 000 грн. обсновного боргу та 126 000 грн. процентів за невиконання умов договору та судові витрати у розмірі 2 360 грн.

03 лютого 2015 року на виконання вказаного рішення суду Ленінським районним судом м.Дніпропетровська видано виконавчий лист.

З наданих заявником документів вбачається, що 14 лютого 2015 року зазначений виконавчий лист предявлений до примусового виконання та старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС ДМУЮ Кузнецовим О.В. відкрито виконавче провадження №46501643 (а.с.145).

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України "Перехідні положення" у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Разом із тим, необґрунтована відмова у видачі дублікату виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року N 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року по справі № 569/10120/13-ц (61-22446св19).

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції вірно встановлено, з чим погоджується і колегія суддів, що будь-яких належних та допустимих доказів про втрату оригіналу виконавчого листа, закриття або закінчення виконавчого провадження №46501643 та пересилку виконавчого документу його стягувачу або суду, заявником у відповідності зі своїм обов`язком за ст. 81 ЦПК України, окрім постанови про відкриття виконавчого провадження, суду, не надано, зокрема, не надано відомостей з відділу державної виконавчої служби щодо відсутності на виконанні вищезазначеного виконавчого листа.

Разом з цим, колегія суддів зазначає про те, що з моменту набуття ОСОБА_1 правонаступництва у виконавчому провадженні після ОСОБА_2 з 09 листопада 2020 року по дату звернення стягувача з цією заявою - 01 листопада 2021 року заявник не користувався добросовісно своїми процесуальними правами, не виявляв належної зацікавленості у виконавчому провадженні.

Апеляційний суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Судом першої інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, вірно враховано висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з цим колегія суддів враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, колегія суддів вважає, що при зверненні до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, заявник не подав належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів, що підтверджували наявні правові підстави для видачі дублікату виконавчого листа.

Доводи апеляційної скарги про результати пошуку в Автоматизованій системі виконавчого провадження №46501643 від 14 лютого 2015 року, які виявились відсутніми, апелянтом як до суду першої інстанції, так і до апеляційної інстанції не надавались, а доводи процесуального характеру щодо недотримання судом першої інстанції належного його повідомлення про розгляд справи не відповідають дійсності, оскільки судом першої інстанції заява ОСОБА_1 розглянута у відповідності до вимоги ст.223 ЦПК України, за заявою заявника про розгляд цієї заяви у його та представника відсутності, про що він заявив у цій же заяві про видачу дублікату виконавчого листа, а їх неявка не перешкоджала розглядові такої заяви.

Таким чином наведені апелянтом доводи фактично зводяться до незгоди заявника з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров