КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року місто Київ

Справа № 761/902/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11096/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Желепи О.В.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

за участю секретарівсудового засідання Ковальової В.О., Вєтчінової О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року (у складі судді Притули Н.Г., повне судове рішення складено 06 грудня 2021 року)

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Романа Сергійовича, Державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Хаус», про визнання електронних торгів недійсними, витребування майна з незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Романа Сергійовича, Державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Хаус», про визнання електронних торгів недійсними, витребування майна з незаконного володіння.

У позовній заяві просив:

1. визнати недійсними електронні торги з реалізації транспортного засобу марки Mersedes-BenzS500L, 2003 року випуску, колір чорний, № шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , протокол проведення електронних торгів №453997 від 16.12.2019 року та акт про проведення електронних торгів від 23.12.2019 року в рамках виконавчого провадження ВП №59696742;

2. витребувати з незаконного чужого володіння ОСОБА_3 та зобов`язати ОСОБА_3 передати на користь ОСОБА_2 транспортний засіб марки Mersedes-BenzS500L, 2003 року випуску, колір чорний, № шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 .

Позовна заява обґрунтована тим, що між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» 12 липня 2007 року укладено кредитний договір №286 за умовами якого позивач отримав кредит в сумі 50 000,00 доларів США зі строком повернення до 12 липня 2011 року.

На підставі договору від 25 квітня 2019 року право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус»

30 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. було вчинено виконавчий напис за №557 за умовами якого з позивача на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 1 275 567 грн 50 к.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С. 01серпня 2019 року відкрите виконавче провадження №59696742 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Крім того, в межах виконавчого провадження були винесені постанови про арешт майна боржника, розшук майна боржника та про передачу майна на зберігання іншому зберігачу.

Після того, як позивач дізнався про вчинення виконавчого напису, 05 листопада 2019 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Разом з позовом подав заяву про забезпечення позову в задоволенні якої ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 11.11.2019 року було відмовлено, однак постановою Київського апеляційного суду вказану ухвалу скасовано та задоволено заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом.

Однак під час перебування справи в апеляційній інстанції державним виконавцем вчинялись виконавчі дії та 16 грудня 2019 року було проведено електронні торги за результатами яких транспортний засіб марки Mersedes-Benz S500L, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , колір чорний, № шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 було реалізовано за 118 895 грн 00 к., переможцем аукціону визначено ОСОБА_3 .

19.10.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено рішення яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та визнано таким що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 30.07.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. та зареєстрований в реєстрі за №557.

Тому позивач вважає, що оскільки рішенням суду виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, визнанню недійсними підлягають також електронні торги, оформлені протоколом №453 від 16.12.2019 року та акт про проведення електронних торгів від 23.12.2019 року в рамках ВП №59696742.

У зв`язку з визнанням недійсними електронних торгів, є підстави для витребування автомобіля з володіння ОСОБА_2 який не є добросовісним набувачем транспортного засобу.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 08 вересня 2022 року, згідно поштової відмітки, направила на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу в якій просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі:

1. визнати недійсними електронні торги з реалізації транспортного засобу марки Mersedes-BenzS500L, 2003 року випуску, колір чорний, № шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , протокол проведення електронних торгів №453997 від 16.12.2019 року та акт про проведення електронних торгів від 23.12.2019 року в рамках виконавчого провадження ВП №59696742;

2. витребувати з незаконного чужого володіння ОСОБА_3 та зобов`язати ОСОБА_3 передати на користь ОСОБА_2 транспортний засіб марки Mersedes-BenzS500L, 2003 року випуску, колір чорний, № шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не дослідив всіх істотних обставин справи та безпідставно відхилив доводи позивача щодо визнання електронних торгів недійсними, що свідчить про надмірний формалізм при винесенні рішення судом, що є порушенням права на справедливий захист.

Посилається на те, що встановивши, що виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого проведена примусова процедура продажу предмета застави на електронних торгах, визнано таким, що не підлягає виконанню, недійсним слід визнавати електронні торги, які були проведені на підставі такого виконавчого напису, що призвело до порушення майнових прав позивача. Вказує, що такий висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного суду від 07 листопада 2018 року у справі № 712/1317/14-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 759/18852/14-ц, від 07 лютого 2019 року у справі № 522/1516/15-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 372/4917/13, від 19 серпня 2020 року у справі № 202/1698/17, від 18.11.2020 року у справі № 643/13607/18, від 23.12.2020 року у справі № 639/7253/18.

Крім того, зазначає, що належним способом порушеного права позивача є витребування спірного транспортного засобу в останнього власника, тобто у ОСОБА_3 .

Звертає увагу суду на те, що всупереч ухвали від 01 березня 2021 року, якою накладено арешт на транспортний засіб, 27 березня 2021 року відбулась перереєстрація за договором купівлі-продажу від 24.03.2021 року на ОСОБА_4 , що призвело до відмови судом першої інстанції у витребуванні з незаконного чужого володіння ОСОБА_3 та зобов`язанні ОСОБА_3 передати на користь ОСОБА_2 транспортний засіб марки Mercedes-Benz S500L, 2003 року випуску, колір - чорний, № шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , що зумовило відмову суду у задоволенні позову в цілому.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року відкрито провадження у даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Від приватного виконавця Варави Р.С. надійшов відзив, в якому він посилається на те, що він під час виконання виконавчого напису діяв правомірно, а про звернення з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач його не повідомив до проведення електронних торгів.

У судовому засіданні апеляційного суду, яке було призначено на 29.11.2022 року позивач та його адвокат Вдовиченко В.О. доводи апеляційної скарги підтримали.

Приватний виконавець Варава Р.С. заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники справи до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

В судове засідання 13 грудня 2022 року учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, а тому суд ухвалив провести розгляд справи та ухвалити судове рішення за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

За правилами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь головуючого судді Желепи О.В., пояснення учасників процесу в судовому засіданні 29.11.2022 року, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення

до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права

у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який

не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вирішуючи спір про визнання торгів недійсними, суду необхіднобуло встановити: 1) чи порушено права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів; 2) наявність правових підстав для визнання торгів недійсними.

Недійсність торгів у зв`язку зі скасуванням виконавчого документа, що став підставою для початку виконавчого провадження

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655

та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок,

що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина перша статті 215 ЦК України).

Для визнання торгів недійсними позивач мав довести таку сукупність підстав , а саме :

а) порушення, допущені виконавцем під час проведення торгів і б) скасування виконавчого документа, що став підставою для початку виконавчого провадження, аналогічні висновки зроблено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 206/4592/17 (провадження № 61-3009св19), а також в Постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2022 року в справі № 450/4257/20,провадження № 61-17706 сво 21

Судом встановлено, що 12 липня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_5 був укладений Кредитний договір №286 за умовами якого Банк надав позивачу кредит в сумі 50 000,00 доларів США строком повернення до 12.11.2011 року зі сплатою 14% річних. Кредит надавався на придбання автомобіля Mersedes-Benz S500L, 2003 року випуску.

Позивач не надав суду доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором.

30 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. був вчинений виконавчий напис за яким вона запропонувала стягнути з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Хаус» грошові кошти в розмірі 1 275 567,50 грн. згідно Кредитного договору №286 від 12.07.2007 року. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №557.

На примусове виконання зазначеного виконавчого напису 01.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Варава Р.С. було розпочате виконавче провадження №59696742.

Позивач не погодився з виконавчим написом та звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 19.10.2020 року (справа №761/43137/19) визнано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №557 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. таким, що не підлягає виконанню.

В межах зазначеної справи позивач звертався до суду із заявою про забезпечення позову - зупинення стягнення за ВП №59696742.

Однак ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 11.11.2019 року в задоволенні заяви було відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу та постановою Київського апеляційного суду від 28.01.2020 року було скасовано ухвалу від 11.11.2019 року та зупинено стягнення за ВП №59696742

В той же час, в межах виконавчого провадження постановою приватного виконавця від 24.10.2019 року в м.Києві на вул.Преображенська було проведено опис та арешт автомобіля Mersedes-Benz S500L, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_2 .

Як вбачається з копії постанови, позивач був присутній при проведенні опису та арешту автомобіля.

25.10.2019 року вказаний автомобіль був переданий на зберігання ДП «Сетам», що підтверджується копією акта приймання-передачі від 25.10.2019 року.

16 грудня 2019 рокупроведено електронні торги з продажу транспортного засобу Mersedes-Benz S500L, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 . Відповідно до протоколу проведення електронних торгів від 16 грудня 2019 року № 453997 переможцем торгів визнано ОСОБА_3 ; ціна продажу автомобіля склала 118 895,00 грн.

23.12.2019 року приватний виконавець склав акт про проведені електронні торги.

12.08.2020 року ОСОБА_3 зареєстрував право власності на автомобіль Mersedes-Benz S500L, 2003 року випуску, придбаний на торгах.

Крім того, з відповіді територіального сервісного центру МВС №1248 від 01.09.2021 року вбачається, що 27.03.2021 року відбулася перереєстрація за договором купівлі-продажу від 24.03.2021 року, на ОСОБА_4 .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що для визнання торгів недійсними суд має встановити порушення Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Однак позивач в позовній заяві не посилався на порушення вказаного порядку.

В той же час він зазначав, що визнання за рішенням суду виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є підставою для визнання торгів недійсними. Однак суд не може прийняти до уваги зазначене позивачем, оскільки на момент проведення електронних торгів виконавчий напис був чинний та підлягав виконанню. Варто врахувати також, що підставою для визнання торгів, недійсними, саме в момент проведення торгів мають бути порушення. Однак таких порушень судом не встановлено.

А тому суд не вбачавпідстав для задоволення позовних вимог в частині визнання недійсними електронних торгів з реалізації транспортного засобу марки Mersedes-Benz S500L, 2003 року випуску, колір чорний, № шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , протоколу проведення електронних торгів №453997 від 16.12.2019 року та акту про проведення електронних торгів від 23.12.2019 року в рамках виконавчого провадження ВП №59696742.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, а також дослідивши матеріали виконавчого провадження в судовому засіданні апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку, що ті обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними, а висновки суду про відсутність підстав для задоволення позову відповідають таким обставинам та вимогам закону.

Крім того, апеляційним судом з дослідженого виконавчого провадження встановлено, що позивач, будучи обізнаним про виконавче провадження з 01 листопада 2019 року, оскільки останній подавав заяву приватному виконавцю, пов`язану з передачею транспортного засобу, який відчужувався на торгах. Факт подачі такої заяви та свій підпис на ній в судовому засіданні позивач не заперечував.

Разом з тим в подальшому позивач не повідомив виконавця про своє звернення до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не подав заяви про відкладення чи зупинення виконавчих дій у зв`язку зі зверненням до суду, не повідомив про оскраження ухвали суду, якою йому було відмовлено в забезпеченні позову.

Доводи представника позивача про те, що виконавцю про справу в якій виконавчий напис визнавався таким, що не підлягає виконанню було відомо з ухвали Київського апеляційного суду про відкриття провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу, якою було відмовлено в забезпеченні позову, колегія суддів не приймає, так як судом з тих же матеріалів виконавчого провадження, досліджених в судовому засіданні було встановлено, що така ухвала надійшла до виконавця 17 грудня 2019 року, а як було зазначено вище торги були проведені 16 грудня 2019 року.

Рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було ухвалено лише 19 жовтня 2020 року, майже через рік після того, як були проведені торги.

В позові позивач посилався на єдине порушення, це не направлення учасникам виконавчого провадження звіту про оцінку майна, що передавалось на торги.

Судом вказані доводи перевірено, та встановлено, що приватним виконавцем у відповідності з законом було призначено 18.11.2019 року суб`єкта оціночної діяльності. 25.11.2019 року надійшов звіт про оцінку, який на виконання вимог Закону про порядок реалізації арештованого майна, затверджений Наказом МЮ від 29.09.2016 року був направлений сторонам виконавчого провадження на ознайомлення. На підтвердження такого направлення до відзиву на позов до суду першої інстанції надавалась копія фіскального чеку про відправку,чим спростовано єдине посилання в позові, що до вчинення порушень приватним виконавцем при реалізації арештованого майна на торгах.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач не довів порушення його прав під час проведення електронних торгів, а також не довів порушень вимог закону під час проведення таких торгів.

Доводи скарги про те, що позов підлягав задоволенню, з огляду на наявність судового рішення про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад: 1) верховенстваправа; 3) законності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження.

Основоположний принцип верховенства права визнається одним із фундаментальних та непорушних ідеалів сучасних демократій, якого мають дотримуватися усі без винятку інституції громадянського суспільства.

У своєму Рішенні № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року Конституційний Суд Українизазначив, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Принцип законності вимагає, аби під час виконавчого провадження виконавець неухильно додержувався вимог Конституції України, цього Закону, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Виконавець зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено провести виконавче провадження та забезпечити прийняття законнихі неупереджених рішень.

Така засада виконавчого провадження як справедливість, неупередженість та об`єктивність означає наступне. Принцип справедливості є важливимв усіх сферах юридичної діяльності - як у нормотворчості, так і при примусовому виконанні рішення в процесі виконавчого провадження.

Принцип справедливості конкретизується у інших принципах, наприклад, у принципі рівності.

Суть справедливості полягає у послідовому (тобто неупередженому, об`єктивному) застосуванні виконавцем положень і норм Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України«Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18).

Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний, зокрема:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема: 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про необхідність встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог про визнання торгів недійсними або відмову в їх задоволенні зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, провадження № 12-127гс19.

Отже позивач мав надати суду докази не лише визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а й докази порушення його прав, які мали місце під час проведення електронних торгів.

Як було встановлено судом, будь-які порушення під час проведення торгів та здійснення виконання на підставі виконавчого напису приватним виконавцем не вчинялись. За не повідомлення позивачем виконавця про звернення ним з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у останнього були відсутні підстави для зупинення виконавчих дій чи закінчення виконавчого провадження та не проведення електронних торгів на підставі чинного виконавчого документу.

За обставинами даної справи не встановлено, а позивачем не доведено , що на час проведення електронних торгів було визнано таки що не підлягає виконанню виконавчий напис, тобто не доведено наявність підстав для закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документу .

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За відсутності та не доведеності позивачем, що приватним виконавцем були порушені вимоги Закону та порушені права позивача, правові підстави для визнання торгів недійсними відсутні, а відповідно відсутні підстави для витребування майна на користь позивача.

Посилання на практику Верховного Суду в постановах Верховного суду від 07 листопада 2018 року у справі № 712/1317/14-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 759/18852/14-ц, від 07 лютого 2019 року у справі № 522/1516/15-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 372/4917/13, від 19 серпня 2020 року у справі № 202/1698/17, від 18.11.2020 року у справі № 643/13607/18,від 23.12.2020 року у справі № 639/7253/18, колегія суддів не приймає, так як за обставинами дана справа відрізняється від тих постанов, на які посилається скаржник, а крім того різні підходи до вирішення подібних спорів, перевірялись об`єднаною палатою Верховного Суду і 7 листопада 2022 року в Постанові Об`єднаної палати в складі Касаційного суду, Верховний Суд підтвердив, що для визнання торгів недійсними повинна бути сукупність обставин: як факт визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, так і доведено

порушення, допущені виконавцем під час проведення торгів .

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права, не порушив процесуальні норми, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Оскільки апеляційні скарги залишаються без задоволення, то перерозподіл судових витрат в апеляційному суді відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України не проводиться.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2022 року.

Головуючий: О.В. Желепа

Судді: В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик