Справа № 466/4181/22
Провадження № 2-з/466/83/22
У Х В А Л А

27 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Зими І.Є.

при секретарі Колодій Я.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову , -

в с т а н о в и в :

22.06.2022р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до відкриття провадження у справі, в порядку ч.2 ст. 151 ЦПК України, в якій просить заборонити ТзОВ «Перформенс» здійснювати дії щодо введення в експлуатацію об`єкта нерухомості, побудованого на земельних ділянках з кадастровими номерами :06:002:0049, :06:002:0050.

Свої вимоги мотивує тим, що він проживає за адресою АДРЕСА_1 та є власником зблокованих житлових будинків. Поряд, на суміжних земельних ділянках з кадастровими номерами :06:002:0049, :06:002:0050 ведеться будівництво шестиповерхового житлового будинку по АДРЕСА_2 .

На його думку, існує ряд обставин, які свідчать про очевидну незаконність ведення такого будівництва (самочинне будівництво). З приводу вказаного питання, на його замовлення була проведена будівельно-технічна експертиза, за результатами якої було виявлено ряд порушень з боку ТзОВ «Перформенс» при здійсненні вищевказаного будівництва. Зокрема, таке не відповідає містобудівним умовам та обмеженням для проектування об`єкта будівниитва, містобудівному розрахунку з техніко-економічними показниками, державним будівельним нормам і правилам.

З наведеного, на думку заявника, вбачається триваюче порушення його прав, як власника нерухомого майна, яке знаходиться поруч зазначеного будівництва, що може в майбутньому загрожувати безпеці, життю і здоров`ю, майну заявника, членів його родини, інших осіб, які перебуватимуть в момент стихійного лиха чи іншої форс-мажорної ситуації.

Учасники процесу у судове засідання не викликались. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану клопотання про забезпечення позову у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали клопотання, позовну заяву та матеріали, долучені до неї, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, видом забезпечення позову, зокрема може бути забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відтак, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також судом враховується правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20 травня 2020 року у справі №640/13156/18 (провадження №61-7314св19), що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів. При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником і не встановлено реальної загрози, за якої невжиття саме таких заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

В даному випадку, заявником навіть не зазначено, які саме його законні права чи інтереси порушенні з боку ТзОВ «Перформенс» , і з якими конкретно позовними вимогами він має намір звернутись до суду. Також немає жодних даних про те, що між сторонами ОСОБА_1 та ТзОВ «Перфоменс» дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Як наслідок, неможливо встановити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник ОСОБА_1 , позовним вимогам.

Судом установлено, що ТзОВ «Перформенс» здійснюється будівництво на відведеній йому земельній ділянці на підставі відповідних дозвільних документів, допоки зворотне не буде встановлено судом. Згідно з ч.7 ст.376 ЦК в разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Тобто усі ризики у разі здійснення будівництва із порушенням будівельних норм покладаються на особу, що його проводить.

У зв`язку із вище викладеним, суд приходить до висновку, що заявнику слід відмовити у задоволенні його заяви про забезпечення позову, роз`яснивши йому, що він не позбавляється права звернутись із заявою про забезпечення позову в будь який час протягом розгляду справи в суді, у разі обґрунтування вимоги про забезпечення позову.

Враховуючи вище наведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки вона є безпідставною та необґрунтованою.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 151 , 153, 258-261, 353 ЦПК України,

Керуючись ст.ст. 76,149-150 ЦПК України, суд,-

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом заборони ТзОВ «Перформенс» здійснювати дії щодо введення в експлуатацію об`єкта нерухомості, побудованого на земельних ділянках з кадастровими номерами :06:002:0049, :06:002:0050. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: І. Є. Зима