Ухвала

29 грудня 2022 року

місто Київ

справа № 760/16354/20

провадження № 61-12751ск22

Верховний Суд, який діє у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гай, 9», ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 грудня 2022 року із використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року, залишити в силі рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 01 листопада 2021 року.

Заявник подав касаційну скаргу без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення з нею.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

За правилами частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску процесуального строку можуть бути визнані поважними, у тому випадку, коли таке недотримання строку касаційного оскарження зумовлене, зокрема, діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, які безумовно перешкоджали скаржникові своєчасно звернутися з такою скаргою.

Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 05 липня 2022 року, повний текст складено 12 липня 2022 року, касаційна скарга подана заявником 15 грудня 2022 року, отже із пропуском строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції.

До касаційної скарги ОСОБА_1 додав клопотання, у якому просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року.

Клопотання обґрунтовується тим, що заявник не був обізнаний про апеляційний перегляд справи, а тому не знав та не міг знати про наявність рішення суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 наголосив, що суд апеляційної інстанції направляв судові повістки на адресу, за якою заявник не проживав, а тому він їх не отримував та не був сповіщений про призначення судових засідань.

Заявник повідомив, що про ухвалення постанови Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року дізнався випадково, її копію отримав 16 листопада 2022 року після ознайомлення з матеріалами справи у приміщенні суду. На підтвердження цього факту ОСОБА_1 надав копію клопотання про видачу копії судового рішення разом із розпискою.

Верховний Суд не визнає такий доказ достатнім, оскільки копія цієї заяви не посвідчена, а також зі змісту цього документа неможливо встановити, що суд апеляційної інстанції не вручав заявнику або його представникові копію оскаржуваного рішення та ним не отримано копію оскаржуваного рішення раніше у інший спосіб.

Оскільки до відкриття касаційного провадження Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перевірку своєчасного направлення судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку копії оскаржуваного рішення або доказів отримання цього рішення, відповідні докази мають бути надані заявником до суду касаційної інстанції, зокрема, у виді довідки суду першої або апеляційної інстанції про те, що в матеріалах справи немає доказів своєчасного направлення апеляційним судом копії оскаржуваного рішення поштовим зв`язком або про вручення заявнику копії судового рішення у приміщенні суду, а так само про направлення електронної копії судового рішення на електронну скриньку заявника.

Тож Верховний Суд визначив, що ОСОБА_1 повинен надати Судові докази на підтвердження зазначеної ним дати отримання копії постанови Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року.

Згідно з вимогами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, якщо заявник не усуне недоліки поданої касаційної скарги у строк, встановлений судом, така скарга вважатиметься неподаною і буде повернута цій особі (частина друга статті 393, частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гай, 9», ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний