Провадження №: 2-з/755/168/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

"26" вересня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 361/10664/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позивачем ОСОБА_1 до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання державного реєстратора Дніпровського району м. Києва внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу; накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 , та зобов`язання державного реєстратора внести відповідний запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Заява обґрунтована тим, що 20.07.2022 КП КМР «КМ БТІ» було надано відповідь та копію договору купівлі-продажу від 22.08.2005, де підтверджено факт реєстрації за відповідачем ОСОБА_2 на праві власності квартири АДРЕСА_1 , проте така інформація не внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що істотно ускладнює та може унеможливити виконання рішення суду, чим можуть порушуватися його інтереси, як позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пунктів 1-10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положенням ч. 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Предметом спору за заявленими вимогами є стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 01.05.2018 року у розмірі 7 721 191 грн.

Таким чином, з огляду на ціну позову, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З метою захисту прав та інтересів позивача, уникнення будь яких дій з боку відповідача спрямованих на відчуження належної йому на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 , беручи до уваги предмет позову, суд вважає за доцільне задовольнити частково подану заяву про забезпечення позову, а саме шляхом накладення в межах заявленої ціни позову арешту на належну відповідачу ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.08.2005, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенюк Л.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3070.

Вимоги в частині зобов`язання державного реєстратора Дніпровського району м. Києва внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язання державного реєстратора внести до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна запис про арешт квартиризадоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги не відповідають положенням норми ст. 150 ЦПК України.

Крім цього, забезпечення позову шляхом постановлення ухвали про накладення арешту на належну відповідачу квартиру у межах ціни позову, що є виконавчим документом, цілком відповідає обсягу позовних вимог заявлених позивачем та гарантує виконання рішення у разі його задоволення на користь позивача.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.08.2005, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенюк Лесею Олександрівною, зареєстрованого в реєстрі за № 3070, в межах ціни позову 7 721 191 грн.

У іншій частині заяви відмовити.

Відомості про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відомості про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її скарження.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала набирає чинності з 26 вересня 2022 року.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя