Справа № 523/298/22
Провадження №2/523/1797/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Одеського міського нотаріального округу Мойсеєвої Світлани Олександрівни, за участю третіх осіб - Одеської міської ради, Міністерства Юстиції України про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок, припинення права власності,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами в яких просить:

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 2-829, виданого 18.07.2019 Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса ОСОБА_2 ;

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47831975 від 18.07.2019, прийняте державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Одеського міського нотаріального округу Мойсеєвою Світланою Олександрівною;

припинити право власності ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 32441389 на житловий будинок загальною площею 90,7 кв.м., житлова площа 62.6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

стягнути моральну шкоду в розмірі 20 000,00грн.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є власницею 1/4 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.1997 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Могилевською Т.П., зареєстрованого в реєстрі за № 344.

На підставі рішення від 08.09.2017 № 36977507 державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О. виділено частку із спільного майна, відкрито новий розділ за № 101 та зареєстровано право власності ОСОБА_3 на житловий будинок як на окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням нової адреси ( АДРЕСА_1 ), на підставі технічного паспорту та висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Жодної згоди на виділ частки в натурі ОСОБА_1 ОСОБА_3 не надавала, між співвласниками житлового будинку жодних договорів про поділ спільного майна чи виділ в натурі частки із спільного майна не укладалось, відповідних судових рішень також немає. Крім того, в результаті проведення державної реєстрації було зареєстровано право власності на самочинно збудований житловий будинок.

Надалі на підставі рішення від 18.07.2019р. за № 47831975, прийнятого державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Одеського міського нотаріального округу Мойсеєвою С.О., зареєстровано право власності на житловий будинок (по АДРЕСА_1 ) за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.07.2019, посвідченого нотаріусом, та зареєстрованого у реєстрі за № 2-829.

Позивач вважає, що рішення від 18.07.2019 № 47831975, прийняте Державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Одеського міського нотаріального округу Мойсеєвою С.О., є протиправним, незаконним та підлягає скасуванню. Крім того, позивачка вважає, що свідоцтво про право на спадщину від 18.07.2019р. - зареєстроване у реєстрі за № 2-829 є недійсним, так як туди включений і будинок Позивача.

Позивач зазначає, що внаслідок узаконення самочинного будівництва та реєстрації будинку позивача за іншою особою і адресою, виділу частки з будинків, нерухомого майна без її згоди, вона переживає негативні емоції змістом яких є біль, тривога, нервування, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, глибокі душевні страждання, приниження внаслідок протиправних дій щодо неї, що є підставою для відшкодування завданої їй моральної шкоди відповідачами.

Від ОСОБА_2 відзиву та/або пояснень на позовну заяву не надходило.

14.06.2022р. від відповідача державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Одеського міського нотаріального округу Мойсеєвої Світлани Олександрівни на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі з огляду на те, що на момент видачі оскаржуваного свідоцтва Державний реєстр речових прав на нерухоме майно стосовно нерухомого об`єкта: житловий будинок під АДРЕСА_1 , містив інформацію, що його власником є померла ОСОБА_4 . Саме вказану інформацію, відповідно до приписів пункту 3 глави 7 розділу І цього Порядку і було використано державним нотаріусом Мойсеєвою С.О. в якості здійснення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину. На момент видачі свідоцтва про право на спадщину рішення від 08.09.2017 року №36977773, 36977507, прийняті державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортовим І.О. були діючими та не скасованими. Також, державний нотаріус Мойсеєва Світлана Олександрівна вважає, що позивачем не доведено, яким чином нею позивачу спричинено моральну шкоду, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину та його подальша реєстрація відбувалась відповідно до приписів законодавства України.

15.08.2022 р. від представника позивача - адвоката Кокарєва А.П. - надійшла відповідь на відзив державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м.Одесі Одеського міського нотаріального округу Мойсеєвої Світлани Олександрівни, в якій представник просить відхилити заперечення, наведені у відзиві на позовну заяву, з огляду на те, що державний нотаріус зобов`язана була перевірити прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна та витребувати документи, які підтверджують вказані факти від спадкоємця ОСОБА_2 , особливо з огляду на той факт, що у витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вбачалась відсутність договору про поділ спільного майна, договору про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідного рішення суду.

Від третіх осіб без самостійних вимог пояснень на позовні вимоги не надходило.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді від 28.01.2022 було відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.01.2022 року було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок загальною площею 90,7 кв.м., житлова площа 62.6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Ухвалою суду від 28.01.2022 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів.

01.04.2022 р. від Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі на адресу суду надійшла копія спадкової справи №153/2019 до майна померлої ОСОБА_3

21.04.2022 р. від управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради на адресу суду надійшли скан-копії документів реєстраційних справ №101 та №100.

Ухвалою суду від 14.09.2022 підготовче провадження було закрито з призначенням розгляду справи по суті за участю сторін.

ІІІ. Позиції сторін.

Від представника позивача - адвоката Степанишиної А.С. - надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Від ОСОБА_2 02.09.2022 р. надійшла заява про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану в Україні у зв`язку з його перебуванням за межами території України. Вказана заява судом до уваги не прийнята, оскільки відповідач повідомлявся особисто про слухання справи за його адресою проживання (18.02.2022р.), про що наявне поштове повідомлення, а тому твердження відповідача про його перебування за кордоном з 26.07.2021р. є безпідставні. В обґрунтування заяви також зазначено, що ОСОБА_2 з 26.07.2021р. виконує обов`язки моряка та перебуває за кордоном, що підтверджується згодою на працевлаштування № 96 та направленням на судно № 96. Натомість, відповідно до угоди на працевлаштування № 96 терміном працевлаштування ОСОБА_2 є 8 +2/-3 місяців. Станом на теперішній час максимальний термін працевлаштування - 10 місяців - сплив. Документів, які підтверджують продовження даної угоди, до заяви не додано.

Державний нотаріус Мойсеєва С.О. в судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Від представника третьої особи - Одеської міської ради - надійшла заява, в якій представник зазначає, що підтримує позовні вимоги позивача, та просить розглянути справу за його відсутності.

Інші учасники розгляду справи в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Так матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є власницею 1/4 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.1997 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Могилевською Т.П., зареєстрованого в реєстрі за № 344, що складається з частин: житлові А, Б, Г, сараї Д, Ж, З, літня кухня И, огородження 1-4, вимощення І, загальною площею 165,3 к.в.м., житловою площею 78,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100.

Державним реєстратором Четвертої одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Бойченко Оленою Євгенівною у державному реєстрі прав було відкрито розділ № 01 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстроване право власності на 3/20 частки за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29.10.2013р., посвідченого нею та зареєстрованого в реєстрі за № 3-895.

На підставі рішення від 08.09.2017 р. № 36977507 державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О. виділено частку із спільного майна, відкрито новий розділ за № 101 та зареєстровано право власності ОСОБА_3 на житловий будинок як на окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням нової адреси ( АДРЕСА_1 ), на підставі технічного паспорту від 01.08.2017р. та висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 05.09.2017р. за № 07-05, виданих товариством з обмеженою відповідальністю «Південьжитлобуд».

На підставі рішення від 08.09.2017 р. за № 36977773 державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О. закрито розділ на домоволодіння та припинено право власності ОСОБА_3 на 3/20 частки об`єкта нерухомого майна - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 згоди на виділ частки в натурі ОСОБА_3 не надавала, між співвласниками житлового будинку договорів про поділ спільного майна чи про виділ в натурі частки із спільного майна не укладалось, відповідні судові рішення про поділ або виділ частки - відсутні.

У подальшому, на підставі рішення від 18.07.2019 р. за № 47831975, прийнятого державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Одеського міського нотаріального округу Мойсеєвою С.О., зареєстровано перехід права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , від ОСОБА_3 до ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.07.2019 р., посвідченого нотаріусом та зареєстрованого у реєстрі за № 2-829.

Внаслідок прийняття вказаного рішення ОСОБА_2 став власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 90,7 кв.м, житловою площею 62,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), який складається з житлових будинків А, М, сараїв 3, Л, огорожі 1,5,6, мостіння 1, які входять до складу майна позивача.

Водночас, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на момент прийняття спадщини не мали документів, що підтверджуються законність виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , співвласником якого є позивач.

13 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою на реєстраційні дії, проведені державними реєстраторами до Міністерства юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 27.10.2021 № 3803/5 скаргу ОСОБА_1 від 13.05.2021 задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О. від 08.09.2017 р. № 36977507 та від 08.09.2017 р. № 36977773, в іншій частині скарги відмовлено.

Висновком Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на дії, рішення або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації від 29.07.2021 на підставі якого прийнятий наказ Міністерства юстиції України від 27.10.2021 №3805/5 про задоволення скарги ОСОБА_5 , встановлено порушення державним реєстратором п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 10, 18, 23 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 14, 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), під час оформлення рішень від 08.09.2017 № 36977507, № 36977773.

У вказаному висновку зазначено про те, що державному реєстратору ОСОБА_6 для проведення державної реєстрації прав не подано документи, що підтверджували згоду співвласників на проведення поділу та виділу в натурі частки із спільного майна та розподілу часток.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Згідно з частиною першою ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з приписами ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» технічний паспорт та висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна не є документами, що підтверджують набуття, зміну або припинення прав на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття права власності на нерухоме майно. Тобто повинно бути доведено факт набуття (виникнення) права власності особою. Досліджуючи обставини існування в особи права власності, суд має передусім встановлювати підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності. Відповідну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 916/3594/17, від 05.06.2019 у справі № 392/1829/17.

При цьому, суд зауважує, що якщо за життя спадкодавець не набув право власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває право власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2017 у справі № 638/6703/16-ц.

Враховуючи, що рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О. від 08.09.2017 № 36977507, яким було виділено частку із спільного майна, відкрито новий розділ за № 101 та зареєстровано право власності ОСОБА_3 на житловий будинок, як на окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням нової адреси на підставі технічного паспорту та висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, та від 08.09.2017 № 36977773, яким було закрито розділ на домоволодіння та припинено у ньому право власності ОСОБА_3 на 3/20 частки, скасовані на підставі наказу Міністерства юстиції України від 27.10.2021 № 3803/5 з огляду на відсутність у ОСОБА_3 правовстановлювальних документів на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 не набула права власності на житловий будинок загальною площею 90,7 кв.м., житловою площею 62.6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, до її спадкоємця - відповідача у справі ОСОБА_2 - не перейшли майнові права на такий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок загальною площею 90,7 кв.м., житловою площею 62.6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, дотримання законодавства суб`єктом державної реєстрації прав під час внесення запису про проведену державну реєстрацію права за іншою особою не виключає задоволення позову щодо скасування цього запису, якщо наявність такого запису порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 915/572/17.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 2-829, виданого 18.07.2019 Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса ОСОБА_2 , визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47831975 від 18.07.2019, прийняте державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Одеського міського нотаріального округу Мойсеєвою С.О., та припинення права власності ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Відповідно до абз 1-3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону № 2255-IX від 12.05.2022) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.03.2021 року у справі № 913/175/20.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заявлені у даній справі позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 2-829, виданого 18.07.2019 Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47831975 від 18.07.2019, прийняте державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Одеського міського нотаріального округу Мойсеєвою Світланою Олександрівною, припинення права власності ОСОБА_2 , є належним способом захисту порушених прав та інтересів позивача.

Водночас, суд зауважує, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Саме такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18, від 21 серпня 2019 року у справі № 805/2857/17-а, від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 287/167/18-ц.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 3 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц дійшла висновку, що «судове рішення, що набрало законної сили, про скасування рішення державного реєстратора є підставою для вчинення відповідної реєстраційної дії. Остання вчиняється будь-яким державним реєстратором, а не лише тим, який прийняв скасоване у судовому порядку рішення. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що із набранням законної сили відповідним судовим рішенням виникає юридичний факт, з яким законодавство пов`язує юридичні наслідки, зокрема, обов`язок державного реєстратора вчинити відповідну реєстраційну дію».

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц, від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц, від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17, від 13.03.2019 у справі № 757/39920/15-ц, від 27.03.2019 у справі № 520/17304/15-ц).

Суд приходить до висновку, що державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у м.Одесі Одеського міського нотаріального округу Мойсеєва Світлана Олександрівна не є належним відповідачем у справі про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 2-829, виданого 18.07.2019 Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса ОСОБА_2 , визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47831975 від 18.07.2019, прийняте державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Одеського міського нотаріального округу Мойсеєвою Світланою Олександрівною, припинення права власності ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 32441389 на житловий будинок загальною площею 90,7 кв.м., житлова площа 62.6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, та стягнення моральної шкоди в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн.

Належним відповідачем у даній справі за заявленими у позовній заяві є саме особа, щодо якої здійснено запис Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та право на майно якої оспорюється, тобто ОСОБА_2 , але не державний нотаріус, який прийняв рішення про державну реєстрацію такого права.

З підстав зазначених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги пред`явлені позивачем до відповідача - державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м.Одесі Одеського міського нотаріального округу Мойсеєвої Світлани Олександрівни не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 20000,00грн суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню з огляду на те, що особою, яка вчиняла дії щодо подання державному реєстратору пакету документів для державної реєстрації її права власності на житловий будинок загальною площею 90,7 кв.м., житловою площею 62.6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , які не містили підтвердження згоди співвласників, зокрема позивача, на проведення поділу та виділу в натурі частки із спільного майна та розподілу часток, є ОСОБА_3 , яка на час розгляду даної справи померла.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав стягувати з відповідача ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди на користь позивача.

Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані, проте підлягають частковому задоволенню.

VІ. Судові витрати.

Згідно ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовними вимогам суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір за три задоволені позовні вимоги немайнового характеру в розмірі 2977,20грн. (992,40грн. х 3).

Щодо стягнення з ОСОБА_2 витрат за друк документів і поштові витрати, заявлені позивачем на суму 514,00грн., то такі не підлягають задоволенню, так як не відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст.133 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.12,13,76,141,259,263-265,268, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб - Одеської міської ради, Міністерства Юстиції України про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок, припинення права власності задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 2-829, видане 18.07.2019 Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса, ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47831975 від 18.07.2019, прийняте державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Одеського міського нотаріального округу Мойсеєвою Світланою Олександрівною.

Припинити право власності ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), номер запису про право власності: 32441389 на житловий будинок загальною площею 90,7 кв.м., житлова площа 62.6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

У задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн - відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Одеського міського нотаріального округу Мойсеєвої Світлани Олександрівни, за участю третіх осіб - Одеської міської ради, Міністерства Юстиції України про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок, припинення права власності відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 2997 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто сім) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 09 листопада 2022р.

Суддя