Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8355/20
У Х В А Л А

03.05.2022 м. Черкаси

Придніпровський районний суду м. Черкаси в складі:

головуючого-судді - Позарецької С.М.,

при секретарі - Осадчій А.Ю., Діхтяренко І.Г.,

за участю представників

відповідачів, адвокатів Фонрабе Є.В., Могилей С.В.,

представника третіх осіб

адвоката Абаренкової О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законний представник яких ОСОБА_6 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на майно, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом, в якому просить: визнати її власником майна, перелік якого вказано нею у п. 1 прохальної частини позовної заяви, вартість якого складає 66889 грн. 00 коп., а також в абзаці 2 п. 2 прохальної частини позовної заяви, вартість якого вказана 100500 грн. 00 коп. та зобов`язати відповідачів передати їй зазначене майно; визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_7 майно, перелік якого зазначається нею у абзаці 1 п.2 позову, вартість якого складає 189000 грн. 00 коп.

Крім того, просить стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно суму у розмірі 88500 грн. 00 коп., що складає різницю у вартості Ѕ частки спільного майна подружжя, 1/5 частки майна у порядку спадкування за законом від частки майна, що належала ОСОБА_7 спільного сумісного майна та вартістю майна, яке вона просить суд зобов`язати відповідачів їй передати (189000 грн. 00 коп. 100500 грн. 00 коп. = 88500 грн. 00 коп.).

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суддею встановлено, що позовну заяву подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства, внаслідок чого ухвалою від 21.12.2020 позовну заяву залишено без руху.

28.01.2021, на виконання вимог ухвали від 21.12.2021, на адресу суду надійшла заява позивачки ОСОБА_1 з доданою квитанцією, яку прийнято судом, що підтверджує сплату судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» із врахуванням характеру позовних вимог, ціни позову і розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2020.

Після усунення недоліків, ухвалою суду від 04.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Проти такого порядку розгляду справи сторони заперечень не надали. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.

02.04.2021р. судом отримано відзив на позов з додатком, в якому відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 викладено свою позицію заперечення проти позову.

12.04.2021р. до суду надійшла відповідь на відзив з додатком за авторства ОСОБА_1 , в якій вказано пояснення та міркування автора щодо наведених відповідачами заперечень.

19.04.2021р. до суду відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надано заперечення на відповідь на відзив, в порядку ст.180 ЦПК України, зі змісту якого вбачається наявність доводів в обґрунтування позиції заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 07.06.2021р. залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також їхнього законного представника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

14.09.2021р. судом отримано письмові пояснення третіх осіб по суті позову за авторства їхнього представника, адвоката Абаренкової О.Ю. зі змісту яких вбачається їхня позиція заперечення проти позову, в підтвердження котрої ними вказані відповідні доводи.

Ухвалою суду від 01.12.2021р. закрито підготовче провадження по справі, призначено дану цивільну справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 повторно не з`явилася, хоча судом неодноразово повідомлялася у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи. Стороною позивача не надано до суду жодних заяв/клопотань про можливість розгляду справи за її відсутності чи про поважність причин неявки.

Представник відповідача адвокат Могилей С.В. у судовому засіданні вказав, що у зв`язку із неодноразовою неявкою позивача ОСОБА_1 слід залишити даний позов без розгляду, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Представником відповідача адвокатом Фонрабе Є.В. у судовому засіданні підтримано думку адвоката Могилей С.В.

Представник третіх осіб, адвокат Абаренкова О.Ю. не заперечувала проти залишення позову без розгляду, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Не з`явилися в судове засідання треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , їхній законний представни к ОСОБА_6 , хоча судом повідомлялися у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд вважає, що позов слід залишити без розгляду, виходячи з наступного:

згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, як передбачено частиною п`ятою статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Позивач ОСОБА_1 неодноразово, завчасно повідомлялася про призначені судові засідання на 25.01.2022р., 23.02.2022р., 25.03.2022р. по даній справі судовими повістками, але не з`явившись на судові засідання у зазначені дати, нею поінформовано суд про причини її неявки, у зв`язку з чим розгляд справи відкладався. Крім того, про ці судові засідання вона повідомлялася під розписки, що наявні у справі, смс-повідомленнями, враховуючи наявність заяви про виклик через смс-повідомлення та через її представника, який на той час представляв її інтереси та права.

В судовому засіданні 12.04.2022р. позивач брала участь, що підтверджується даними протоколу судового засідання і про наступну дату судового засідання на 18.04.2022р. вона була повідомлена під розписку та шляхом смс-повідомлення, яке отримала завчасно 12.04.2022р.

В свою чергу, про судові засідання, які призначались на 18.04.2022р. та 03.05.2022р. позивач повідомлялася судом у встановленому законом порядку, шляхом направлення їй та отримання нею смс-повідомлень за наявності відповідної заяви, під розписку, що долучена до матеріалів справи, проте до суду не вона з`явилася, про поважність причин неявки не інформувала. Так, про дату наступного судового засідання на 18.04.2022р. ОСОБА_1 (позивач) повідомлена особисто під розписку (а.с.208). Також позивач повідомлена судом у встановленому законом порядку про місце, дату та час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про доставку смс-повідомлень від 12.04.2022р., проте до суду не з`явилася не поінформувавши суд про причини неявки в судове засідання.

Про дату наступного судового засідання, яке призначено на 03.05.2022р., позивача повідомлено також засобами електронного сервісу (смс-повідомлення успішно доставлено їй 19.04.2022р.), про що наявна відповідна довідка у матеріалах справи. При цьому, про поважність причин неявки не повідомлено і не надано заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 неодноразово та завчасно повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, однак, у судові засідання по справі у вказаний день і час не з`явилася, жодних клопотань/заяв про оголошення перерви чи відкладення розгляду справи з поважних причин чи про можливість розгляду справи за відсутності позивача, не надано.

Крім того, не було подано й клопотань про розгляд справи в режимі відеоконференції, відповідно до ч.4 ст. 212 ЦПК. Після повідомлення суду позивачем про те, що між нею да її представником адвокатом Будько Н.Г. припинені правовідносини щодо надання правничої допомоги, інші особи, які б мали відповідні повноваження та намір представляти ОСОБА_1 у цьому судовому процесі, до суду не зверталися.

За таких обставин, судом визнано факти неявки у судові засідання по справі позивача, як такі, що відбулися без поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом. (ч.ч.1, 2, п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до частини 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 ст. 6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як зазначено у постанові ВС від 22.05.2019р. (справа №310/12817/13) процесуальний закон не вказує на необхідності врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27.05.2020 у справі №9901/11/19 вказала, що удотриманні стандартів доступу до суду, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.

У розумінні процесуального законодавства України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді справи.

Загальнообов`язкові процесуальні правила, зокрема, викладені у ст. 223 ЦПК України є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права. Водночас правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження. Частина п`ята статті 223 ЦПК України сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду.

За встановлених обставин, суд враховує і той факт, що причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ст. 223 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, а позивач, при цьому не з`являється в призначене судове засідання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач, будучи завчасно неодноразово повідомленою про судові засідання по справі, не є заінтересованою у судовому вирішенні справи за її позовом, а тому позовну заяву слід залишити без розгляду. При цьому, слід зазначити, що Придніпровський районний суд м. Черкаси постійно працює у штатному режимі і обмежень доступу учасників справ до суду не відбувалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 4, 131, 198, 200, 257 ч.1 п.3, 223, 258-261, 353-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законний представник яких ОСОБА_6 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на майно, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення грошових коштів, - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 06.05.2022.

Головуючий: С. М. Позарецька