г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/506/17
Номер провадження 4-с/213/4/22
У Х В А Л А

Іменем України

26 липня 2022 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Мазуренко В.В., при секретарях Гусаровій О.С., Ємельянцевій Т.С., за участю представників заявника Тищенко О.А., Шрамко Є.В., представника ВДВС Терещенко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність Начальника та Головного державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (мДніпро), -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вказана скарга, відповідно до якої заявник вважає незаконними дії/бездіяльність головного державного виконавця та начальника виконавчої служби.

В судовому засіданні Головний державний виконавець надала суду відзив на скаргу, відповідно до якої просила відмовити у задоволенні скарги, оскільки після отримання квитанції від 20.06.2022році згідно якої борг заявника за виконавчим провадженням був сплачений, то наступного дня 21.06.2022р. була винесена постанова про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, яке накладено 23.12.2021р. Пізніше виявилось, що заявника не випускали за межі України, оскільки діяла Постанова від 15.02.2018р., коли Головному державному виконавцю це стало відомо Постановою від 04.07.2022р. вказана постанова була скасована.

В судовому засіданні представники заявника частково підтримали уточнену скаргу, підтримавши її в частині визнання дій/бездіяльності Головного державного виконавця та начальника Інгулецького ВДВС незаконними. В іншій частині скаргу не підтримали, оскільки фактично обмеження вже скасоване та Прикордонною службою отримане, зняте.

Представник Інгулецького ВДВС Головний державний виконавець Інгулецького ВДВС, суду пояснила, що діяла в межах закону, начальник контроль здійснював. 23.12.2021р. повторно було тимчасово обмежено у праві виїзду особи з України, яке 21.06.2022р. скасоване оскільки борг сплачено 20.06.2022р. При зверненні представників до ДВС щодо того, що обмеження продовжує діяти, в телефонній розмові з представниками Державної прикордонної служби виявилось, що продовжує діяти Постанова від 15.02.2018р. Після отримання даної інформації, невідкладно 04.07.2022р. постанова від 15.02.2018р. була скасована. Пояснила, що 15.02.2018р. було тимчасово обмежено у праві виїзду ОСОБА_1 з України. 26.03.2018р. дану постанову було нею скасовано, але як виявилось Державна прикордонна служба не зняла дане обмеження через те, що їм не підходило формулювання у постанові. Просила відмовити у скарзі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши скаргу з додатками, вислухавши сторони, суд дійшов наступного.

На виконанні в Інгулецькому ВДВС знаходиться виконавче провадження ВП №53976312 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на користь дітей в розмірі 1/3 частки з його доходів за виконавчим листом 213/506/17 виданим 03.04.2017р.

15.02.2018р. Невінчаному було встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (а.с.59 з тексту постанови).

21.06.2022р. Постановою Головного виконавця Інгулецького ВДВС скасовані обмеження ОСОБА_1 встановлені 23.12.2021р. (а.с.40), скасовані у зв`язку зі сплатою боргу (а.с.38,39).

01.07.2022р. заявнику ОСОБА_1 відмовлено в дозволі перетину кордону на виїзд з України, на підставі Постанови Інгулецького ВДВС від 15.02.2018р.

04.07.2022р. постанова Інгулецького ВДВС від 15.02.2022р. скасована (а.с.59).

Суд зазначає, що не вбачає незаконності дій/бездіяльності в частині скасування обмежень Постановою від 21.06.2022р., оскільки вона винесена вчасно після надання боржником підтвердження сплати боргу. Також своєчасно надіслана.

Щодо Постанови про накладення обмежень від 15.02.2018р. Суд зазначає, що хоча формально і існує постанова про скасування цих обмежень 26.03.2018р, але фактично обмеження діяло до 04.07.2022р., поки виконавцем повторно не було скасовано постанову від 15.02.2018р. Суд приймає до уваги, що виконавець вважала, що здійснила у 2018році всі необхідні дії та скасувала це обмеження, але суд вважає, що виконавець не здійснила належний контроль щодо перевірки чи знято обмеження та виконано її постанову про скасування обмежень, якщо ні то з яких причин. Оскільки обмеження не було фактично знято, та для його скасування знадобилось винесення ще однієї постанови, а саме від 04.07.2022р. Таким чином наявна неправомірна бездіяльність начальника в частині контролю, а виконавця бездіяльність у своєчасному винесення постанови про скасування тимчасового обмеження. В той же час суд звертає увагу на дії виконавця, яка негайно після виявлення нескасованої постанови про обтяження вжила всі можливі заходи для негайного усунення цих недоліків.

Оскільки обмеження заявника зняті, до відповідних органів виконавцем направлені самостійно, то в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, ст.ст. 71,74 ЗУ "про виконавче провадження", -

УХВАЛИВ

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Начальника Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (мДніпро) Гаращенко Т.М. в частині контролю, та неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Терещенко Ю.В. в частині своєчасного скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у ВП №53976312.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту проголошення.

Суддя В.В.Мазуренко