Ухвала

29 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 201/5877/19

провадження № 61-3434св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах малолітної дитини ОСОБА_3 ,

третя особа - Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 року у складі судді Антонюка О. А. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року у складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П., Свистунової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , третя особа - Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Позов обґрунтовано тим, що з 2002 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали і були зареєстровані разом із бабою ОСОБА_4 та дідом ОСОБА_5 у будинку АДРЕСА_1 . У 2004 році позивачка переїхала до свого співмешканця ОСОБА_6 та проживала там із дітьми, але з 2017 року вона проживає за місцем своєї реєстрації. У 2016 році відповідачка виїхала з вказаного будинку. У вересні 2017 року бабуся ОСОБА_4 оформила договір дарування на цей будинок на позивачку. Дід ОСОБА_5 на той час вже помер. Власником вказаного будинку є позивачка, але відповідачка без її згоди у 2018 році зареєструвала в цьому будинку свого малолітнього сина ОСОБА_3 . Відповідачка з сином з 2016 року у вказаному будинку не мешкають, втратили право користування цим будинком, але своєю реєстрацією перешкоджають їй вільно користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На цей час відповідачі фактично чинять позивачу перешкоди у користуванні вказаним будинком. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд визнати ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 та усунути перешкоди у користуванні та володінні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, зазначив, що позивач не надала належних доказів непроживання ОСОБА_2 у спірному житловому приміщенні без поважних причин, а також доказів того, що остання чинить їй перешкоди у користуванні власністю.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

11 березня 2022 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 як на підставу касаційного оскарження посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, зокрема неврахування правового висновку, висловленого у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року у справі № 21?1438а15.

Крім того, на думку заявниці, суди попередніх інстанцій неналежно оцінили докази, надані разом із позовною заявою, що підтверджують факт непроживання відповідачів у зазначеному житловому приміщенні.

У листопаді 2022 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 із застосуванням засобів поштового зв`язку подала до Верховного Суду відзив, в якому просила розглянути питання щодо наявності підстав для закриття касаційного провадження № 61-3434ск22 у справі № 201/5877/19, касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 08 квітня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків, зокрема подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2022 року (після усунення заявником недоліків касаційної скарги) поновлено заявникові строк на касаційне оскарження; відкрито касаційне провадження у справі з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України); витребувано з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали справи № 201/5877/19; надано учасникам справи строк на подання відзивів на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2022 року виправлено описку, допущену в ухвалі Верховного Суду від 19 травня 2022 року.

У серпні 2022 року матеріали справи № 201/5877/19 надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , третя особа - Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житлом, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 25 січня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

О. В. Ступак