Справа №949/1169/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

заявника: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дубровицька міська рада про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою та просить встановити факт його постійного проживання, на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 .

Свою заяву обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_2 . В останні роки свого життя, ОСОБА_2 часто хворів та потребував постійного догляду, а тому заявник був змушений до дня його смерті доглядати та проживати разом із ним у їх батьківському будинку по АДРЕСА_1 . Після смерті брата залишилося спадкове майно, а саме: земельні ділянки, які призначені для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Селецької сільської ради Сарненського району Рівненської області. Заявник є спадкоємцем майна померлого брата, на яке ніхто окрім нього не претендує і спір про право відсутній. Для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, заявник звернувся до приватного нотаріуса. Проте постановою від 17 листопада 2021 року, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки було відмовлено, оскільки заявник не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подав заяву до нотаріальної контори у шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому є таким, що пропустив строк для прийняття спадщини.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задоволити, оскільки він дійсно проживав тривалий час разом із спадкодавцем без реєстрації, так як брат постійно хворів та потребував сторонньої допомоги.

Від представника заінтересованої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав по АДРЕСА_1 . В останні роки свого життя він часто хворів, а тому разом із ним проживав та вів спільне господарство його брат, який весь цей час доглядав брата до смерті та поховав його.

Заслухавши заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17 березня 2017 року (а.с.7).

За життя ОСОБА_2 належали земельні ділянки, які розташовані на території Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області та призначені для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії РБ №071032 від 22 жовтня 2004 року (а.с.11).

Як вбачається з довідки №1279 від 06 грудня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради Рівненської області, померлий ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 . На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ним починаючи із 29 травня 2012 року по 31 травня 2017 року проживав без реєстрації та вів спільне господарство його брат ОСОБА_1 (а.с.10).

Для юридичного оформлення права на спадкове майно, заявник ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Тарасюка О.Г. Проте, постановою приватного нотаріуса від 17 листопада 2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на вісім земельних ділянок, оскільки заявник не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подав заяву до нотаріальної контори у шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому є таким, що пропустив строк для прийняття спадщини (а.с.8).

Як вбачається із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №67337946 від 17 листопада 2021 року, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстровано спадкову справу (а.с.9).

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Крім того, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

За змістом ст. 1268 ЦК України причини постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вказана норма закону не передбачає.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом, як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з підпунктами 4, 10 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Надані заявником докази відповідно до вимог ст. 76, 78-80 ЦПК України є допустимими, достовірним та достатніми. Оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність заяви.

Встановлення цього факту для заявника має юридичне значення, оскільки є передумовою реалізації ним права на отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 .

Таким чином, суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 , разом із його братом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дубровицька міська рада про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 21.10.2022 року о 15.00 год.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 22 грудня 1998 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Заінтересована особа: Дубровицька міська рада, вул. Воробинська, 16, м.Дубровиця Рівненська область, .

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.