_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 4-с/947/61/22
УХВАЛА

20.10.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Салтан Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на бездіяльність головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучацькому районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича (Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул.. Лесі Українки, 86), заінтересована особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2022 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучацькому районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича, заінтересована особа ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

В обгрунтування своєї скарги, представник скаржника зазначає, що

13.12.2021 Головним державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустамом Рахмановичем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, в якій зазначено, що надійшла заява стягувана про повернення виконавчого документа. Відповідно до частини 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. Ураховуючи викладене, керуючись п.1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено виконавчий лист № 2703/9703/2012 виданий 19.08.2013 повернути стягувачу.

Враховуючи те, що у відповідному виконавчому провадженні № 40735856, виконавчий документ було повернуто на підставі письмової заяви стягувача про повернення виконавчого документа, арешт, накладений на майно Боржника підлягав зняттю.

Обов`язком державного виконавця під час винесення постанови про повернення виконавчого документа було вирішення питання щодо накладеного в межах відповідного провадження арешту на майно Боржника.

Саме неналежне виконання своїх обов`язків під час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві (державний виконавець не вчинив процесуальних дій, спрямованих на зняття арешту з майна боржника) призвело до порушення майнових прав Заявника.

Наявність нескасованого арешту на майно Боржника, за умови відсутності майнових претензій з боку Стягувана (Стягувач повторно виконавчий лист на виконання не подавав), є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, яке закріплено у статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, враховуючи положення ч. 3 ст. 37 та ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», бездіяльність Головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича щодо незняття арешту з майна Заявника, що є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, є протиправною, такою, що порушує права Заявника, які підлягають захисту шляхом зобов`язання Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з майна Боржника.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В..

Представник ОСОБА_1 надала суду заяву, в якій зазначила, що просить проводити судове засідання без її участі. Також зазначила, що скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Головний державний виконавець Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучацькому районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустам Рахманович в судове засідання не з`явився, відзив на скаргу не надав.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, відзив на скаргу не надав

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до частини 1 статті 16ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що Рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 25.06.2013 по справі № 2703/9703/2012 (надалі - Рішення) вирішено:

«Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (МФО 380236, , р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором № 1412-100/ФКВ-08 від 30.07.2008 р. у розмірі 2 454 584,05 (два мільйони чотириста п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят чотири грн. 05 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (МФО 380236, , р/р НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 2 823,00 грн.».?

На підставі зазначеного рішення Ленінським районним судом міста Севастополя було видано виконавчий лист від 19 серпня 2013 р. № 2703/9703/2012, в резолютивній частині якого зазначено:

«Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (МФО 380236, , р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором № 1412-100/ФКВ-08 від 30.07.2008 р. у розмірі 2 454 584,05 (два мільйони чотириста п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят чотири грн. 05 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (МФО 380236, , р/р НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 2 823,00 грн.».

30.10.2013 державним виконавцем Чижик А.П., відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, на підставі виконавчого листа у справі 2703/9703/2012 відкрито виконавче провадження АСВП № 40735856 щодо стягнення з боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» (в подальшому, 18.11.2021 Стягувана було замінено на ОСОБА_2 , роздруківка відповідної постанови дадається) у сумі 2457407,05 грн.

06.11.2017 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Арабаджийською Оксаною Сергіївною накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах): Столична філія ПАТ КБ "Приват Банк", МФО 380269, р/р НОМЕР_4 ; ПАТ "Банк Січ", МФО 380816, р/р НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

18.04.2018 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

27.05.2019 старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Арабаджийською Оксаною Сергіївноюнакладено винесено постанову про арешт коштів боржника, якою арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах): усіх відкритих рахунках та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

21.05.2020 старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Романом Григоровичем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

15.01.2021 старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Романом Григоровичем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

15.01.2021 старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Романом Григоровичем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на нерухоме майно: 1) земельна ділянка, площею 0,24 Га, реєстраційний/кадастровий номер :01:010:0116, місцезнаходження: Київська обл., Києво-Святошинський р., с. Хотів, вул. Невського О., що належить боржнику.

21.10.2021 старшим державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустамом Рахмановичем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

29.11.2021 стягувачем надіслано заяву про повернення виконавчого документа без виконання, в якій останній просив повернути та залишити без виконання виконавчий лист № 2703/9703/2012 виданий 19.08.2013, а також скасувати всі накладені у виконавчому провадженні № 40735856 арешти.

13.12.2021 Головним державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустамом Рахмановичем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, в якій зазначено, що надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа. Відповідно до частини 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. Ураховуючи викладене, керуючись п.1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено виконавчий лист № 2703/9703/2012 виданий 19.08.2013 повернути стягувачу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» ,виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України від 02 червня 2016 року «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» .

Законом «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно із ч. 5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

За правилами ч. 5 вказаної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За приписами ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Суд наголошує на тому, що Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.

Так, положення ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом. (Аналогічна норма зазначена в абзаці 4 п. 8 розділу III Інструкції).

Натомість ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Але, при цьому п. 21 розділу ІІІ Інструкції встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону України «Про виконавче провадження», результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені ч. 1 ст. 40 вказаного Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Аналізуючи зміст наведеної вище норми Інструкції у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору.

Тобто законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.

Крім цього, пунктом 20 розділу ІІІ Інструкції визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

А тому, суд приходить до висновку, що при стягненні виконавчого збору відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція зазначена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року від 11 березня 2020 року.

В судовому засіданні встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2703/9703/2012 виданий 19.08.2013 13.12.2021 завершено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (повернення виконавчого документа стягувачу за його письмовою заявою), державним виконавцем не проводилося виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом 2703/9703/2012 виданий 19.08.2013 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 2454584,05 грн. та судового збору у розмірі 2823 грн, а також державний виконавець не стягнув у примусовому порядку суму, зазначену у вказаному виконавчому листі. А тому, суд приходить до висновку, що на момент виникнення спірних правовідносин обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору були: 1) фактичне виконання виконавчого документа; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. За своїм змістом виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення.

Згідно з ст. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Згідно зі ч. 1 ст. 447 ЦПК України рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців закріплено пункту 9 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст. 4, 13, 80, 81, 82, 89, 95, 447-451 ЦПК України, ст.ст. 328, 316, 317, 319, 387, 391, 392 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року, суд

Керуючись ст.ст. 447 - 451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на бездіяльність головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучацькому районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича (Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул.. Лесі Українки, 86)), заінтересована особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича, що полягає в незнятті арешту, накладеного на майно, кошти Боржника ( ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у виконавчому провадженні № 40735856 від 30.10.2013, не виключенні з Єдиного реєстру боржників відомостей про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешти, накладені на майно, кошти Боржника ( ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у виконавчому провадженні № 40735856 від 30.10.2013, виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів. Апеляційна скарга подається безпосереднього до апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Салтан Л. В.