Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві в порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому, просить визнати за ОСОБА_1 , 1992 р.н. право власності на частину квартири АДРЕСА_1 і залишити іншу 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 у приватній власності ОСОБА_2 .

Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач у справі) змінив прізвище на « ОСОБА_2 ». Відповідно було змінено прізвище позивача з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». А після укладення шлюбу з ОСОБА_6 позивач ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ». ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ОСОБА_10 - бабуся позивача, ІНФОРМАЦІЯ_2 приватизували двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 в рівних долях. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся позивачки - ОСОБА_10 і після її смерті 1/3 частину квартиру успадкував відповідач по справі, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.05.2013 року. Таким чином, станом на 31 травня 2013 року у власності позивача залишалась 1/3 частина квартири, а у власності відповідача стало 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 . 23.02.2016 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та між ОСОБА_13 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 333. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 продали вищевказану двокімнатну квартиру ОСОБА_13 по ціні 1 296 697 (один мільйон двісті дев`яносто шість тисяч шістсот дев`яносто сім) тисяч гривень, за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору (за 100 доларів США = 2701,4507 грн.) еквівалентно сумі 48 000 доларів США. Того ж дня, 23.02.2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали з ТОВ «ДБК-ПАРТНЕР» договір купівлі-продажу майнових прав № 21/1-425 на квартиру АДРЕСА_4 Києва), що складається з 3-х кімнат, загальною площею 94, 63 кв.м. на 15 поверсі по піні 1 204 639,90 грн. (один мільйон двісті чотири тисячі шістсот тридцять дев`ять грн. 90 коп.). Майнові права на вищевказану квартиру позивачка та відповідач придбали в рівних долях по 1/2 частині кожен. Всі кошти від реалізації успадкованої квартири, належні їм на праві приватної особистої власності були затрачені разовим платежем на придбання трикімнатної квартири у новобудові. Позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 і після здачі будинку в експлуатацію поселилась разом зі своїм чоловіком у спірну квартиру АДРЕСА_5 . Комунальні платежі весь час сплачував батько позивача за свої кошти та кошти позивача, а тому ОСОБА_1 і не здогадувалась про те, що вона не являється співвласником квартири. 18 листопада 2020 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Балкової-Петренко Т.М. і отримала Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, із якого їй стало відомо, що спірна квартира належить тільки відповідачу ОСОБА_2 в одній особі. 18 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «ДБК- ПАРТНЕР», де отримала всі документи по квартирі. 15 грудня 2016 року ОСОБА_2 було видано довідку № 21/1-425 про набуття у власність майнових прав на трикімнатну квартиру з поштовою адресою: АДРЕСА_6 і що за спірну квартиру сплачено грошові кошти у сумі 1 204 639,90 грн., що становить 100% вартості майнових прав. В цей же день було передано відповідачу майнові права на квартиру з новою поштовою адресою про акту прийому-передачі та надано йому план квартири. 24 квітня 2017 року TOB «ДБК-ПАРТНЕР» передало відповідачу по акту прийому передачі вже квартиру покупцю з випискою з переліку інвесторів, за кошти яких ТОВ «ДБК-ПАРТНЕР» збудував будинок за адресою: АДРЕСА_7 , серед яких відсутнє прізвище позивачки, яка кошти отримані від реалізації спадкової квартири інвестувала в будівництво квартири для себе разом зі своїм батьком. Також відповідач отримав на руки витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності спірної квартири на його ім`я. Оскільки вирішити питання мирним шляхом не можливо, ОСОБА_1 змушена звернутись за захистом своїх інтересів до суду з відповідними процесуальними вимогами.

До початку судового засідання позивачка надала заяву, в якій вона просила розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, позов просила задовільнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду подав заяву, в якій просив винести рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на частину квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 94.8 кв.м.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач у справі) змінив прізвище на « ОСОБА_2 ». Відповідно було змінено прізвище позивача з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». А після укладення шлюбу з ОСОБА_6 позивач ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_10 - бабуся позивача, ІНФОРМАЦІЯ_2 приватизували двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 в рівних долях.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся позивачки - ОСОБА_10 і після її смерті 1/3 частину квартиру успадкував відповідач по справі, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.05.2013 року.

Таким чином, станом на 31 травня 2013 року у власності позивача залишалась 1/3 частина квартири, а у власності відповідача стало 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 .

Як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2016 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та між ОСОБА_13 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 333. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 продали вищевказану двокімнатну квартиру ОСОБА_13 по ціні 1 296 697 (один мільйон двісті дев`яносто шість тисяч шістсот дев`яносто сім) тисяч гривень, за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору (за 100 доларів США = 2701,4507 грн.) еквівалентно сумі 48 000 доларів США.

Окрім цього, 23.02.2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали з ТОВ «ДБК-ПАРТНЕР» договір купівлі-продажу майнових прав № 21/1-425 на квартиру АДРЕСА_4 Києва), що складається з 3-х кімнат, загальною площею 94, 63 кв.м. на 15 поверсі по піні 1 204 639,90 грн. (один мільйон двісті чотири тисячі шістсот тридцять дев`ять грн. 90 коп.).

Відповідно договору купівлі-продажу майнових прав № 21/1-425 від 23.02.2016 року майнові права на зазначену вище квартиру позивачка та відповідач придбали в рівних долях по частині кожен.

18.11.2020 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Балкової-Петренко Т.М. та отримала Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, із якого їй стало відомо, що спірна квартира належить тільки відповідачу ОСОБА_2 в одній особі.

Як встановлено судом, 15.12.2016 року ОСОБА_2 було видано довідку № 21/1-425 про набуття у власність майнових прав на трикімнатну квартиру з поштовою адресою: АДРЕСА_6 і що за спірну квартиру сплачено грошові кошти у сумі 1 204 639,90 грн., що становить 100% вартості майнових прав.

Окрім цього, в цей же день було передано відповідачу майнові права на квартиру з новою поштовою адресою по акту прийому-передачі та надано йому план квартири.

24.04.2017 року TOB «ДБК-ПАРТНЕР» передало відповідачу по акту прийому передачі вже квартиру покупцю з випискою з переліку інвесторів, за кошти яких ТОВ «ДБК-ПАРТНЕР» збудував будинок за адресою: АДРЕСА_7 , серед яких відсутнє прізвище позивачки, яка кошти отримані від реалізації спадкової квартири інвестувала в будівництво квартири для себе разом зі своїм батьком.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про власників вищевказаної спірної квартири містяться лише щодо ОСОБА_2 .

Тим самим, в судовому засіданні встановлено, що всі кошти від реалізації успадкованої квартири належали позивачу та відповідачу на праві приватної особистої власності та були затрачені разовим платежем на придбання трикімнатної квартири у новобудові.

Окрім цього, позивачем подано до суду заяву в якій він визнав позовні вимоги позивача та просив визнати за ОСОБА_1 право власності на частинк квартири АДРЕСА_8 загальною площею 94,8 кв.м.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилається позивачка, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин та визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки є обґрунтованим, заснованим на законі, доводи позивача знайшли своє повне підтвердження в ході розгляду справи. А відтак, права позивача як власника 1/2 частини вищевказаної квартири підлягають захисту в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 317, 328, 321, 392 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат, загальна площа квартири - 94,8 кв.м, житлова площа квартири - 52.9 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Н. М. Ларіонова