Справа № 149/2030/22
Провадження №2/149/526/22
"16" серпня 2022 р. м. Хмільник
Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Павлюк О. О., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Якименка Олексія Олексійовича про забезпечення позову,
До Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ та витребування майна.
Разом із даною позовною заявою представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову.
Заява мотивована тим, що рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області № 149/1885/20 від 18.08.2021 за позивачем визнано право власності на 1/2 частку нежитлових будівель та споруд загальною площею 2229, 6 кв., що знаходяться по АДРЕСА_1 , зокрема, майстерні загальною площею 1129, 4 кв. Представник позивача зазначає, що існує реальна ймовірність того, шо відповідач до завершення справи відчужить майно, яке є предсетом спору, а тому просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на 520/1000 часток нежитлових будівель та споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 , що складається з майстерні загальною площею 1129, 4 кв.м
Суддя, дослідивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Заявляючи клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, позивач як на єдину підставу для вжиття таких заходів вказує, що за час звернення до суду відповідач може майно продати, однак жодних доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надано, що унеможливлює з`ясування судом на підставі наданих доказів відповідних обставин. Посилання представника позивача на те, що предметом спору є нерухоме майно, що зареєстроване за відповідачем в цілому, не може саме по собі свідчити про наявність достатніх підстав для втручання у права сторін та забезпечення позову. Крім того, вказані посилання не спростовують визнання за позивачем права на 1/2 частку спірного майна за судовим рішенням, що вже набрало законної сили.
Враховуючи вимоги чинного законодавства, дослідивши клопотання, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з вказаних вище підстав.
Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 261, 353-355 ЦПК України, суд,
У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Якименка Олексія Олексійовича про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали не не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Павлюк О. О.