Справа № 202/114/22
Провадження № 2/202/1031/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Наталія Миколаївна, про встановлення факту родинних відносин та визначення частки спадкового майна, зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Наталія Миколаївна, про становлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Наталія Миколаївна, про встановлення факту родинних відносин та визначення частки спадкового майна, відповідно до якої просив суд встановити юридичний факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначити, що обов`язкова частка спадкоємця ОСОБА_1 , як інваліда ІІІ групи, встановлює Ѕ частку спадкового майна, а саме кв. АДРЕСА_1 померлого, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 . Інше майно, грошові вклади спадкуються в повному обсязі, як спадкоємця першої черги за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина. На день смерті ОСОБА_4 не був одружений, проживав сам та позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. 22 грудня 2021 року позивач отримав постанову приватного нотаріуса Нощенко Н.М. про відмову в вчиненні нотаріальних дій. Причини відмови наступні: прізвище померлого « ОСОБА_5 », а прізвище позивача « ОСОБА_5 », тобто не співпадає одна літера, таким чином, зазначає в постанові нотаріус вона не може визначити родинний зв`язок між позивачем і померлим. По друге, нотаріус не може визначити частку майна, яке спадкується позивачем, оскільки померлий батько склав заповіт на ім`я ОСОБА_3 , своєї онуки та доньки позивача.Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою до суду за захистом своїх прав.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2022 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П.

В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 10 січня 2022 року судом був направлений запит начальнику ВАДР Управління паспортної роботи, громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУ ДМС в Дніпропетровській області, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_3 , відповідь з якого надійшла на адресу суду 28 січня 2022 року.

Ухвалою судді від 31 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження.

21 лютого 2012 року через канцелярію суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Наталія Миколаївна, про становлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, яку просила прийняти та об`єднати в одне провадження з первісним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилаючись на те що, вона ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є правнучкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 та після її смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину, оскільки на момент смерті своєї матері - ОСОБА_7 він був зареєстрований та постійно проживав разом з нею, отже фактично вступив в управління та володіння спірним майном, а тому саме його слід вважати відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, таким, що прийняв спадщину у розмірі Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 , постійно проживав разом зі своєю матір`ю за адресою, за якою знаходиться спірна квартира, починаючи з 1985 року і по день його смерті. Зі своїм сином (її батьком та відповідачем за зустрічним позовом) майже не спілкувався, оскільки вони мали різні погляди на життя. 23 лютого 2021 року дідусь склав заповіт, в якому він заповів їй квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Вважає, що заповідач за життя скористався своїм правом на особисте розпорядження, визначивши спадкоємця. В заповітом охвачується лише квартира, все інше спадкове майно розподіляється між спадкоємцями на підставі закону в рівних частках. Як стало відомо позивачу, що у дідуся окрім батька позивача відповідача по справі є ще один син, ОСОБА_8 , 1975 року народження, який проживає у місті Дніпро, про якого вона майже нічого не знає.

ОСОБА_4 , будучи людиною похилого віку, хворів на різні захворювання відповідно до віку, що потребувало коштів на лікування. Його син - ОСОБА_1 не відвідував дідуся, зовсім не цікавився, а ні станом його здоров`я, а ні його життям. Фінансову допомогу, ліки та продукти харчування не надавав. Хоча мав таку фінансову змогу. Вважає, що ОСОБА_1 ухилявся від надання допомоги дідусеві, який через похилий вік та тяжку хворобу, яка призвела до безпорадного стану, та не міг себе самостійно обслуговувати.

11 червня 2021 року вона, як спадкоємець за заповітом, звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. з заявою про прийняття спадщини за заповітом на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій від 22 грудня 2021 року. Просила суд встановити факт прийняття померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 спадщини після смерті померлої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка складається з Ѕ частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на нерухоме майно -квартиру загальною площею 52,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка складається з: 2-х кімнат жилою площею 28,7 кв.м., у тому числі: 1-а кімната 16,7 кв.м., 2-а кімната - 12,0 кв.м., кухні - 8,5 кв.м., ванної кімнати - 2,0 кв.м., вбиральні -1,00 кв.м., коридору - 6,9 кв.м., вбудованої шафи 04+0,6 кв.м., лоджія - 4,5 кв.м.

Ухвалою Індустріального від 23 лютого 2022 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Наталія Миколаївна, про становлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Наталія Миколаївна, про встановлення факту родинних відносин, про визначення частки спадкового майна.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2022 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази по справі.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2022 року закрито підготовче судове засідання.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених в позові підстав та просив суд відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача ОСОБА_1 визнав частково в частині встановлення факту родинних відносин, в частині визнання обов`язкової частки спадкоємця просив суд відмовити та задовольнити зустрічну позовну заяву з наведених в ній правових підстав.

Третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. в судове засідання не з`явилася. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Заяв та клопотань до суду не надійшло.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши докази, вважає, що основна позовна заява підлягає задоволенню частково, а зустрічна позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло від 17.02.2004 року, виданого Дніпропетровським домобудівним комбінатом, на підставі розпорядження від 17 лютого 2004 року за №670, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .

Згідно з Витягом з Реєстру права власності на нерухоме майно №3123437 від 19.03.2004 року, реєстраційний номер 5160071, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності б/н від 17.02.2004 року, видане Дніпропетровським домобудівним комбінатом: ОСОБА_7 Ѕ частка та ОСОБА_4 Ѕ частка.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 .

Відповідно до копії довідки ЖКП №21 №1932 від 01.08.2011 року, виданої ОСОБА_4 , мати ОСОБА_7 дійсно була зареєстрована та проживала по день смерті за адресою: АДРЕСА_2 , зі складом сім`ї на день смерті дві особи. ОСОБА_7 померла, ІНФОРМАЦІЯ_7 , син ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцем першої черги є син ОСОБА_4 .

Згідно з відомостей Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не заводилась.

Згідно з копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , виданого 08 червня 2021 року Самарським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено 08 червня 2021 року актовий запис №638.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно в тому числі квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до заповіту від 23.02.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №275, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповідав належну йому квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 .

Згідно з копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 , виданого Амур Н-Дніпровським рай РАГС 04 квітня 1965 року (заповнено російською мовою), батьками « ОСОБА_9 » є: батько « ОСОБА_10 », матір`ю « ОСОБА_11 » (а.с.7).

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціально експертною комісією Серія 12ААВ №116124 ОСОБА_1 з 01.02.2021 року встановлено третю групу інвалідності.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є батьком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , свідоцтво про народження Серія НОМЕР_4 , видане 07 жовтня 1975 року.

Відповідно до спадкової справи №10/2021 заведеної приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Нощенко Наталією Миколаївною після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №638, номер у спадковому реєстрі 67810666, з заявою про прийняття спадщини за законом 11 червня 2021 року звернувся ОСОБА_1 .

11 червня 2021 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 звернулася ОСОБА_3 .

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. від 22.12.2021 року відмовлено гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначено, що з поданих документів виявлено, що неможливо встановити факт родинних стосунків спадкодавця гр. ОСОБА_4 та особи, спадкоємця ОСОБА_1 , оскільки прізвище померлого « ОСОБА_5 », його сина « ОСОБА_5 », а в свідоцтві про народження, яке видане на російській мові прізвище дитини « ОСОБА_5 ». Паспорт НОМЕР_5 , виданий 13.11.2000 р. Індустріальним РВ ДМ УМВС України в Дніпропетровській області, 13.11.2000 р. на прізвище ОСОБА_1 .

Свідоцтво про право на спадщину за законом на обов`язкову частку у спадщині видається нотаріусом після встановлення родинного зв`язку між спадкодавцем та спадкоємцем.

Вказала що у нотаріуса відсутня можливість визначити родинний зв`язок ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , а також неможливо визначити обов`язкову частку ОСОБА_1 у всьому спадковому майні.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Щодо заявлених вимог про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

В судовому засіданні встановлено, що позивач за основним позовом ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 в м. Дніпропетровськ, що підтверджено копією свідоцтва про народження останньої серії НОМЕР_3 , виданого 04 квітня 1965 року, що долучена позивачем до матеріалів справи та у якому прізвище позивача російською мовою « ОСОБА_5 », та батьком зазначено російською мовою « ОСОБА_10 » (а.с.7).

Як встановлено в судовому засіданні паспорт громадянина України Серія НОМЕР_5 , виданий 13 листопада 2000 року Індустріальним РВДМУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , російською мовою « ОСОБА_9 ».

В Постанові про відмову в вчиненні нотаріальних дій від 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М., зазначено, що при дослідженні поданих їй документів в процесі ведення спадкової справи, що неможливо встановити факт родинних стосунків спадкодавця гр. ОСОБА_4 та особи, спадкоємця ОСОБА_1 , оскільки прізвище померлого « ОСОБА_5 », його сина « ОСОБА_5 », а в свідоцтві про народження, яке видане на російській мові прізвище дитини « ОСОБА_5 ». Паспорт НОМЕР_5 , виданий 13.11.2000 р. Індустріальним РВ ДМ УМВС України в Дніпропетровській області, 13.11.2000 р. на прізвище ОСОБА_13 .

Отже прізвище особи, яка звернулася за видачею свідоцтва про право на спадщину, та прізвище спадкодавця містить розбіжності.

Як вбачається із матеріалів справи той факт, що при видачі паспорту громадянину України - ОСОБА_1 при перекладі прізвища з російської на українську мову, російську букву "е" перекладено українською буквою "є" підтверджується наданими доказами по справі.

Отже, виходячи з наведеного, вбачається, що не має відмінності між прізвищем позивача та прізвищем його батька в свідоцтві про народження, яке написано російською мовою, а відмінність в прізвищі позивача вказана у паспорті громадянина України, яке записано українською мовою ОСОБА_1 .

Оскільки внести зміни в документи неможливо, та це позбавляє заявника можливості встановити факт родинних відносин між ним та його батьком у позасудовому порядку, тому позивач звернулася до суду з вказаною заявою. Іншим способом позивач не має можливості підтвердити факт родинних відносин.

Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_4 .

Будь-які інші докази, що спростовують доводи заявника, в справі відсутні.

Таким чином, оцінюючи у сукупності здобуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим факт того, що ОСОБА_4 є рідним батьком ОСОБА_1 .

Щодо заявлених позовних вимог позивача ОСОБА_3 в частині встановлення факту прийняття померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 спадщини після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка складається з Ѕ частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦПК України, Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина, не залежно від часу її прийняття належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Як вже було встановлено судом ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , тобто на час смерті ОСОБА_7 діяли норми цивільного законодавства в редакції ЦК України 2004 р.

Положення зазначеного закону не передбачають можливості прийняття спадщини шляхом встановлення відповідного факту прийняття в управління спадкового майна. Зазначені норми діяли відповідно до ЦК України в редакції 1963 року.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо спадщина відкрилась після 1 січня 2004 року, суди не повинні задовольняти вимоги про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи та постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22 грудня 2021 року, з поданих документів нотаріусом встановлено, що частку померлої ОСОБА_7 прийняв її син ОСОБА_4 , оскільки проживав і був зареєстрований разом з нею на день смерті, але не оформив своїх спадкових прав, отже відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача за зустрічним позовом в цій частині позову.

Щодо заявлених позовних вимог позивача за основним позовом в частині визнання його обов`язкової частки, як інваліда ІІІ групи, на Ѕ частку майна, а саме квартири АДРЕСА_1 та позовних вимог позивача за зустрічним позовом про визнання за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на квартиру АДРЕСА_1 , то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як встановлено в судовому засіданні позивачу за основним позовом та позивачу за зустрічним позовом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову долю і за заповітом у зв`язку з відсутністю можливості визначити родинний зв`язок ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , а також не можливістю визначити обов`язкову частку ОСОБА_1 у всьому спадковому майні. Судом задоволені позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в частині встановлення факту родинних відносин, що надалі не перешкоджає в одержанні свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 в цій частині позову.

Враховуючи вищевикладене та надані докази в їх сукупності та те, що у позивача ОСОБА_1 не існує перешкод для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання за ними права власності на обов`язкову частку .

Позовні вимоги позивача ОСОБА_3 в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 , задоволенню не підлягають оскільки є незаконними та суперечать діючому законодавству.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порядку ст. 141 ЦПК України, в порядку відшкодування судових витрат з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 454 грн.

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, ст. ст. 15, 16, 315, 1216, 1218, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 51, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 ), третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Наталія Миколаївна ( 49070, м. Дніпро, Січеславська Набережна,15-а, каб.305), про встановлення факту родинних відносин та визначення частки спадкового майна задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині позову відмовити.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Наталія Миколаївна, про становлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 )на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) судовий збір у розмірі 454 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 15.09.2022 року.

Суддя Л.П. Слюсар