Справа № 191/3185/21
Провадження № 2/191/1039/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді -Костеленко Я.Ю.,

за участю секретаря - Куцевол Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Позов обґрунтовано тим, що 06.08.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №МL-302/269/2007, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 50 764,00 доларів США.

Також 06.08.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № РL-302/268/2007, за умовами якого боржник отримав кредит у розмірі 9 000,00 гривень.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 06.08.2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №SR- 302/269/2007.

У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.10.2010 року у цивільній справі №2-886/10, яке набрало законної сили 12.10.2010 , позов було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитними договорами №ML-302/269/2007 від 06.08.2007 року та №PL-302/269/2007 від 06.08.2007 року у сумі 505 695,44 грн.

12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно умов якого банк відступив, а позивач прийняв право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитними договорами №МL-302/269/2007 від 06.08.2007 та PL-302/269/2007 від 06.08.2007. Таким чином до позивача перейшли всі права Акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачів.

Ухвалою суду від 22.01.2019 року було замінено стягувана Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» () на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» () у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів (та їх дублікатів), виданих за рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2010 року по цивільній справі №2-1009/10.

Вищевказане рішення суду фактично не виконано. Згідно довідок №177, №178 про залишок заборгованості, станом на 17.09.2021 заборгованість за кредитним договором №ML-302/269/2007 від 06.08.2007 року становить 493 573,43 грн., за кредитним договором №PL-302/269/2007 від 06.08.2007 становить 12 122,00 грн., а всього 505 695,43 грн.

У зв`язку з невиконанням вищевказаного судового рішення позивач нарахував інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у сумі 150 022,89 грн. за останні 3 роки, що передували зверненню до суду. Зокрема: інфляційні втрати становлять 104 468,74 грн. (за період з 20.09.2018 року по 20.09.2021 року); заборгованість по 3% річних становить 45 554,15 грн. (за період з 20.09.2018 року по 20.09.2021 року); всього: 150 022,89 грн.

Просять стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» () інфляційні втрати та 3% річних у загальній сумі 150 022,89 грн. (з яких: інфляційні втрати за період з 20.09.2018 року по 20.09.2021 -104 468,74 грн., 3% річних за період з 20.09.2018 по 20.09.2021 -45 554,15 грн. Відповідно до ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України нараховувати 3% річних на залишок заборгованості за правилами, визначеними у мотивувальній частині рішення суду та солідарно стягнути їх з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» () за період, починаючи з дати ухвалення остаточного рішення суду до моменту повного виконання рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.10.2010 року у цивільній справі №2-886/10, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, та стягнути судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.03.2022 у справі № 2-886/10 встановлено наступні факти, що не підлягають доказуванню в силу ст. 82 ЦПК України.

Так, виконавчий лист перебував на виконанні у ВДВС Синельниківського МУЮ Дніпропетровської області. 24.11.2011 у виконавчому провадженні №26437035 державним виконавцем винесена постанова про завершення виконавчого провадження на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»(відсутність у боржника майна). Встановлено строк для повторного пред`явлення до виконання -до 24.11.2012 року.

25.12.2012у виконавчому провадженні №33017143 державним виконавцем винесена постанова про завершення виконавчого провадження на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»(відсутність у боржника майна). Встановлено строк для повторного пред`явлення до виконання -до 25.12.2013.

25.11.2013у виконавчому провадженні №36901697 державним виконавцем винесена постанова про завершення виконавчого провадження на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»(відсутність у боржника майна). Виконавчийдокумент повернуто стягувачу. Встановлено строк для повторного пред`явлення до виконання -до 25.11.2014 .

Відповідно до довідок Соборного ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області №1019/21 та №1018/21 від 16.04.2018 року виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 станом на 16.04.2018 рік на виконання не надходили та на виконанні не перебувають.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.03.2022 було скасовано ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.08.2018 у цивільній справі № 2-886/10, та відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «ОТП Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.10.2010 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Отже з урахуванням викладеного у стягувача після 25.11.2014 сплинув строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Також вважає позов необґрунтованим з тих підстав, що зурахуванням строку закінчення кредитного договору 01.10.2010 р. у зв`язку з рішенням суду у справі 2-886/10 вимога позивача про стягнення 3% відсотків річних на підставі ст.625 ЦК України є незаконна, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У судове засідання представник позивача Носач Т.О не з`явилась, але надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, надала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності. У задоволенні позову просила відмовити

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне.

Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML-302/269/2007 від 06.08.2007 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 50764,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 06.08.2023 року, зі сплатою фіксованого відсотку в розмірі 4,99 % річних + FIDR (а.с.10-13).

Також 06.08.2007 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № РL-302/268/2007 за умовами якого боржник отримав кредит у розмірі 9 000,00 гривень (а.с.14-17).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено договір поруки № SR-302/269/2007 від 06.08.2007, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобов`язалась відповідати в повному обсязі за належне виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 (а.с.18).

12.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги, в тому числі за Кредитним договором № МL-302/269/2007 від 06.08.2007 року та PL-302/269/2007 від 06.08.2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .

Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику обумовлену договором суму грошових коштів.

Відповідач ОСОБА_1 скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав в результаті чого виникла заборгованість та у 2010 році ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2010 року по справі №2-886/10 було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість в розмірі 505 695,44 грн., судовий збір у розмірі 1700,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 12.10.2010 року (а.с.32-34).

На підставі вказаного рішення суду Синельниківським міськрайонним судом від 01.10.2010 року по справі №2-886/10 було видано відповідні виконавчі листи.

В серпні 2018 ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 28.08.2018 було задоволено заяву ПАТ «ОТП Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів.

Однак, постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.03.2022 ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.08.2018скасовано. У задоволенні заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк») про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів по справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК Українинарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплаті кредиторові.

Таким чином, доводи відповідача щодо неправомірності нарахування 3% річних на суму боргу після закінчення строку дії договору не ґрунтуються на нормах правах.

В той же час , відповідач у відзиві вказує, що вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання заявлені зі спливом строку позовної давності, тому у їх задоволенні слід відмовити.

Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність -це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки.

За ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Положеннями ст. 262 ЦК України регламентовано, що заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги.

В даному випадку існує рішення суду про стягнення з відповідачів основної заборгованості. Виконавчий лист перебував на виконанні у ВДВС.

Після 25.11.2014 виконавчий лист не був пред`явлений позивачем до виконання, а у поновленні строку на його пред`явлення та видачу дубліката виконавчого листа судом було відмовлено.

Отже у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» після 25.11.2014 сплинув строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання. З позовом про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання до відповідачів ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся лише 30.09.2021.

За вказаних обставин, суд приймає до уваги заяву відповідачки про застосування строку позовної давності та вважає необхідним у задоволенні позову відмовити.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судові витрати з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 19, 28, 184,263 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я. Ю. Костеленко