Дата документу 15.02.2022
Справа № 334/6751/20
Провадження № 2/334/222/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.

при секретарі Алєйніковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кравцова Олександра Олександровича, Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитра Юрійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кравцова Олександра Олександровича, Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитра Юрійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позов обґрунтований наступним.

Між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» ЄДРПОУ 143593 19 та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № R0В від 05.08.2013 року, згідно якого банк надав кредиту розмірі 45000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2014 року по цивільній справі № 334/6697/14-ц провадження № 2/334/2535/14 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд встановив позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № R0В від 05.08.2013 року.

Але виконавче провадження так і не було відкрито впродовж трьох років, до 02.12.2017 року.

Через 6 років (шість років) після рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя було отримано повідомлення від 29.01.2019 року про відступлення права вимоги по кредитному договору №R0В від 05.08.2013 від ПАТ «ВТБ Банк» до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» відступлено ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на підставі договору факторингу № 29/01/19-1.

ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова Олександра Олександровича про Відкриття виконавчого напису 30.04.2020 року, але приватному нотаріусу Наказом МЮ України від 22.01.2020, 211/5, РРП було анульовано доступ до державних реєстрів.

Маючи вже три місяці анульований доступ до державних реєстрів, приватний нотаріус Кравцов О.О. якось зміг протизаконно видати виконавчий напис через три місяці заборони займатися нотаріальною дією Міністерством юстиції України.

Далі приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович, маючи доступ до державних даних, умисно знаючи, що виконавчий напис недійсний, бо відсутні були права у приватного нотаріуса його видавати, відкрив виконавче провадження, чим вже він порушив закон. А також порушив ще один закон, а саме виконавче провадження підлягає закінченню в разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії банку, котра у ПАТ «ВТБ Банк» була відкликана від 18.12.2018 року на підставі ліквідації банку.

У зв`язку із цією шахрайською змовою групи осіб рахунки позивача були заблоковані, чим спричинено матеріальні збитки та моральні страждання.

Відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем порушено ч.1 п. 7 ст.2 ЗУ «Про виконавче провадження», де встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням розумності строків виконавчого провадження.

Згідно рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2014 року по цивільній справі № 334/6697/14-ц провадження № 2/334/-535 14 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, виконавче провадження мало буди відкрито впродовж трьох років, а саме до 02.12.2017 року, ч.1 п.2 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, а саме: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом, ч.4 п.6 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», де зазначено, що виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону. А саме порушено ч.1 п.1 та п.З ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», де зазначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувана про примусове виконання рішення або якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Виконавець не розпочав примусове виконання рішення впродовж трьох років, згідно рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2014 року по цивільній справі № 334/6697/14-ц провадження № 2/334/2535/14 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Приватний виконавець знав, що у банк, котрий видав кредит, введено тимчасову адміністрацію, та прийнято рішення про відкликання ліцензії і що потрібно повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що виконавчий документ не підлягає виконанню, бо порушує декілька законів, а відкривши виконавче провадження приватний виконавець спричинив блокування рахунку позивача в банку Приватбанк.

Позивач вказує на спричинення йому матеріальної та моральної шкоди приватним виконавцем та кредитором.

Просить визнати виконавчий напис нотаріуса № 1355 від 30.04.2020 року, таким, що не підлягає виконанню, зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 62337461, відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса №1355 на кредитному договорі № R0В від 05.08.2013 року вчиненого 30 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим Олександром Олександровичем, по заборгованості за кредитним договором R0В від 05.08.2013 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «ВТБ Банк» ., стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Прайм Альянс» суму матеріальної та моральної шкоди, на загальну суму у розмірі 69 925,93 грн., стягнути з приватного виконавця Проценко Дмитро Юрійовича виконавчого округу Запорізької області, загальну суму матеріальної та моральної шкоди у розмірі 69 925,93 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Надала заяву про слухання справи за її відсутності.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Надав відзив, відповідно до якого позовні вимоги не визнав. 27.08.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №270815нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло право нового кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором R0В від 05.08.2013 року.

29.01.2019року ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу «29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором R0В від 05.08.2013 року.

1 березня 2019 року відповідачем направляло позивачу про відступлення права вимоги та вимогу про погашення заборгованості.

У подальшому від подач звернувся до приватного нотаріусу по вчинення виконавчого напису стосовно стягнення заборгованості з позивачки.

Позивачем не доведено факту порушень його прав з боку приватного виконавця. Вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди є необґрунтованими.

Просили відмовити у задоволенні позовних вимог та слухати справу за відсутності представника відповідача.

Відповідач Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцова Олександра Олександровича в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідач приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» ЄДРПОУ 143593 19 та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № R0В від 05.08.2013 року, згідно якого банк надав кредиту розмірі 45000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2014 року по цивільній справі № 334/6697/14-ц провадження № 2/334/2535/14 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд встановив позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № R0В від 05.08.2013 року.

Постановою приватного виконавця Проценка Д.Ю. ВП №62337461 від 15.0.2020 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №1355, виданого 30.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим Олександром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» суму боргу в розмірі 63569,03 грн.

Постановою від 15.06.2020 року приватним виконавцем стягнуто з боржника ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 6356,90 грн.

Постановою від 21.08.2020 року приватним виконавцем накладений арешт на грошові кошти на банківських рахунках ОСОБА_1

30.04.2020 року виданий виконавчий напис №1355 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим Олександром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» суму боргу в розмірі 63569,03 грн.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року в справі № 474/106/18 (провадження № 61-13847св19) зазначено, що "відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України "Про нотаріат", у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що "пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження".

Тому в частині вимог стосовно відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова Олександра Олександровича слід відмовити.

Згідно зі статтею 18 ЦК України, а також статями 87, 88 Закону України«Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.

Відповідно до статті 2-1 Закону України «Про нотаріат» наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (надалі Порядок).

Вчинення виконавчих написів регламентується главою 16 зазначеного Порядку.

Згідно п.3.1 Глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Отже, нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як "строк договору", так і "строк (термін) виконання зобов`язання" (статті 530, 631 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Статтею 253ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з кредитним договором кредит підлягає погашенню в термін до 5.08.2016 року.

Таким чином, нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням строку позовної давності, що відповідно до ст.ст.5, 49 Закону України «Про нотаріат», п.1 глави 13 розділу І, п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку є підставою для відмови у вчиненні виконавчого напису через те, що вчинення такої дії суперечить законодавству України, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди необхідно зазначити наступне.

Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтями 23, 1167 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може проявлятися, зокрема: в моральних переживаннях в зв`язку з порушенням права власності.

Як зазначено у п. 9 вказаної Постанови, Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Між тим, до істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Між тим, позивачем на виконання вказаних вимог законодавства не було надано суду належних доказів того, що їй було заподіяну матеріальну та моральну шкоду, не доведено причинно-наслідковий зв`язок між завданою позивачу шкодою та діями з боку відповідачів, що унеможливлює задоволення позову у цій частині.

Крім того, спір між сторонами виник через невиконання договірних зобов`язань, якими не передбачено відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 258-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кравцова Олександра Олександровича, Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитра Юрійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис від 30.04.2020 року №1355 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим Олександром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» суму боргу в розмірі 63569,03 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

В іншій частині вимог слід відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Гнатюк