У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 вересня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , подану в особі представника позивача ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДФАРМ», Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДФАРМ», Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

У контексті права на справедливий суд, визначеного ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя перевіряє чи подана вона з додержанням норм чинного законодавства, а саме статей 175-177 ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Стаття 177 ЦПК України встановлює, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI визначено об`єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, -у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Із позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено 2 (дві) позовні вимоги, а саме:

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДФАРМ», Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» матеріальну шкоду в розмірі 243 860,49 грн.;

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДФАРМ», Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що шкода завдана позивачу внаслідок вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Звертаючись до суду з позовом представник позивача зазначає , що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 2, 6 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Зміст наведеної статті не дозволяє дійти висновку, що від сплати судового збору звільняються позивачі у зв`язку із поданням ними позовів про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

А тому, згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору лише в частині стягнення заподіяної йому матеріальної шкоди.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи;

Зважаючи на викладене позивач звільнена від сплати судового збору за заявлені позовні вимоги в частині стягнення витрат на лікування.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц дійшов до висновку, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, яка визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Враховуючи вище викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір в дохід державного бюджету за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, як за позовну вимогу майнового характеру, у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 2481 гривні 00 копійок.

Тобто, при зверненні до суду позивач має сплатити судовий збір за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.

Таким чином, сплата судового збору згідно з вимогами Закону є обов`язковою.

Окрім того, слід зазначити, що із змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено 2 (дві) позовні вимоги, а саме:

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДФАРМ», Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» матеріальну шкоду в розмірі 243 860,49 грн.;

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДФАРМ», Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн.

Водночас позивачем не зазначено на чию користь слід стягнути вказані суми , а також не зазначено чи в солідарному порядку слід стягнути з відповідачів вказані суми, чи з кожного відповідача окремо.

Зважаючи на викладене , позивачу слід конкретизувати заявлені ним позовні вимоги.

У ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Слід зазначити, що дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду на предмет перевірки позову та долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження, призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на чому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, « .... де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без усунення наведених вище недоліків, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею до суду позовної заяви в новій редакції з врахуванням вимог ст. ст. 177, 175 ЦПК України та долучити документ на підтвердження сплати судового збору за заявлену позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.ч.1, 2ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 175, ст. 177, 258-260 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану в особі представника позивача ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДФАРМ», Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк, що не перевищує семи днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца