КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 362/5580/15 Головуючий у суді першої інстанції - Ковбель М.М
Номер провадження № 22-ц/824/6004/2022 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» про відшкодування шкоди завданої здоров`ю, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ПАТ «Київоблгаз» про відшкодування шкоди завданої здоров`ю

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він працював в ПАТ «Київоблгаз» Васильківська дільниця контролером відділу обліку газу.

Вказував, що 18 лютого 2015 року о 15 год. 30 хв. при виконанні трудових обов`язків йому було заподіяно працівником відповідача ОСОБА_3 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та незначну втрату працездатності, що кваліфіковано за частиною другою статті 125 КК України.

З метою відновлення здоров`я ним були понесені витрати на лікування в сумі 1789,86 грн. Крім того, відповідачем не оплачено йому витрати за листком непрацездатності в сумі 1006,50 грн.

Позивач вважає, що протиправними діями ОСОБА_3 йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, втраті нормальних життєвих зв`язків з оточуючим середовищем, рідними, близькими та співробітниками. Розмір моральної шкоди визначено в сумі 140 000 грн.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь шкоду, заподіяну здоров`ю в сумі 2 796,36 грн, а також 140 000 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, а всього 142 796,36 грн.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 неодноразово звертався із заяви про відвід головуючого судді та 10 грудня 2021 року ним було заявлено черговий відвід судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Ковбелю М.М. в порядку ст. 36 ЦПК України, яку позивач мотивував тим, що на його думку головуючий суддя зацікавлений в розгляді даної справи, що викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

ОСОБА_1 вказував, що суддею в порушення вимог ч. 4 ст. 51, 55 ЦПК України не було замінено неналежного відповідача ПАТ «Київоблгаз» на належного АТ «Оператор газорозподільних системи «Київоблгаз», не проводяться відкриті судові засідання, на вимогу позивача не надавалось йому повісток на наступні судові засідання.

Вважає, що суддя навмисно допускає порушення норм процесуального права, зокрема уникає гласності судового процесу, формує перекручені обставини справи, допускає неповне з`ясування обставин справи та не допускає змагальності сторін.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2021 року визнано подану заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді зловживанням процесуальними правами. Застосовано до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді попередження. Заяву про відвід головуючого судді Ковбеля М.М. залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої останній зазначає, що постановою Верховного Суду України від 26 червня 2019 року у даній справі було скасовано рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог та передано справу для нового розгляду до суду першої інстанції.

Так, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2019 року дану справу прийнято до провадження судді Ковбеля М.М. та без поважних причин триває розгляд, судом досі не було постановлено рішення по суті.

Крім того, апелянт наголошує, що 29 листопада 2019 року він звернувся до суду із заявою про заміну неналежного відповідача ОСОБА_2 , якого було безпідставно залучено до участі у справі та залучено співвідповідача ПАТ «Київоблгаз», проте недотримано положення ст. 51, 55 ЦПК України.

Посилається на те, що попередні його заяви про відвід судді були необґрунтовано відхилені, а тому він вимушений звертатись із ними повторно.

Апелянт вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 145 ЦПК України попередження, як захід процесуального примусу застосовується лише до учасників судового процесу та інших осіб, присутніх у судовому засіданні за порушення порядку під час судового засідання або невиконання розпоряджень головуючого.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися і заяв про відкладення розгляду справи з підстав поважності не неявки не подали, тому суд апеляційної інстанції з врахуванням положень с ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянув вказану справі у відсутність сторін по справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово звертався із заяви про відвід головуючого судді у справі Ковбеля М.М., а саме: 02 листопада 2021 року, 23 листопада 2021 року з підстав, які викладені, зокрема, у заявах про відвід.

Встановлено, що ухвалами Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада, 16 листопада, 23 листопада, 25 листопада 2021 року вказані заяви про відвід були визнані необґрунтованими, а в їх задоволенні було відмовлено (а.с.19, 29, 38, 42).

10 грудня 2021 року ОСОБА_1 втретє подав заяву про відвід судді Ковбелю М.М., яка є аналогічного змісту попереднім двом заявам про відвід судді, які були розглянуті судом у відповідності до норм ЦПК України та визнанні необґрунтованими.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2021 року втретє подану ОСОБА_1 заяву про відвід залишено без розгляду.

Залишаючи усну заяву ОСОБА_1 про відвід судді без розгляду із застосуванням заходів процесуального примусу, суддя першої інстанції виходив із того, що обставини, які викладені в поданій усній заяві про відвід не мають жодного відношення до розгляду даної цивільної справи та є необґрунтованим, оскільки позивачем вказано, проте не надано доказів на підтвердження зацікавленості, упередженості, необ`єктивності судді при розгляді даної справи. Крім того, суду не надано доказів про негативне або інше відмінне ставлення головуючого судді до позивача, а з урахуванням попереднього рішення про залишення аналогічної заяви без розгляду з підстав зловживання процесуальними правами, застосовано процесуальний примус у вигляді - попередження.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спеціальним правом учасника справи є право подати відповідно до частини другої статті 39 ЦПК України заяву про відвід судді з підстав, зазначених у статтях 36, 37 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 37 ЦПК України передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Вирішуючи питання про відвід суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що викладені в поданій усній заяві про відвід доводи не мають жодного відношення до розгляду даної цивільної справи та є необґрунтованим, оскільки позивачем вказано, проте не надано доказів на підтвердження зацікавленості, упередженості, необ`єктивності судді при розгляді даної справи.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду із заявами про відвід судді Ковбеля М.М. з підстав того, що суддя є зацікавленим у розгляді даної справи, крім того, ним порушено норми процесуального законодавства, зокрема щодо порушення процесуального порядку розгляду вказаної справи.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви про відвід без розгляду.

Відповідно до п.11 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правам.

Згідно п.5 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За умовами ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, з`явлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Встановивши, що позивач неодноразово заявляв безпідставні клопотання про відвід головуючого судді Ковбелю М.М., суд дійшов обґрунтованого висновку про зловживання ним процесуальними правами, оскільки зазначені обставини штучно ускладнюють цивільний процес та перешкоджають вирішенню спору, який тривалий час не знаходить свого вирішення.

Як свідчать матеріали, вказана цивільна справа перебуває у проваджені суду першої інстанції з 2015 року, у ній неодноразово змінювався головуючий суддя й у зв`язку із поданими позивачем заявами про заміну сторони відповідача у справі, про відводи, розгляд справи відкладався з причин дотримання передбаченої процесуальним законом процедури їх вирішення, що призводить до тяганини у розгляді справи.

У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені положеннями ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Згідно статті 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 144 ЦПК України, одним із заходів процесуального примусу є попередження.

З огляду на викладене, процесуальна поведінка ОСОБА_1 свідчить про безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи, що є зловживанням процесуальними правами в розумінні ст. 44 ЦПК України, а з урахуванням того, що судом у відповідності до норм процесуального законодавства подані ОСОБА_1 заяви про відвід судді Ковбеля М.М. вирішені, а втретє подана заява є аналогічного змісту попереднім заявам, тому суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення поданої заяви без розгляду.

З урахуванням викладеного, а також практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, колегія суддів вважає, що відповідачем не зазначено та не доведено будь-яких обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної цивільної справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв