справа № 361/5371/15-ц
провадження № 6/361/37/22
УХВАЛА

Іменем України

11 серпня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Лебідя В.Ю., Панек А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль, ОСОБА_1 про заміну сторони,

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал (далі ТОВ Вердикт Капітал або Товариство) звернулося до суду із заявою, у якій просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль (далі Банк або ПАТ Райффайзен Банк Аваль ) на його правонаступника ТОВ Вердикт Капітал у цивільній справі № 361/5371/15-ц за позовом ПАТ Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 014/2547/73/43141 від 16 серпня 2006 року, посилаючись на те, що 02 серпня 2019 року між Банком і Публічним акціонерним товариством Оксі Банк (далі ПАТ Оксі Банк) укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-16, за умовами якого ПАТ Оксі Банк набуло права вимоги за договорами кредиту, у тому числі грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за вказаним вище кредитним договором. Також 02 серпня 2019 року між ПАТ Оксі Банк і ТОВ Вердикт Капітал був укладений договір факторингу, за умовами якого ТОВ Вердикт Капітал набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 014/2547/73/43141 від 16 серпня 2006 року.

Представник заявника ТОВ Вердикт Капітал Іжаковський О.В. у судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві просив суд розглянути справу за його відсутності та вимоги заяви задовольнити.

Представник заінтересованої особи ПАТ Райффайзен Банк Аваль Салтиков С.С. до суду не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд проводити розгляд справи за його відсутності та задовольнити заяву про заміну сторони стягувача.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що проти заміни сторони стягувача він не заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2015 року, ухваленим у цивільній справі № 361/5371/15-ц, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль заборгованість за кредитним договором № 014/2547/73/43141 від 16 серпня 2006 року в розмірі 4329 доларів США 81 цент, що за курсом Національного банку України станом на 05 червня 2015 року складає 90985 грн. 38 коп., та 21920 грн. 45 коп., з яких: 4044,69 доларів США заборгованість за кредитом, 285,12 доларів США заборгованість по процентам, 21920 грн. 45 коп. пеня, та судовий збір у розмірі 1129 грн. 06 коп.

19 січня 2016 року судом у вказаній справі стягувачу ПАТ Райффайзен Банк Аваль було направлено виконавчі листи.

02 серпня 2019 року між ПАТ Райффайзен Банк Аваль та АТ Оксі Банк укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-16, відповідно до умов якого Банк відступив АТ Оксі Банк право вимоги стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором № 014/2547/73/43141 від 16 серпня 2006 року, що підтверджується попереднім реєстром боржників до договору відступлення права вимоги.

Того ж дня, 02 серпня 2019 року, між АТ Оксі Банк і ТОВ Вердикт Капітал було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого АТ Оксі Банк відступило Товариству право вимоги стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 014/2547/73/43141 від 16 серпня 2006 року, що підтверджується попереднім реєстром боржників до вказаного договору, копією листа АТ Оксі Банк за вих. № 2802/17 від 02 серпня 2019 року, копією листа ТОВ Вердикт Капітал за вих. № 1612-08/19 від 02 серпня 2019 року, копією платіжного доручення № 2 від 02 серпня 2019 року.

За змістом положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, кожному гарантовано право на звернення до суду, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини як джерела права виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду (справа Горнсбі проти Греції, рішення від 19 березня 1997 року, п. 40).

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства.

У ч. 1 ст. 1291 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 ЦПК України обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно із п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень.

У ч. ч. 1, 2 ст. 15 цього ж Закону встановлено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 висловив правову позицію та зазначив, що виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, від 25 квітня 2018 року у справі № 2-н-148/09, від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, та її заміна новим кредитором (правонаступником).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Виходячи з наведеного вище, враховуючи те, що за умовами договору про відступлення права вимоги від 02 серпня 2019 року ТОВ Вердикт капітал набуло права вимоги стягнення із боржника ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором № 014/2547/73/43141 від 16 серпня 2006 року, боржник ОСОБА_1 не заперечує щодо заміни сторони стягувача, суд дійшов висновку, що заява Товариства про заміну сторони стягувача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 259, 260, 442, 446 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал () у цивільній справі № 361/5371/15-ц про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.