Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/867/20
Провадження № 6/553/59/2022
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Лунич Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за поданням державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Подільського відділу Державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Жмурко С.С. звернувся до Ленінського районного суду м.Полтави із згаданим поданням, в якому прохає тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання останнім зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням (виконавчий лист №553/867/20 виданий 03.09.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 28886,51 грн).

За посиланням заявника боржником рішення суду на даний час не виконано, декларацію про доходи і майно не подано, будь-яких дій, спрямованих на погашення боргу за виконавчим документом не вжито. Зазначаючи про ухилення боржника від виконання судового рішення, державний виконавець прохає тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон. Одночасно у внесеному поданні ОСОБА_3 прохає провести судовий розгляд без участі представника Подільського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві.

У відповідності до ст.441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Перевіривши внесене подання та додані державним виконавцем до нього матеріали, суд наголошує про наступне.

Як визначено ч.1 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч.3 ст.441 ЦПК України).

В обґрунтування подання, державним виконавцем було надано суду заяву ОСОБА_2 про примусове виконання рішення, постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №69070769 та копію відповідного виконавчого листа, згідно з якими головним державним виконавцем Подільського ВДВС Жмурком С.С. за постановою від 20.05.2022, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №553/867/20 виданого 03.09.2021 Ленінським районним судом м.Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 28886,51 грн (а.с.4-6).

Постановами державного виконавця від 06.06.2022, 01.07.2022 було накладено арешт на грошові кошти боржника в межах суми звернення до стягнення та на все нерухоме і рухоме майно, що належить боржнику.

Також до подання надано акт державного виконавця від 30.06.2022, згідно з яким було здійснено вихід з метою перевірки майнового стану боржника за адресою: АДРЕСА_1 , проте двері квартири ніхто не відчинив.

Виходячи із змісту подання копію постанови про відкриття провадження було направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням за вих.№13176 від 20.05.2022, яка повернулась без вручення з відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання, на підтвердження чого приєднано копію рекомендованого повідомлення.

Вивчивши подання, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає подання державного виконавця таким, що задоволенню не підлягає.

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України передбачені ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Так, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, однією з законним підставам для обмеження у праві виїзду за межі України є факт ухилення особи від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Такий факт ухилення боржника має об`єктивно підтверджуватись сукупністю доказів, які зібрані державним виконавцем в ході здійснення виконавчого провадження та відповідно надані суду, для прийняття процесуального рішення.

За змістом внесеного поданням, головним державним виконавцем Жмурко С.С. було заначено про коло зібраних доказів щодо боржника, таких як відповіді на запити з Пенсійного фонду, відповіді з ДФС щодо джерел отримання доходу, інформаційних довідок про право власності, зареєстровані транспортні засоби тощо. Проте, копії таких документів до подання приєднані не були. Відомостей про здійснення викликів божника та їх отримання також суду не надано.

Суду не було надано відомості про те, чи вживались державним виконавцем заходи для встановлення фактичного місця проживання боржника, докази того, що боржник має намір виїхати за кордон матеріали не містять.

За таких обставин, суд вважає факт ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань за судовим рішенням не доведеним, а наявність лише самої заборгованості не є свідченням умисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих державним виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Згідно ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

З наведених вище підстав суд вважає подання не обґрунтованим та приходить висновку про відмову у застосуванні до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги. В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих