Провадження №2/359/1194/2022
29 квітня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Журавського В.В.
при секретарі Алфімовій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей та сім`ї Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
І. Короткий зміст позовних вимог.
В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що є вона власником домоволодіння АДРЕСА_1 . У вказаному житловому будинку зареєстровані як за місцем проживання відповідачі: ОСОБА_4 , яка доводиться позивачу дочкою, ОСОБА_2 , онука позивача, а також малолітня ОСОБА_3 , правнучка позивача. Понад три роки відповідачі не проживають за адресою свого зареєстрованого місця проживання. Натомість ОСОБА_2 разом з чоловіком ОСОБА_5 та дочкою ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_2 . В той же час ОСОБА_4 проживає у власній квартирі АДРЕСА_3 . Наявність факту реєстрації відповідачів в житловому будинку порушує право позивача у вільному користуванні своїм майном, крім цього, відповідачі не приймають участі в оплаті житлово-комунальних послуг та утриманні будинку. Тому ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 , малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
ІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.33-34).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи було залучено службу у дітей та сім`ї Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області як правонаступника служби у справах сім`ї та дітей Бориспільської РДА (а.с.42-43).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.55).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України.
ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_2 , яка діє від власного імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзив на позов не надали. Про поважні причини, які перешкодили з`явитися у судове засідання, суд не повідомили.
Представник третьої особи Берліна О. у судове засідання не з`явилась. Натомість направила до суду заяву, якою при вирішенні спору поклалась на розсуд суду, а розгляд справи просила проводити за відсутності представника служби у справах дітей та сім`ї Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області.
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування будинку від 18 лютого 1993 року, посвідченого секретарем виконкому Вишеньківської сільської ради народних депутатів Яременко О.І., зареєстрованого в реєстрі за №10 (а.с.5-6), копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15 лютого 2008 року (а.с.7), Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.8-9).
На підставі рішення Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області №2083-68-УІ від 27 серпня 2015 року вул. Горького перейменовано на вул. Козацьку (а.с.10).
В даному будинку зареєстровано місце проживання ОСОБА_4 , яка є дочкою позивача, а також ОСОБА_2 , онуки позивача, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правнучки позивача, згідно довідки (виписки з погосподарської книги про склад сім`ї) від 21 вересня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.11).
V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.
а. норми матеріального права.
Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
У відповідності з положенням ч.1 ст.156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За змістом ч.2 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
Відповідно ч.2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
У відповідності до ст.11 СК України кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст.18 СК України держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.
У відповідності до положення ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ст.41 Конституції України та ст.317 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.33 постанови №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором.
б. норми процесуального права.
За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
Звертаючись до суду з даним позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, позивач вказала, що ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_3 без поважних причин не проживають у спірному житловому будинку.
Так, за змістом актів №66 від 21 вересня 2021 року, №11 від 07 лютого 2022 року складених комісією Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично не проживають за даною адресою.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що вона є сусідкою позивача та добре знайома з нею. Свідку відомо про те, що дочка позивача ОСОБА_4 вийшла заміж та переїхала до чоловіка. На даний час в будинку АДРЕСА_1 проживає дочка позивача ОСОБА_8 разом з своїм чоловіком. Саме вони сплачують житлово-комунальні послуги. В останнє свідок бачила відповідачів близько 5-7 років тому та місце їх проживання їй невідоме.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона також є сусідкою позивача. Тому їй відомо про те, що ОСОБА_4 вийшла заміж, у неї народилась дочка ОСОБА_2 , а в останньої народилась дочка ОСОБА_3 , яка доводиться позивачу правнучкою. Відповідачі не проживають у будинку, який належить позивачу, приблизно протягом п`яти років та фактичне їх місце проживання свідку невідоме.
Таким чином, відповідачі за власним бажанням, без поважних причин не проживають в спірному будинку понад один рік, будь-яких спроб для вселення до вказаного житлового приміщення не робили, спірним житлом не цікавляться, участі у витратах по його утриманню не приймають, зокрема не сплачують житлово-комунальні послуги.
Тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 втратили право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .
Крім цього, суд звертає увагу на те, що на даний час ОСОБА_2 не досягнула 14-річного віку, зважаючи на це, вона не вправі самостійно обирати собі місце проживання.
Водночас згідно вищевказаних актів обстеження житлово-побутових умов малолітня ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає.
З огляду на викладені обставини в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому пред`явлений позов слід задовольнити.
До вказаного висновку, суд приходить також враховуючи те, що права малолітньої ОСОБА_3 не будуть порушені, з огляду на те, що на даний час вона постійно проживає разом зі своєю матір`ю.
VІІ. Висновки суду.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З квитанції (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 908 гривень. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому суд приходить до висновку, що з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивача витрати на оплату судового збору у розмірі по 454 гривні з кожної.
На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», ч.4 ст.9, ч.1 ст.156 ЖК Української РСР, ст.11 СК України, ч.1 ст.15, ч.1 ст.16, ч.ч.1-3 ст.29, ст.317, ч.1 ст.319, ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривень.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного заочного рішення суду - 06 травня 2022 року.
Суддя підпис
З оригіналом згідно:
Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський