Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2022 Справа №607/9342/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Стельмащука П.Я., за участі секретаря судового засідання Бойко А.О., розглянувши у місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Квятковського Дмитра Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Варивода Дмитро Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Квятковський Д.В. звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса №38 від 20.01.2021.

В обґрунтування позову зазначає, що 20.01.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим С.Д. вчинено виконавчий напис №38 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №425/2006-МК від 27.06.2006, укладеним між ним та ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», у розмірі 506 418,37 грн. станом на 24.11.2020, з яких: 200 057,83 грн. - заборгованість за кредитом; 289 747,96 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 16 612,58 грн. - заборгованість за штрафними санкціями. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Вариводою Д.В. 15.11.2021 відкрито виконавче провадження. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає до виконання, оскільки нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, так як на виконання рішення суду від 25.09.2008 позивач сплатив всю заборгованість. Виконавчий напис вчинений нотаріусом всупереч вимог Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого Постановою КМУ №1172 від 29 червня 1999 року та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, зокрема і нотаріально посвідченого кредитного договору. Також нотаріус не пересвідчився чи було отримано боржником вимогу про усунення порушень виконання кредитного договору та чи сплив 30 денний термін з дня отримання. Позивач не визнає та не погоджується із сумою заборгованості, зазначеною у виконавчому написі, що свідчить про те, що на момент його вчинення заборгованість була спірною. Таким чином, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Ухвалою судді від 26.07.2022 відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач 27.07.2022 отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, та у встановлений судом строк відповідачем відзиву не надано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Треті особи своїм правом надати письмові пояснення щодо позову не скористалися.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, керуючись наступним.

27.06.2006 між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» було укладено Кредитний договір №425/2006-МК, згідно умов якого банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 20 000 дол. США на споживчі потреби строком по 21.06.2010 включно зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 14,5% річних, що обчислюються виходячи з 360 днів у році.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.04.2015 у справі №607/23352/13-ц у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №425/2006-МК від 27.06.2006 року відмовлено, оскільки рішенням суду від 25.09.2008 року з боржника ОСОБА_1 у зв`язку з неналежним виконанням кредитних зобов`язань, достроково стягнуто кошти (тіло кредиту, відсотки та штрафні санкції) в рахунок погашення позики по кредитному договору №425/2006-МК від 27.06.2006 року, ухвалою суду від 12.10.2009 року, яка стягувачем не оскаржувалася, боржникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано розстрочку виконання вказаного рішення суду та боржниками дані кошти сплачені, а державним виконавцем винесено постанову від 31.03.2011 року про закінчення виконавчого провадження, при цьому представником позивача не надано доказів законності нарахування заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 11.06.2015 рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.04.2015 у справі №607/23352/13-ц залишено без змін.

20.01.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим Станіславом Давидовичем вчинено виконавчий напис за номером в реєстрі 38 про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №425/2006-МК від 27.06.2006, укладеного ним із Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого на підставі Договору про відступлення прав вимоги №б/н, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В. за №285 від 26.08.2020, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс».

Заборгованість стягується за період, що утворилася станом на 24.11.2020 у розмірі: 200 057,83 грн. - заборгованість за кредитом; 289 747,96 - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 16 612,58 грн. - заборгованість за штрафними санкціями. Загальна сума заборгованості становить 506 418,37 грн.

На підставі оспорюваного виконавчого напису, 15.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Вариводою Д.В. відкрито виконавче провадження ВП №67529617.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 Постанови від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17.

За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис вчинено після набрання законної сили вказаним вище судовим рішенням про скасування положень, на підставі яких його було вчинено, а саме пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Кредитний договір №425/2006-МК від 27.06.2006 укладений між позивачем та ВАТ КБ «Надра», на виконання якого нотаріусом вчинено виконавчий напис не був нотаріально посвідчений, що відповідачем не спростовано, а тому не відповідав вимогам Переліку.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17 та постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі №172/1652/18.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду справи №916/3006/17, які викладено у постанові від 02 липня 2019 року, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Суд встановив, що вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося на підставі звернення ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» до приватного нотаріуса з недотриманням вимог щодо переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

З матеріалів справи не вбачається, що приватному нотаріусу при подачі заяви про вчинення виконавчого напису стягувачем було надано детальний розрахунок заборгованості в контексті зі строками її погашення та первинного бухгалтерського документа, який би підтвердив видачу боржнику спірної суми боргу (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед товариством, яка зазначена у написі, є безспірним.

Також на увагу заслуговують доводи позивача стосовно не перевірки нотаріусом наявності повідомлення боржника про усунення порушень кредитного договору.

Так, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

У постанові від 13 жовтня 2021 року по справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису, про що зазначає у своїй постанові від 10 листопада 2021 року у справі №758/14854/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду.

Відтак, судом встановлено, що нотаріус не мав належних і достатніх підстав вважати, що вимоги стягувача і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис, є безспірними.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. У виниклому спорі заборгованість ОСОБА_1 є спірною.

Зазначені обставини в сукупності вказують на те, що позовні вимоги є підставними, порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим С.Д. 20.01.2021 за реєстровим номером 38 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» грошових коштів в сумі 506 418,37 гривень таким, що не підлягає виконанню.

В силу вимог статті 141 ЦПК України з відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 992,40 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 15, 16, 81, 89, 141, 142, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Квятковського Дмитра Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Варивода Дмитро Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 21.01.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим Станіславом Давидовичем за реєстровим номером 38 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» грошових коштів в сумі 506 418,37 гривень таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 992,40 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», код ЄДРПОУ - 40340222, місцезнаходження - пров. Ковальський, 19, офіс 147, м. Київ.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, місцезнаходження - пров. Короленка, 19, м. Харків.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Варивода Дмитро Васильович, місцезнаходження - вул. Живова, 32А/23, м. Тернопіль.

Повний текст рішення виготовлено 24.10.2022.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук