КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: №22-ц/824/7072/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м. Київ

Справа № 757/3650/22-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року, постановлену у складі судді Підпалого В.В., про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ Коллекшн», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид Сергій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Журид С.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 174164 від 15.06.2021 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року у задоволенні заяви позивача відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та винести нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в даному випадку існує необхідність у забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується в судовому порядку, оскільки у разі не вжиття таких заходів всі грошові кошти буде списано з банківських рахунків позивача в рахунок погашення заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса Остапенка Є.М., який позивач вважає таким, що не підлягає виконанню і повернути грошові кошти буде важче, адже потрібно буде ініціювати новий судовий процес. На сьогоднішній день із заробітної плати позивача стягується двадцять відсотків щомісячно і за час судового розгляду можливо буде стягнено всю суму.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 25 січня 2022 року, суд першої інстанції виходив з того, що заява позивача не містить належного обґрунтування припущення та обставин, про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

З виділених матеріалів справи вбачається, що предметом позову є визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 174165 від 15 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості в сумі 4643 грн.

Отже, позивач оспорює в судовому порядку виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 15 червня 2021 року № 174165.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому законом передбачена можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Крім того, в даній справі підлягає застосуванню така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до кожного конкретного випадку. При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З виділених матеріалів справи вбачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид С.М. перебуває виконавчий напис № 174165, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості в сумі 4643 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид С.М. від 13 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження № 67872179 з виконання виконавчого напису № 174165 від 15 червня 2021 року.

За таких обставин, враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за вказаним виконавчим написом пов`язане з розглядом даної справи і виконанням можливого рішення за результатами її розгляду та є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 174165 від 15 червня 2021 року.

Враховуючи те, що приватним виконавцем виконавчого кругу міста Києва Журид С.М. відкрито виконавче провадження за оспорюваним виконавчим написом, в рамках якого здійснюються виконавчі дії, необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, що свідчить про наявність підстав вважати, що існує ризик подальшого стягнення, що унеможливить виконання рішення у даній справі, що в силу положень ст. 149-153 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачем викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі невжиття таких заходів, а зазначені позивачем підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами, вид забезпечення позову обрано відповідно до п.п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

У заяві про забезпечення позову вказано як причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, як це передбачено ст. 151 ЦПК України.

Отже, оскільки цивільним законодавством прямо передбачено право боржника на оскарження в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса та можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову (п.п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України), то посилання суду першої інстанції на відсутність у заяві належного обґрунтування припущення та обставин, про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення, є помилковими.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів сторін по справі, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення заяви та застосування заходів забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 174165 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 15 червня 2021 року, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» заборгованості в сумі 4643 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при постановлені ухвали про забезпечення позову не були враховані вищевказані обставини справи, надані докази у підтвердження заяви про забезпечення позову, допущено порушення норм процесуального права, отже, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-379, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року - скасувати та прийняти постанову:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», треті особи: нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид Сергій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 174164 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, виданого 15 червня 2021 року, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість в сумі 4643 грн.

Постанова про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 роки.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», місцезнаходження: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, 7, офіс 26, .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду з підстав, визначених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 03 січня 2023 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.