Справа № 392/1075/17
Провадження № 2/392/485/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді Березія Ю.А.,

секретар Руда А.В.,

з участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Беспалової Н.О.,

представника відповідача адвоката Тулянцевої В.В.(в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, у якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 аліменти у розмірі відповідно по 1/4 частці заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, тобто у сукупному розмірі 3/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей.

Позов мотивовано тим, що сторони в період з 11 травня 2007 року і до 26 січня 2016 року проживали однією сім`єю в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей.

З 2014 року відповідач проживає окремо та не надає належної матеріальної допомоги на дітей.

26 січня 2016 року рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області шлюб розірвано.

Позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей.

24 липня 2017 року ухвалою судді відкрито провадження у справі (а.с. 20).

У відзиві від 1.11.2022 року відповідач ОСОБА_2 визнав частково пред`явлений позов, у частині стягнення на неповнолітніх дітей аліментів у розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до повноліття старшої дитини, а потім з відрахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (а.с. 129-130).

Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 травня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, який розірвано 26 січня 2016 року рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області у справі № 515/2278/15-ц (а.с. 10).

Сторони проживали разом однією сім`єю з 2007 року по 2014 рік, що не заперечив відповідач.

Від шлюбу і спільного проживання позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 мають трьох неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується записами у свідоцтвах про народження дітей (а.с. 5-7).

Після припинення сімейних відносин діти залишилися проживати з матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 9).

30 серпня 2016 року зареєстровано шлюб між громадянами ОСОБА_2 і ОСОБА_6 , які від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 132, 60-61).

Згідно довідки Шабівської сільської ради від 17.06.2022 року, ОСОБА_2 з жовтня 2015 року постійно проживає в с. Вигон Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та має склад сім`ї: дружину ОСОБА_9 , сина ОСОБА_7 та доньку ОСОБА_8 (а.с. 62, 63).

У довідці Дивізійської сільської ради від 15.07.2022 року зазначені особи, які були зареєстровані та проживали в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 64).

Згідно довідки Дивізійської сільської ради від 7.07.2022 року, ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_2 , але фактично з 2015 року на території громади не проживає (а.с. 65).

Згідно відомостей, які записані в паспорті громадянина України, пенсійному посвідченні та медичних документах, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуває на пенсії, має хронічні захворювання (а.с. 66-70).

У довідках медичної установи зазначено про наявність захворювання у неповнолітніх дітей ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які до 24.02.2022 року відвідували дитячий дошкільний заклад освіти " ОСОБА_11 "; зазначений заклад з 24.02.2022 року по теперішній час не працює (а.с. 71-73).

Громадянка ОСОБА_9 у період з 1.10.2016 року по 11.07.2021 року не отримувала державну допомогу (а.с. 74).

Згідно з договором найму будинку від 7.10.2015 року громадянин ОСОБА_2 є наймачем будинку по АДРЕСА_3 (а.с. 75).

За договором дарування від 7.04.2018 року власником житлового будинку по АДРЕСА_3 є ОСОБА_12 (а.с. 76, 78-79).

Згідно довідки Дивізійської сільської ради від 12.07.2022 року власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_10 (а.с. 80).

13 листопада 2021 року між ТОВ "Слон Кредит" і позичальником ОСОБА_9 укладено договір споживчого кредиту (а.с. 81).

Згідно довідки Колективного підприємства "Продтовари" від 15.07.2022 року та трудової книжки громадянин ОСОБА_2 працював на підприємстві з 10.03.2021 року по 1.04.2022 року (а.с. 84, 89).

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 громадянці ОСОБА_9 з 24.09.2015 року розпочато виплату допомоги по безробіттю (а.с. 88).

Згідно довідки Закладу дошкільної освіти "Зернятко", діти ОСОБА_13 і ОСОБА_8 зареєстровані і відвідували заклад; на теперішній час заклад не працює у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні (а.с. 131).

Довідкою про грошове забезпечення солдата ОСОБА_2 підтверджується, що у період з травня по жовтень 2022 року йому нараховано грошове забезпечення в загальній сумі 85506 гривень 45 копійок (а.с. 133).

1 вересня 2022 року суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі № 495/4351/22 за заявою ОСОБА_9 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей (а.с. 149-150, 153-154).

Доходи ОСОБА_1 (працівника у фізичної особи-підприємця ОСОБА_14 ) у виді заробітної плати за період з травня по жовтень 2022 року в загальній сумі склали 39466 гривень 02 копійки (а.с. 156).

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 182 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина 2 статті 182 СК України).

Відповідно до приписів частин 2 і 3 статті 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (частина 5 статті 183 СК України).

Аналіз наведених правових норм дає підставу для висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до досягнення ними повноліття, оскільки після припинення сімейних відносин з позивачем ОСОБА_1 діти залишилися проживати з нею; домовленість між сторонами щодо способу виконання батьком обов`язку утримувати дітей не досягнута; відповідач ОСОБА_2 на теперішній час має постійний дохід у виді грошового забезпечення військовослужбовця у середньомісячному розмірі 14251 гривня (85506,45 : 6 місяців).

Відповідачем у розпорядження суду не надано належні та допустимі докази про те, що у період з 2014 року по 19 липня 2017 року (день звернення позивача до суду) він добровільно щомісячно брав участь в утриманні дітей та сплачував грошові кошти у розмірі, необхідному та достатньому для гармонійного розвитку дітей.

Тому, порушене право позивача та неповнолітніх дітей підлягає судовому захисту шляхом стягнення коштів на утримання дітей за рішенням суду у частці від доходу батька, відповідача ОСОБА_2 .

При визначенні розміру аліментів суд враховує наступні обставини.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на трьох дітей аліменти по 1/4 частці заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, тобто у сукупному розмірі 3/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей.

Аргументи позивача мають недостатнє обгрунтування заявленого розміру аліментів, а саме згоди відповідача сплачувати аліменти у такому розмірі, перелік усіх джерел доходу відповідача, їх розміру, здатності платника аліментів забезпечувати належний рівень утримання як себе, так і малолітніх дітей.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача частково визнала пред`явлений позов щодо стягнення з відповідача аліментів на трьох неповнолітніх дітей з розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму кожної дитини, до повноліття старшої дитини, а потім за відрахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Оцінюючи аргументи сторін, суд констатує наступне.

Відповідач є працездатною, фізично здоровою особою; його постійний щомісячний дохід у виді грошового забезпечення військовослужбовця Збройних Сил України складає в середньому 14251 гривню.

Між тим, приписами частини третьої статті 70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань із заробітної плати боржника під час кожної виплати (у разі стягнення аліментів) не може перевищувати 70 відсотків.

Крім того, від другого шлюбу відповідач має що двох неповнолітніх дітей і за рішенням суду зобов`язаний сплачувати аліменти і на них.

Тому, суд оцінює аргументи позивача щодо розмірі аліментів як такими, що є помилковими.

Суд частково погоджується з аргументами представника відповідача, які викладено у відзиві, та зазначає про таке.

За змістом статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання аліментного обов`язку, суд між інших, зобов`язаний врахувати наявність у платника аліментів інших дітей.

Але, факт відсутності у батька дітей можливості надавати відповідного розміру утримання через відсутність постійної роботи у інших членів, наявність кредитних зобов`язань у новоствореній сім`ї, відсутність у сім`ї власного житла чи надмірна орендна плата за житло не можуть враховуватися судом при визначенні розміру аліментів та не звільняють батька від обов`язку по утриманню дітей.

Суд також вважає помилковою думку представника відповідача про те, що при значення розміру аліментів за пред`явленим позовом необхідно врахувати як утриманця відповідача його матір ОСОБА_10 , що має вади зі здоров`ям.

Так, мати відповідача не зазначена у відповідній довідці про склад його сім`ї, як член сім`ї відповідача.

ОСОБА_10 є пенсіонером, отримає пенсію за віком, володіє домоволодінням по АДРЕСА_3 , має численних інших родичів, які можуть за необхідності надати їй необхідну допомогу, не рахуючи відповідача.

Чинним законодавством України закріплено гарантований державою рівень мінімального матеріального забезпечення дитини до досягнення нею повноліття.

За змістом частини п`ятої статті 183 СК України той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Усталена судова практика вирішення спорів щодо обов`язку батьків матеріально утримувати дитину до повноліття, констатує, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Тому, суд враховує наявність у відповідача двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, розмір середньомісячного доходу відповідача у 14251 гривню та визначає розмір аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 3/10 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що у співвідношенні до рівня доходу відповідача дає підстави для висновку про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу своїм дітям у рівних частках, з наступним відрахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до приписів частини 1 статті 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 264, 265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Рибаківка Березанівського району Миколаївської області, на користь ОСОБА_1 , на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , аліменти у розмірі 3/10 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 19 липня 2017 року і до 14 вересня 2025 року; з 15 вересня 2025 року і до 1 травня 2027 року у розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину; з 2 травня 2027 року і до 9 квітня 2029 року у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Повне судове рішення складено 8 грудня 2022 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий

суддя