Справа № 452/2821/21 Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А.
Провадження № 22-ц/811/827/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

26 липня 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 42978 грн. 11 коп. за період з грудня 2018 року по березень 2021 року включно.

У підтвердження позовної вимоги посилається на те, що 21 січня 2019 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області у справі № 452/3706/18 був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка зазначає, що ОСОБА_1 невчасно та не в повному обсязі сплачував аліменти, а тому вважає, що вона має право на стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, на підставі ч. 1 ст. 196 СК України, яка становить 42978 грн. 11 коп. за період з грудня 2018 року по березень 2021 року включно.

Заочним рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 42978 (сорок дві тисячі дев`ятсот сімдесят вісім) грн. 11 коп. за період з грудня 2018 року по березень 2021 року включно.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Звертає увагу, що поза увагою суду залишилася та обставина, що згідно розрахунку позивача, загальний розмір заборгованості є в два рази меншим від заявленої суми неустойки (пені) та не взяв до уваги наявність вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів. Зазначає, що виконавчий документ виконувався в примусовому порядку, тобто, державним виконавцем було встановлено джерело доходів, в зв`язку із чим, в подальшому стягнення аліментів відбувалося за рахунок його заробітної плати автоматично. Звертає увагу, що недоплата по аліментах в сумі 18066,64 була сплачена ним 15.04.2021, а нарахування пені було проведено 30.04.2021.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2021 року та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову в зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

04 травня 2022 року від ОСОБА_4 , представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Стверджує, що заборгованість по аліментах виникла саме через винні дії відповідача. Зазначає, що відповідач знав про існування судового наказу та мав обов`язок щодо його виконання в добровільному порядку. Також звертає увагу на відсутність доказів про оскарження відповідачем заборгованості зі сплати аліментів чи дії державного виконавця.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 28 липня 2022 року, є дата складення повного судового рішення 09 серпня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягаєдо задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих обставин, що ОСОБА_1 невчасно та не в повному обсязі сплачував аліменти, в зв`язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача 42978,11 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2018 по березень 2021 року включно.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Із копії свідоцтва про народження від 23 січня 2007 року, серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із копії свідоцтва про зміну імені від 10 жовтня 2018 року, серії НОМЕР_2 , відомо, що ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Відповідно до судового наказу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21 січня 2019 року, наказано стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ПІН НОМЕР_3 ), проживаючого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ПІН НОМЕР_4 ), зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі цього судового наказу Сарненським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) 17.04.2019 відкрито виконавче провадження № 58883372.

Даний виконавчий документ виконується в примусовому порядку, в порядку якого державним виконавцем встановлюються джерела доходів боржника і такий борг стягується з доходів боржника щомісячно, в даному випадку з заробітної плати та пенсії відповідача.

За правилами ст. 195 СК України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Із копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 8 липня 2021 року вбачається, що розмір заборгованості боржника зі сплати аліментів станом на 1 липня 2021 року відсутній. В той же час, беручи до увагу період за який позивач просить стягнути пеню, вбачається, що з грудня 2018 року по березень 2021 року сума аліментів яка підлягає стягненню за цей період становить 47387,34 грн., а боржником сплачено/стягнуто аліментів за період з грудня 2018 року по квітень 2021 (місяць настання обов`язку оплати аліментів за березень) становить 49717,86 грн. (а.с. 16-18)

Із копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 25 серпня 2021 року, зробленої цим же державним виконавцем, що і попередня довідка ОСОБА_7 , та долученої до матеріалів справи при зверненні до суду з заявою про перегляд заочного рішення, вбачається, що розмір заборгованості боржника зі сплати аліментів станом на 1 липня 2021 року відсутній. В той же час, беручи до увагу період за який позивач просить стягнути пеню, вбачається, що з грудня 2018 року по березень 2021 року сума аліментів яка підлягає стягненню за цей період становить 50093 грн., а боржником сплачено/стягнуто аліментів за період з грудня 2018 року по квітень 2021 (місяць настання обов`язку оплати аліментів за березень) становить 49717,86 грн. (а.с. 48-49).

З долученої ОСОБА_1 в суді першої інстанції довідки від 18.08.2021 відносно сум утриманих аліментів, вбачається, що останній є працевлаштованим і з травня 2019 року з його заробітної плати регулярною утримується сума на сплату аліментів в частці 1/4, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.44)

Також встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності. (а.с. 46).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом (частина третя статті 195 СК України).

Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що:

«правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

Тлумачення вказаних норм свідчить, що:

загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства;

учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів.

невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи;

стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів;

розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %;

при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Враховуючи суму аліментів яка підлягала стягненню з відповідача за відповідний період та суму сплачену/стягнуту за цей період, згідно розрахунку за 08 липня 2021 року наявна переплата в 2330,52 грн., в той час як згідно розрахунку за 25 серпня 2021 року наявна недоплата в 375,14 грн.

Колегія суддів враховує дату пред`явлення позивачкою судового наказу до виконання, дату відкриття виконавчого провадження 17.04.2019, те, що відповідач є офіційно працевлаштованим, отримує пенсію по інвалідності і з таких доходів щомісячно стягується сума на погашення аліментів, а також відповідач додатково сплачував аліменти на погашення заборгованості по аліментів, колегія суддів не знаходить підстав вважати, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, останній не приховував свої доходи та додатково оплачував заборгованість, а також на момент звернення позивачем до суду з даним позовом в останнього відсутня заборгованість по сплаті аліментів.

З долученої позивачем довідки про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів також не вбачається наявна заборгованість по сплаті аліментів за період з грудня 2018 року по квітень 2021 (місяць настання обов`язку оплати аліментів за березень), а отже відсутні підстави для стягнення пені за цей період.

На згадані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову, в зв`язку з чим рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, за недоведеності позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2021 рокускасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів- відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 09 серпня 2022 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк