ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року м. Чернівці Справа № 727/8722/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Владичана А.І., Перепелюк І.Б.,

секретар: Собчук І.Ю.,

позивач: Чернівецька міська рада,

відповідач: ОСОБА_1 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 березня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Піхало Н.В., дата складання повного тексту рішення невідома, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року Чернівецька міська рада звернулася з позовом до ОСОБА_1 про виконання зобов`язання за договором про пайову участь та просила стягнути з останнього заборгованість в розмірі 97 308,12 грн, пеню в розмірі 5 796,71 грн та штраф в розмірі 2 919,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 19.01.2016 року між сторонами було укладено договір №714 про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Чернівці, який передбачав сплату пайового внеску, однак у зв`язку з тим, що станом на 10.09.2020 року відповідачем не було виконано умов договору в частині сплати пайового внеску, просила позов задовольнити.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 березня 2022 року позовні вимоги Чернівецької міської ради задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради пайову участь у розмірі 97 308,12 грн, пеню в розмірі 5 796,71 грн та штраф в розмірі 2 919,24 грн відповідно до договору від 19.01.2016 року №714.

Не погоджуючись із рішеннями суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначене рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що оскільки природою пайового внеску є розвиток інфраструктури міста взамін на дозвіл провести будівельні роботи, то останній сплачується, якщо щось збудовано, однак такий позов є передчасним, так як скасовано дозвільні Провадження №22-ц/822/385/22

документи на будівництво, а будівельні роботи не проведено.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 - Чернівецька міська рада просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що оскільки відповідачем не було виконано умов договору щодо сплати пайового внеску, Чернівецька міська рада змушена була звернутися за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачений ч.13 ст.7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч.5 ст.272 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що оскільки нормами законодавства покладено на замовника обов`язок сплати коштів на розвиток інфраструктури міста відповідно до договору №714 від 19.01.2016 року, однак відповідачем не було виконано умов договору, тому слід стягнути з останнього на користь позивача кошти за пайову участь разом з пенею та штрафом.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19.01.2016 року між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_1 було укладено договір №714 про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Чернівці (а.с.5).

Предметом договору було визначено реконструкцію адміністративного будинку з прибудовою на АДРЕСА_1 (п.1.1. Договору).

Пунктом 2.2. Договору визначено, що кошти пайового внеску на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Чернівці у розмірі 97 308,12 грн підлягають до сплати замовником відповідно до розрахунку, який є невід`ємною частиною цього договору, а п.2.3. визначено дату сплати 30.06.2017 року, але не пізніше прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Зазначена дата змінювалася додатковими договорами №1 від 11.07.2017 року та №2 від 10.07.2019 року до 10.07.2019 року та до 10.09.2020 року відповідно (а.с.7-8).

21.10.2020 року Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин направляло претензію №04/01-08/3-07/2434 ОСОБА_1 про сплату пайового внеску та штрафу у відповідності до договору (а.с.9)

26.10.2020 року ОСОБА_1 листом №80 повідомляв Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин, що реконструкція адміністративної будівлі з прибудовою на АДРЕСА_1 не розпочиналась (а.с.49).

09.11.2020 року ОСОБА_1 направив до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин заяву №99 про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, на яку отримав лист №А-6932/о-04/01 від 26.11.2020 року про їх скасування (а.с.51-52).

22.12.2020 року ОСОБА_1 подав заяву №109 до Інспекції ДАБК Чернівецької міської ради про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт, яка біла скасована Інспекціє ДАБК, про що повідомлено ОСОБА_1 листом №18-01/9-524 від 13.01.2021 року (а.с.55-61).

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке суд захищає у спосіб, встановлений ч.2 ст.16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України).

За приписами ч.3 вказаної статті зобов`язання має гуртуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами п.п.5 п.а ст.28 ЗУ «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: залучення на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих на відповідній території, та коштів населення, а також бюджетних коштів на будівництво, розширення, ремонт і утримання на пайових засадах об`єктів соціальної і виробничої інфраструктури та на заходи щодо охорони навколишнього природного середовища.

Частиною 1 ст.4 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Згідно з ч.2 ст.26 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів, тобто правові та організаційні основи містобудівної діяльності спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ч.5 ст.6 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Пунктом 6 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466, визначено, що документи, які надають право на виконання підготовчих робіт, діють до моменту отримання права на виконання будівельних робіт. Документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Частинами 1, 2 ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності; видачі замовнику органом, державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Відповідно до ст.39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на момент реєстрації декларації про готовність) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Згідно п.1.3. Положення про порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Чернівців, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради VІІ скликання від 24.12.2015 року №54, замовник будівництва - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки чи володіє на законних підставах об`єктом будівництва, на якому має намір виконувати будівельні роботи; будівництво - нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, зміна функціонального призначення та технічне переоснащення об`єктів будівництва; пайова участь (внесок) замовника у розвитку інфраструктури міста - кошти, що підлягають перерахуванню замовником до бюджету розвитку міста для забезпечення створення і розвитку інфраструктури міста до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Зі змісту ст.40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, вбачається, що у наведених у цьому Законі випадках перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту є обов`язком, а не правом забудовника, який виникає на підставі положень закону, а положення договору лише визначають суму, що належить до перерахування. Тому укладення в таких випадках договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який опосередковує відповідний платіж, було обов`язковим на підставі закону.

Аналогічні за змістом висновки були викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі №911/594/18, від 22 серпня 2018 року у справі №339/388/16-ц, від 22 вересня 2021 року у справі №904/2258/20.

Абзацами шостим та сьомим частини дев`ятої ст.40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

В силу ч.1 та 2 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

У відповідності до ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Приписами ст.253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Аналіз п.2.3. Договору, на який позивач посилається як на підставу порушення зобов`язань іншою стороною, і як наслідок, вимогу щодо стягнення прострочених зобов`язань, дає можливість зробити висновок, що ним було визначено як строк виконання, так і термін, пов`язаний з настанням неминучої події, що покладало на сторону договору обов`язок сплатити пайовий внесок на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Чернівці не пізніше прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

За змістом цього Закону та Прикінцевих та перехідних положень до нього, з 01 січня 2020 року у замовників будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Дійсними та такими, що продовжують свою дію до моменту їх виконання, є лише договори про пайову участь, укладені до 01 січня 2020 року.

Крім цього, ст.40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» визначала зобов`язання замовника будівництва, який має намір забудови земельної ділянки, шляхом перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, де здійснюється будівництво, у строк до прийняття об`єкта в експлуатацію.

Отже, час прийняття об`єкта в експлуатацію без сплати пайового внеску (виконання зобов`язання за договором) і є строком, з якого вважається, що забудовник порушує зазначені зобов`язання.

Зазначена позиція викладена в постанові КЦС ВС від 26.01.2022 року у справі №201/1002/18.

Сторони визнають, що будівельні роботи (реконструкція) з боку замовника ОСОБА_1 не розпочалися, про що повідомлялася інша сторона договору, а Чернівецька міська рада в особі Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин й Інспекції ДАБК Чернівецької міської ради скасували містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки і декларацію про початок виконання будівельних робіт відповідно, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що замовник не зобов`язаний сплачувати пайову участь, оскільки не настала умова, визначена як договором, так і законом, отже права позивача на час звернення до суду не були порушені, а вимога є передчасною.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, у зв`язку з чим прийшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог Чернівецької міської ради.

Згідно зі ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 3 405 грн (а.с.119), які підлягають компенсації за рахунок Чернівецької міської ради.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 березня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення не виконаного зобов`язання за договором про пайову участь в сумі 106 021,07 грн відмовити.

Стягнути з Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 405 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у ч.2 ст.389 ЦПК України.

Головуючий - підпис /Лисак І.Н./

Судді - підписи /Владичан А.І., Перепелюк І.Б./