Справа №438/1388/21
Провадження №2-з/438/7/2022
У Х В А Л А

03 травня 2022 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Гадубяк О.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бориславі клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Крамара Юрія Миколайовича про часткове скасування заходу забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Крамар Ю.М. звернувся до суду з клопотанням від 20.04.2022 про часткове скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 03 вересня 2021 року у справі №438/1388/21, а саме: скасувати арешт, накладений на транспортний засіб марки BMW, модель 320, D зареєстрований 17 березня 2020 року на ім`я ОСОБА_2 , залишивши арешт на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:001:0249, площею 0,0859 га, реєстраційний номер нерухомого майна 3, власником якого є ОСОБА_2 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні Бориславського міського суду перебуває позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. Спірне майно, а саме: нежитлова будівля по АДРЕСА_1 та земельні ділянки для її обслуговування, які були придбані під час шлюбу, є спільною сумісною власністю колишнього подружжя, зокрема, позивача ОСОБА_3 та матері відповідача - ОСОБА_4 і їх частки згідно закону становлять по 1/2 ідеальній частині. Викладене не заперечується і самим позивачем, зокрема, як зазначається у позовній заяві: «під час шлюбу позивачем було придбане нерухоме майно, зокрема:…». В свою чергу, твердження позивача про те, що він надав відповідачу довіреність, посвідчену 14.12.2020 приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Малетич О.Я. (реєстраційний №346), «з метою поділу» не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки, як вбачається із змісту зазначеної довіреності, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_2 саме продати належне йому нерухоме майно, зокрема, нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 та земельні ділянки для її обслуговування. Одночасно, нерухоме майно, яке належало позивачу та його колишній дружині ОСОБА_4 і перебувало у їх спільній сумісній власності, 07.05.2021 було продано на підставі договорів купівлі-продажу на загальну суму 2 169 000 грн, які було сплачено відповідачу до підписання згаданих правочинів. Отже, половина цих коштів на суму 1 084 450 грн згідно закону належить ОСОБА_4 . В свою чергу, як вбачається із змісту довіреності, посвідченої 14.12.2020 приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу - Малетич О.Я. (реєстраційний №346) позивач надав відповідачу право одержувати належні йому гроші за договорами купівлі-продажу.

Проте, у зазначеній довіреності на відповідача не покладено обов`язку повідомити позивача, як довірителя, про хід виконання його доручення та передати позивачу належні йому гроші за договорами купівлі-продажу в чітко передбачений спосіб, наприклад шляхом оформлення письмової розписки і т.п. Будь-якої вимоги від позивача, як довірителя, на адресу відповідача щодо надання звіту, повернення довіреності, передачу грошей чи з інших питань не надходило.

А тому, відповідач, керуючись вимогами наведених вище норм матеріального права, в день укладення договорів купівлі-продажу від 07.05.2021 передав 1084 450 гривень позивачу і 1 084 450 гривень своїй матері - ОСОБА_4 , що остання може підтвердити в судовому засіданні.

Отже, вимога ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 2 169 000 гривень є незаконною і може містити ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України, в зв`язку з чим ОСОБА_2 звернувся із заявою в компетентний орган.

При цьому, 01.06.2021 з ініціативи ОСОБА_2 з ОСОБА_5 було укладено Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини - дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірманом Б.І. Відповідно до цього договору батьки визначили місцем проживання дитини фактичне місце проживання батька - ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 .

В свою чергу, утримання, навчання, догляд і т.п. за малолітньою дитиною пов`язаний із необхідністю пересування на особистому транспорті, особливо за наявності ряду карантинних обмежень в зв`язку із пандемією КОВІД-19.

Крім того, ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа - приватний підприємець і його діяльність пов`язана із наданням інформаційних послуг, то також вимагає постійного пересування на особистому транспортному засобі.

В той самий час, ухвалою Бориславського міського суду від 03.09.2021 накладено арешт на транспортний засіб марки BMW, модель 320, D зареєстрований 17 березня 2020 року на ім`я ОСОБА_2 та на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:001:0249, площею 0.0859 га, реєстраційний номер нерухомого майна 3, власником якого є ОСОБА_2 . При цьому, відповідно до матеріалів звіту про експерту грошову оцінку земельної ділянки по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 , ринкова вартість вказаної ділянки станом на 03.02.2022 становить 1 500 000, що перевищує частку позивача у спільній сумісній власності на майно, що є предметом даного позову.

Таким чином, потреба в забезпеченні позову в обсязі, який застосував суд, відпала та змінились обставини, що зумовили його застосування.

У судове засідання особа, яка подала заяву, - представник відповідача ОСОБА_7 не прибув, направив до суду клопотання про розгляд заяви про часткове скасування заходу забезпечення позову без його та відповідача участі, заяву підтримує.

Представники позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила проти клопотання про часткове скасування заходу забезпечення позову, просить суд відмовити у скасуванні забезпечення позову у справі. Крім цього подала письмове заперечення, в якому зазначила, що представник відповідача стверджує, що довіреністю, наданою позивачем, уповноважено відповідача саме продати майно, і вважає, що інших обов`язків на нього не покладено. Однак, в довіреності не зазначено, що відповідачу надано право розпоряджатись отриманими від продажу майна коштами на власний розсуд. У відповідності до ст. 1006 ЦК України повірений зобов`язаний: негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. Також, звертає увагу суду на те, що предметом позовних вимог є стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 грошових коштів, отриманих за договорами купівлі-продажу укладених відповідачем, який діяв від імені та в інтересах позивача, саме на підставі довіреності, а не поділ майна подружжя. Стосовно посилання представника відповідача на свідчення, які ОСОБА_8 надасть у наступних судових засіданнях, то слід зазначити, що такі не можуть бути підставою для оскарження ухвали про забезпечення позову. Більш того ОСОБА_8 не позбавлена права звернутись до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, зокрема, стягнення 1/2 грошової компенсації. У клопотанні про скасування заходів забезпечення позову представник відповідача посилається на договір, укладений між батьками дитини щодо здійснення батьківських прав та про визначення місця проживання дитини, однак копію такого договору не додано до клопотання, більш того, позивач, який є дідусем дитини, повідомив про те, що дитина разом з матір`ю перебувають за межами України, а саме в Італії. Позивач стверджує, що має необхідність користуватись майном, а саме автомобілем, на який накладено арешт. Однак, арешт не обмежує відповідача у користуванні та володінні цим майном. ЦПК України не передбачено можливості часткового скасування заходів забезпечення позову.

Вислухавши представника позивача, оглянувши матеріали клопотання про часткове скасування заходу забезпечення позову, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 03 вересня 2021 року у вказаній цивільній справі було задоволено клопотання позивача та з метою забезпечення позову (ціна позову становить 2 169 000, 00 гривень) накладено арешт на транспортний засіб марки BMW, модель 320, D зареєстрований 17 березня 2020 року на ім`я ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:001:0249, площею 0,0859 га, реєстраційний номер нерухомого майна 3, власником якого є ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідно до ч. 1-4 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка перебуває в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

Заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

З аналізу наведених положень вбачається, що правовий інститут скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування. В той же час помилковість, незаконність чи безпідставність з точки зору учасника процесу застосування заходів забезпечення позову не є такими обставинами в розумінні передбаченої процесуальним законом процедури скасування забезпечення позову, а лише можуть слугувати підставою для оскарження судового рішення до суду вищої інстанції, для чого чинним законом передбачена процедура апеляційного та касаційного оскарження судового рішення.

При цьому, суд звертає увагу, що ухвала про забезпечення позову відповідачем не оскаржувалася і набрала законної сили. Крім цього, 29 листопада 2021 року Бориславським міським судом постановлено ухвалу про відмову в задоволенні аналогічного клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Крамара Юрія Миколайовича про часткове скасування заходу забезпечення позову у даній цивільній справі. Вказана ухвала представником відповідача не оскаржувалася в апеляційному порядку.

Далі, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

З доводів представника відповідача вбачається, що своє клопотання про скасування заходів забезпечення позову він обґрунтовує посиланням на те, що ухвала про забезпечення позову була винесена з метою забезпечення безпідставного позову, проте заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про скасування заходів забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що вжиті заходи забезпечення позову призвели до наслідків, не передбачених цим Кодексом.

Безпідставними є твердження представника відповідача, що накладення арешту на транспортний засіб марки BMW, модель 320, D зареєстрований 17 березня 2020 року на ім`я ОСОБА_2 , позбавляє право останнього на користування транспортним засобом, оскільки відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним.

Крім цього, суд вважає необґрунтованими твердження представника відповідача про те, що ринкова вартість земельної ділянки по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 , становить 1 500 000, що «значно перевищує частку позивача у спільній сумісній власності на майно, що являється предметом даного позову». Суд зазначає, що ціна позову в справі, що розглядається, становить 2 169 000 гривень. Саме таку суму коштів позивач просить стягнути з відповідача, як грошові кошти, отримані за договорами купівлі-продажу. При цьому, предметом позовних вимог не є вимоги щодо розподілу майна подружжя. Отже, вартість земельної ділянки площею 0,0859 га, на яку накладено арешт ухвалою суду від 03.09.2021, не перевищує ціни позову в даній справі. Вказане свідчить про відсутність нових обставин, які б свідчили про необхідність скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову, суд дійшов висновку про необхідність відмови у скасуванні заходів забезпечення позову щодо транспортного засобу.

При цьому, суд враховує, що вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, враховуючи, що клопотання представника відповідача є необґрунтованим суд вважає, що підстав для скасування заходів забезпечення позову немає, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Згідно з ч. 6 ст. 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 3, 158, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Крамара Юрія Миколайовича про часткове скасування заходу забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 06 травня 2022 року.

Головуючий : суддя А.Т.Слиш