Дата документу 20.09.2022
Справа № 334/1857/22
Провадження № 2/334/2069/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого - судді Козлової Н.Ю., при секретарі Мацухової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до відповідачів в якому просив суд позбавити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, він є рідним дядьком ОСОБА_2 . Одразу після народження дитини, позивач та всі рідні, побачили, що відповідачам дитина не потрібна. Батьківські інстинкти в них не з`явились. Відповідачі і в подальшому, після народження дитини, вели спосіб життя який був спрямований на задоволення тільки власних потреб. З перших днів життя ОСОБА_4 ріс фактично без батьків. їм опікалась ОСОБА_6 (бабуся), позивач та його родина.

Влітку 2021 року позивач дізнався, що дитину вилучили соціальні служби та розмістили у дитячому будинку « Сонечко ». Цим фактом він не був шокований, бо до цього все і йшло. Я гадав, що через деякий час Відповідачі одумаються та полюблять свою дитину.

Після військового вторгнення Росії до України. Дитячий будинок « Сонечко » терміново готувався до евакуації. З метою полегшення навантаження, частину дітей, у яких були батьки запропонували забрати додому. Відповідачі погодились. Під пильною увагою органу опіки та піклування вони декілька днів виконували свої батьківські обов`язки, але потім стали залишати дитину у позивача. Спочатку на день, потім на два, а в подальшому взагалі відмовились її забирати. Про цей факт позивач повідомив орган опіки та піклування Дніпровського району м. Запоріжжя. Розглянувши вказану ситуацію було вирішено тимчасово залишити дитину мешкати у позивача.

Приймаючи до уваги, що відповідачі не цікавився життям своєї дитини, позивач змушений звернутися до суду з цивільним позовом щодо позбавлення батьківських прав відповідачів та стягнення з них аліментів на утримання дитини

У судовому засіданні позивач просив суд задовольнити його вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та на підставі наданих суду письмових доказів.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував проти позову, пояснюючи суду, що у них з дружиною не має можливості надати дитині належне виховання та належне утримання. Тому, вни не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав відносно їх сина ОСОБА_4 .

Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши сторін, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.14).

Відповідно ч.4 ст. 19 СК України При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно ч.5 ст. 19 СК України Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району надали до суду висновок за № 17.02/01-27/706 від 04.08.2022 року, де зазначено, що працівниками поліції 19.07.2021 було складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, на підставі якого 19.07.2021 року, малолітнього ОСОБА_4 було доставлено та влаштовано до КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР.

З лікарні дитину було переведено 30.08.2021 до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР.

Відповідно до листів Будинку дитини від 28.09.2021 № 1324 та від 14.01.2022 № 0061, за час перебування ОСОБА_4 в закладі з 30.08.2021 року ніхто з батьків, родичів, дитину не відвідував. Письмових, усних запитів про дитину від батьків чи родичів на адресу Будинку дитини не надходило. Батьки матеріально дитину не підтримували, інші заінтересовані особи долею ОСОБА_4 не цікавилися.

Згідно з листом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» від 17.01.2022 № 0062/01-04 встановлено, що декларація про вільний вибір лікаря на медичне обслуговування малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з лікарем-педіатром дільничним не укладена. За 2021 рік дитину було оглянуто лікарем-педіатром дільничним 2 рази, на прийомах із хлопчиком була тітка ОСОБА_8 .

Дитина, ОСОБА_4 , не має зареєстрованого місця проживання згідно з витягами з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя від 16.12.2021 та від 03.08.2022.

Малолітній, ОСОБА_4 , поставлений на облік служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради відповідно до наказу від 02.08.2021 року № 703, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, у зв`язку з проживанням у сім`ї, в якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини.

Мати, ОСОБА_3 , звернулася із заявою від 26.03.2022 до служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про повернення до неї в сім`ю малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В телефонній розмові під час домовленості з гр. ОСОБА_10 про вихід спеціалістів відділу служби для складання акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_11 повідомила, що буде з дитиною та батьком дитини, ОСОБА_12 , мешкати за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі акту обстеження умов проживання від 31.03.2022, складеного спеціалістами відділу служби за адресою: АДРЕСА_2, а також висновку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 01.04.2022 про доцільність повернення в сім`ю малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до акту про факт передачі дитини в сім`ю від 04.04.2022, складеного КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР, малолітнього ОСОБА_4 повернуто в родину батькам, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Через деякий час в телефонній розмові 05.05.2022 зі спеціалістом відділу служби мати ОСОБА_11 повідомила, що наразі знову залишила ОСОБА_4 на хрещеного, але найближчим часом планує дитину забрати до себе.

До відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 11.05.2022 з`явилася родина гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_13 , які повідомили, що малолітній ОСОБА_4 знаходиться в їх родині, а також надали пояснення, як батьки залишили їм дитину.

Оскільки комісія діє на засадах верховенства прав дитини та з урахуванням найкращих інтересів дитини, орган опіки та піклування дійшов висновку, беручи до уваги, що гр. ОСОБА_11 та гр. ОСОБА_2 , неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, права та інтереси якої повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дитини, вважати за можливе позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно їх малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює, як свідоме нехтування відповідачами своїх батьківських обов`язків та характеризує ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з негативної сторони, як осіб, яка свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.

У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьками своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов висновку, що відповідачі не виконують батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, а тому позбавлення їх батьківських прав є єдиним можливим засобом забезпечення дитині належного життя та розвитку. При цьому суд враховує, що відповідачі в судові засідання не з`являлися, що свідчить про відсутність у них інтересу і бажання приймати участь у житті дитини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є рідним дядьком відповідача, ОСОБА_2 . Мати відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , є рідною сестрою позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією паспорту та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.15-20).

Наказом начальника служби (управління) у справах дітей від 11.05.2022 року за № 504/1 тимчасово влаштовано малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в родину ОСОБА_1 1970 р.н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , до прийняття рішення про його влаштування (а.с.22).

У відповідності до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Статтею 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та призначення опікуном малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 , доведені, обґрунтовані, підтверджені належними доказами не суперечать висновку органу опіки та піклування, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 58, 60, 164, 243 СК України, ст. ст.12, 13, 95, 263-265, 280-283, 354,355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над малолітньою особою - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити опіку над малолітньою дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до виповнення ОСОБА_4 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 гривень по 496,20 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду або через Ленінський районний суд м.Запоріжжя .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 вересня 2022 року.

Суддя Н.Ю.Козлова