Ухвала

26 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 673/727/15-ц

провадження № 61-13025ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 10 лютого

2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 вересня 2022 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсними додаткових угод,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просило суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості у розмірі 16 687,05 доларів США, що еквівалентно 390 310,09 грн.

У вересні 2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із зустрічним позовом до АТ КБ «ПриватБанк», в якому просили суд визнати недійсними додаткові угоди від 25 липня 2008 року до договору про іпотечний кредит № HMD0G1 і кредитного договору

№ HMD0G1.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області

від 10 лютого 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 16 687,05 доларів США, що за курсом Національного Банку України 23,39 грн станом на 19 березня 2015 року еквівалентно 390 310,09 грн та 27 586,12 грн судового збору.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсними додаткових угод до Договору про іпотечний кредит від 25 квітня 2008 року за № HMD0G1 та №HMD0G1 відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 20 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області

від 10 лютого 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 9 767,31 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом - 8 816,18 доларів США, заборгованість за процентами - 951,13 долар США та штраф у сумі 250 грн фіксована частина і 11 422,87 грн процентна складова.

У решті позову відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір по 1 048,70 грн з кожного.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 2 334,91 грн.

19 грудня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 вересня 2022 року (надійшла до суду 23 грудня 2022 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що копію оскаржуваної постанови він отримав 18 листопада 2022 року, що підтверджено доказами.

Дослідивши клопотання заявника, Верховний Суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.

Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі заявник лише цитує норму частини другої статті 389 ЦПК України, узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

У касаційній скарзі заявник вказав, що відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може відстрочити, розстрочити сплату судового збору або звільнити від сплати судового збору.

ОСОБА_1 зазначив, що має тяжке матеріальне становище, тому сплата судового збору в належному розмірі є для нього обтяжливою, однак на підтвердження зазначеного ОСОБА_1 не надав жодного доказу.

Крім того, заявник не сформулював, чи заявляє він клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору або розстрочення сплати судового збору.

Дослідивши вказане, Верховний Суд дійшов висновку, що

підстави для розгляду питання про звільнення чи відстрочення від сплати судового збору відсутні, оскільки заявником не сформульоване клопотання про звільнення чи відстрочення від сплати судового збору та не надано жодних доказів щодо розміру доходів, які б відображали майновий стан заявника.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з первісним позовом у травні 2015 року та заявляло одну позовну заяву майнового характеру.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції станом на день подання первісного позову, за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить один відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше трьох розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на 01 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної платибув встановлений 1 218,00 грн (0,2 розміру мінімальної заробітної плати становило 243,60 грн; три розміри мінімальної заробітної плати -

3 654,00 грн).

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

ОСОБА_1 оскаржує судові рішення судів першої та апеляційної інстанції

в частині задоволення первісного позову.

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі

7308 грн, виходячи з наступних розрахунків:

Судовий збір за подачу первісного позову АТ КБ «ПриватБанк»:

- 1 відсоток від ціни позову: 390 310,09 *1%=3 903,10 грн;

- три розміри мінімальної заробітної плати: 3 654,00 грн.

Судовий збір за подачу касаційної скарги: 3 654,00*200%= 7 308 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату, або надати належним чином обґрунтоване клопотання про зменшення розміру судового збору,підтверджене належними доказами.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подачі касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 вересня 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць