ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 лютого 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/2249/13-ц

Головуючий у першій інстанції - Хандога В.М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/225/22

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Поклада Д.В.,

заявник: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2 ,

на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 травня 2013 року; час і дата складання повного її тексту - не вказані, місце ухвалення: м. Ніжин,

в с т а н о в и в:

У травні 2013 р. державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до погашення боргу на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі за текстом - ПАТ КБ «Надра») у розмірі 22551 грн 46 коп. за виконавчим листом від 14.01.2011 № 2-1528 та боргу на користь ОСОБА_1 - 106442 грн 27 коп. за виконавчим листом від 06.09.2012 № 2-2514. Вимоги подання обґрунтовувалися тим, що з часу відкриття на виконання вказаних листів виконавчих проваджень та об`єднання їх у зведене виконавче провадження ОСОБА_2 сплачено борг 08.05.2013 тільки в сумі 300 грн 00 коп. За наданою стягувачем ОСОБА_1 інформацією, ОСОБА_2 періодично виїжджає до Польщі, звідки до України переганяє автомобілі.

Оскаржуваною ухвалою подання задоволено. Постановляючи її, суд виходив із того, що з часу відкриття згаданих виконавчих проваджень ОСОБА_2 08.05.2013 сплачено борг тільки в сумі 300 грн 00 коп., хоча державним виконавцем вживалися заходи з примусового виконання цих проваджень.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу та ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні подання державного виконавця. Доводи скарги зводяться до того, що внаслідок неповного з`ясування обставин справи суд не міг об`єктивно її вирішити. Так:

- в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали відсутня інформація про дати відкриття проваджень за згаданими виконавчими листами, про сторони у цих провадженнях та про їхній номер;

- суд не зважив, що 08.05.2013 ОСОБА_2 сплатив 300 грн 00 коп. на виконання рішень суду, про які йдеться, а з поданням про обмеження його у праві виїзду за межі України державний виконавець звернувся 22.05.2013. Ці обставини не підтверджують факту ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов`язань, про які зазначено вище, так як проміжок часу між наведеними у цьому абзаці датами становить тільки 14 днів;

- судом не вказано про дотримання державним виконавцем вимог ст. 377-1 ЦПК України в його редакції до 01.01.2016.

Від державного виконавця надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). У ньому також мається прохання не скасовувати оскаржувану ухвалу до сплати ОСОБА_2 боргів у повному обсязі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Москаленко Ю.В. підтримав апеляційну скаргу (в режимі відеоконференції), стягувач ОСОБА_1 просив її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

У справі встановлено таке.

Згідно з довідкою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25.05.2021 № 740/2249/13-ц/8573/2021, цивільна справа № 740/22/13-ц (провадження № 6/740/40/13) за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до погашення боргу знищена за закінченням строку її зберігання, відповідно до Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, який затверджено наказом Державної судової адміністрації України від 07.12.2017 № 1087 (арк. 13).

Оригінал оскаржуваної ухвали на арк. 82.

Відповідно до листа Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 06.08.2021 № 40069 і заяви цього Відділу від 14.01.2022 № 1440 та додатків до них (арк. 39-41, 83-84), на виконанні у Відділі перебували виконавчі провадження:

- ЄДРВП № 34486120 з примусового виконання виконавчого листа від 14.01.2011 № 2-1528/10, виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 105269 грн 57 коп. боргу, 120 грн 00 коп. у повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1052 грн 70 коп. у повернення сплаченого судового збору, а всього 106442 грн 27 коп.: № 34486120 - з 27.09.2012 по 30.12.2013; № 41907041 - з 06.02.2014 по 28.01.2016; № 51262023 - з 31.01.2016 по 10.03.2017. Виконавче провадження ВП № 61388010 з примусового виконання цього ж виконавчого листа перебувало на примусовому виконанні в Олександрівському відділі державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до 28.10.2021. 13.01.2022 державним виконавцем Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68135892 з примусового виконання цього ж виконавчого листа;

- ЄДРВП № 34375184 з примусового виконання виконавчого листа від 06.09.2012 № 2-2514, виданого тим же судом про стягнення з вищепойменованого боржника на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в розмірі 22551 грн 46 коп.;

- 30.12.2013 вказані виконавчі провадження завершено згідно з п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (за неможливістю встановити особу боржника, з`ясувати місце його проживання) та передані до архіву. Відповідно до чинного законодавства, архів за 2013 рік знищено, оскільки сплив трирічний строк зберігання архівних матеріалів виконавчих проваджень.

Виконавчі провадження ЄДРВП № 34486120 і ЄДРВП № 34375184 було об`єднано у зведене виконавче провадження і 08.05.2013 на його виконання ОСОБА_2 сплачено борг в сумі 300 грн 00 коп.

Наведені обставини жодним з учасників справи не заперечуються.

Аналізуючи надані докази і правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Виконавчий лист № 2-1528/10, виданий 10.01.2011 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 106442 грн 27 коп., залишається практично не виконаним надмірно тривалий час - з 08.05.2013. Крім того, у справі відсутні докази, що після 08.05.2013 ОСОБА_2 вчинялись дії, спрямовані на його виконання і про таке ні останній, ні його представник не заявляють. І це при тому, що ОСОБА_2 взнав про обов`язок виконати виконавчий лист, про який йдеться у цьому абзаці, принаймні 08.05.2013.

Також у справі нема доказів наявності об`єктивних причин тривалого невиконання ОСОБА_2 згаданого у попередньому абзаці виконавчого листа і в апеляційній скарзі такі не наводяться. Отже ОСОБА_2 ухиляється від виконання цього листа.

Будь-які відомості щодо виконання ОСОБА_2 виконавчого листа від 06.09.2012 № 2-2514, виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в розмірі 22551 грн 46 коп. ні останнє, ні ОСОБА_2 суду не надали. Виходячи з цього і зі змісту клопотання Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про відхилення апеляційної скарги апеляційний суд не може констатувати, що виконавчий лист, про який йдеться, у цьому абзаці, повністю й фактично виконаний.

Згідно з ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

Частина 1 і пункт 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 N 606-XIV у редакції, чинній протягом спірного періоду, приписували таке:

- державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії;

- державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням. Така ж норма міститься в п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», що є чинним натепер.

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Європейський суд з прав людини також вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 63 рішення від 28.07.1999 у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

Оскільки у ході розгляду справи не встановлено, що виконавчий лист від 06.09.2012 № 2-2514, виданий Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в розмірі 22551 грн 46 коп. фактично й повністю виконано, і встановлено факт ухилення ОСОБА_2 протягом тривалого часу від виконання виконавчого листа № 2-1528/10, виданого 10.01.2011 тим же судом, про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 106442 грн 27 коп., то встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до погашення боргу на користь ПАТ КБ «Надра» та на користь ОСОБА_1 за цими листами відповідає вимогам закону.

Отож оскаржувана ухвала є законною.

Доводи апеляційної скарги судом відхиляються як такі, що суперечать встановленим та описаним вище обставинам справи і визначеним відповідно до них правовідносинам.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то підстав для перерозподілу судових витрат нема.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 травня 2013 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повну постанову виготовлено 09.05.2022.

Головуючий: Судді: