Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2022 Справа №607/6916/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Л. М.Сливки

за участі секретаря судового засідання - С. В.Крушельницької,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітніх сина та дочку, які продовжують навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 пред`явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить стягувати із відповідача на її користь аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, починаючи із 03 червня 2022 року і до закінчення дітьми навчання. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 12 липня 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_4 . 30 липня 2008 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. На даний час повнолітні діти проживають разом із нею та є студентами. За неналежне виконання батьківських прав рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2019 року із ОСОБА_2 стягувалися аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у сумі 1100 гривень на кожну дитину. Однак, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків щодо сплати аліментів, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2020 року на відповідача було накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин виконання суспільно корисних робіт, та він перебував на обліку у Тернопільському міськрайонному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області. На даний час у відповідача ОСОБА_2 є заборгованість по аліментах у розмірі 32974,52 гривень. З 01 вересня 2021 року їх із відповідачем син ОСОБА_3 навчається на денному відділенні ВП НУБіП України «Бережанський агротехнічний інститут». Строк закінчення навчання - 30 червня 2025 року. З 01 вересня 2021 року дочка сторін ОСОБА_4 навчається у ВСП «Фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Західноукраїнського національного університету», умови навчання - контракт, строк закінчення навчання - 30 червня 2024 року, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання - 48960 гривень. При цьому, позивачка зазначає, що розмір її місячного доходу становить 15176,99 гривень, а з початку введення воєнного стану вона отримує додаткову винагороду у розмірі 30 000 гривень. Проте, цих коштів не достатньо на її утримання та двох дітей. За вказаних обставин позивачка вважає, що оскільки син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 навчаються на стаціонарній формі навчання, не мають можливості отримувати доходи самостійно, перебувають на утриманні матері та потребують матеріальної допомоги, та, з огляду на те, що відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи, стабільний дохід та не має на утриманні інших дітей, отже він спроможний сплачувати аліменти на повнолітніх дітей, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги. З цих підстав просила позов задовольнити та стягувати із відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, починаючи із 03 червня 2022 року і до закінчення дітьми навчання.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов, у якому заперечує проти викладених у позові обставин. В обґрунтування своїх доводів покликається на те, що аліменти за рішенням суду він сплачував стабільно і не ухилявся від свого обов`язку щодо утримання дітей, а наявна у нього заборгованість буде погашена найближчим часом. Зазначає, що на даний час при можливості він допомагав би дітям матеріально, однак, їхнє упереджене ставлення та нецензурне висловлювання до нього впливають на його психологічний стан здоров`я та бажання підтримувати їх. Так, зазначає, що згідно наданої позивачкою інформації, син ОСОБА_3 навчається на бюджетній формі навчання, однак, не надала жодної інформації щодо отримання ним стипендії, оскільки, навчання на бюджетній формі передбачає можливість отримання стипендії у розмірі 2000 гривень. ОСОБА_4 навчається за контрактом у коледжі, вартістю навчання за весь період 4848960 гривень. Однак, позивачкою не надано відомостей про графік навчання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не зазначено, чи тривалість занять займає весь робочий день та тиждень. При цьому, протягом останнього часу практикується дистанційна форма навчання, що збільшує графік вільного часу та надає можливість працювати і самостійно себе забезпечувати. Згідно довідки про доходи позивачки, її заробітна плата за 12 місяців складає 271253,50 гривень, що дає їй можливість разом із дітьми їздити відпочивати на море та забезпечує їм хороші умови життя. Натомість він, перебуває у зареєстрованому шлюбі та змушений утримувати сім`ю. Також, у нього на утриманні перебувають непрацездатні батьки та дядько, який є інвалідом та потребує сторонньої допомоги, на утримання яких витрачається значна частина його доходів. Зазначає, що середній розмір його заробітної плати складає близько 7000 гривень у місяць. Крім цього, з 07 березня 2022 року він підписав контракт добровольця добровольчого формування територіальної громади м. Тернополя «Правоохоронець» та у вільний від роботи час виконує умови контракту. За вказаних обставин вважає, що оскільки повнолітній син ОСОБА_3 навчається на бюджетній формі навчання та у вільний від навчання час має можливість працювати та отримувати себе самостійно, відтак, у нього ( ОСОБА_2 ) немає можливості надавати матеріальне утримання повнолітньому сину. Щодо надання матеріального утримання дочці ОСОБА_4 , яка навчається на контрактній формі навчання, то він погоджується сплачувати аліменти на її користь у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень. За вказаних обставин просив позов задовольнити частково.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Також зазначила, що пояснення відповідача вважає такими, що не заслуговують уваги.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак, у поданому відзиві на позов зазначив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Судом установлено:

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі який розірвано 30 липня 2008 року, що стверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 30 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №457.

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , про що складено актовий запис №1207 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 14 червня 2004 року видане Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

Також, ІНФОРМАЦІЯ_2 від шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , що стверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 14 червня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №1207.

На даний час діти сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 досягли повноліття та проживають разом із матір`ю (позивачкою по справі - ОСОБА_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується Довідками про місце проживання №31874/23-03, та №31875/28-03, виданих 03 грудня 2018 року Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради.

Згідно викладених у позові обставин, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відповідача ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також, на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2019 року із ОСОБА_2 стягувалися аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у сумі 1100 гривень на кожну дитину. Проте, відповідач, незважаючи на рішення суду про стягнення із нього аліментів, ухилявся від їх сплати.

Як убачається із Розрахунку заборгованості по аліментах від 29 квітня 2022 року, складеного старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Крушанською О.Р., за виконавчим листом №607/23161/18 від 15 квітня 2019 року про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у ОСОБА_2 числиться заборгованість станом на 29 квітня 2022 року у розмірі 32974,52 гривень.

Згідно Довідки №90, виданої 23 травня 2022 року Відокремленим підрозділом національного університету біоресурсів і природокористування України «Бережанський агротехнічний інститут», ОСОБА_3 , є студентом першого курсу ВП НУБіП України «Бережанський агротехнічний інститут» агроінженерного факультету ОС «Бакалавр», спеціальність 208 «Агроінженерія», форма навчання денна з фінансуванням за рахунок коштів держбюджету.

Відповідно до Довідки №182, виданої 23 травня 2022 року Відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Західноукраїнського національного університету», ОСОБА_4 навчається на першому курсі у ВСП «Фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Західноукраїнського національного університету» за освітньо-кваліфікаційним рівним «Фаховий молодший бакалавр», спеціальність - Право, форма навчання - денна, умови навчання - контракт, термін навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2024 року.

Згідно пунктів 1-2 розділу ІІІ Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №382450, укладеного 16 серпня 2021 року між Західноукраїнським національним університетом та ОСОБА_1 (Замовник) для здобувача вищої освіти ОСОБА_4 , загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 48960 гривень, вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: за 2021-2022 навчальний рік - 17280 гривень, за 2022-2023 навчальний рік - 17280 гривень, 2023-2024 навчальний рік - 14400 гривень.

Відповідно до пунктів 3-4 розділу ІІІ вказаного Договору замовник вносить плату щопівроку, не пізніше ніж 10 вересня та 10 лютого. Замовник здійснює оплату в безготівковій формі.

Як убачається із квитанції №N1GBN5196M від 16 серпня 2021 року ОСОБА_1 здійснила оплату за навчання ОСОБА_4 згідно договору №382450 у сумі 17280 гривень.

Згідно довідки про доходи №157, виданої 23 травня 2022 року Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області, ОСОБА_1 працює у Головному управлінні Національної поліції в Тернопільській області та займає посаду старшого уповноваженого, загальна сума її доходів за період з 01 травня 2021 року по 30 квітня 2022 року за винятком аліментів становить 271253,50 гривень.

Відповідно до довідки №179, виданої 01 серпня 2022 року Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області, загальна сума доходу ОСОБА_1 за період із 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року становить 16694 гривень.

Як убачається із довідок про доходи за №7, 8, виданої 04 серпня 2022 року ТОВ «Максима Т» ОСОБА_2 працює за основним місцем роботи у ТОВ «Максима Т» з 25 жовтня 2017 року та займає посаду начальник відділення охорони, загальна сума його доходу за період із січень 2021 року по грудень 2021 року становить 14160,79 гривень, за період із січня 2022 року по червень 2022 року - 42574,51 гривень.

Згідно довідок про доходи за №23, 24, виданих ТОВ «Максима В» ОСОБА_2 працює за сумісництвом у ТОВ «Максима-В» з 20 листопада 2020 року та займає посаду начальник відділу охорони, загальна сума його доходів за період із січня 2021 року по грудень 2021 року становить 22727,99 гривень, сума доходів за період із січня 2022 року по червень 2022 року - 13881,14 гривень.

Відповідно до Довідки №6, виданої 21 березня 2022 року добровольчим формуванням територіальної громади міста Тернополя «Правоохоронець», ОСОБА_2 уклав контракт з добровольчим формуванням територіальної громади міста Тернополя «Правоохоронець», у відповідності до вимог «Положення про добровольчі формування територіальних громад», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1449 від 29 грудня 2021 року.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права:

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу вимог чинного законодавства вбачається, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Статтею 201 Сімейного кодексу України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд критично сприймає доводи відповідача про відсутність у нього можливості сплачувати аліменти на повнолітніх дочку та сина, у зв`язку із здійснення ним витрат на утримання непрацездатних батьків та дядька, який є особою з інвалідністю, оскільки жодних доказів на підтвердження зазначених обставин відповідачем суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що у даному випадку предмет спірних правовідносин направлений в першу чергу на забезпечення інтересів повнолітніх сина та дочки, які продовжують навчання, так як обов`язок по їх утриманню покладається на обох батьків.

Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки/сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів повнолітніх дочки/сина, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідач є особою працездатного віку, працевлаштований та отримує стабільний дохід, при цьому, не надав доказів на підтвердження того, що за своїм майновим становищем та станом здоров`я він не може надавати матеріальну допомогу сину та дочці, які продовжують навчання.

При визначенні суми аліментів, суд враховує, що повнолітні син та дочка сторін навчаються у двох навчальних закладах та потребують матеріальної допомоги. Також судом беруться до уваги, обставини, визначені в ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх сина та дочки сторін, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення. Разом із цим, суд враховує розмір вартості витрат на навчання, оплату переїзду до місця навчання та у зворотному напрямку; необхідність здійснення витрат на засоби індивідуальної гігієни, на харчування та на одяг, а також ту обставину, що обов`язок щодо надання матеріального утримання покладається рівною мірою на обох батьків, та те, що син та дочка сторін, як повнолітні особи, зобов`язані також самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення, а тому, суд приходить до переконання, що із відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із 03 червня 2022 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 двадцятитрьохрічного віку.

Пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, із відповідача у дохід держави слід стягнути 992,40 гривень судового збору.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 5, 89,141, 264, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітніх сина та дочку, які продовжують навчання - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які продовжують навчання, у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із 03 червня 2022 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 двадцятитрьохрічного віку.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 16 серпня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка