ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9129/22 Справа № 201/3714/22 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року місто Дніпро Дніпропетровської області

Єдиний унікальний номер 201/3714/22

Номер провадження 22-ц/803/9129/22

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Биліни Т.І., Максюти Ж.І.

за участю секретаря: Паромової О.О.

учасники справи :

позивач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журжа Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ігнатенко Олександр Олександрович, на ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 листопада 2022 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову , головуючого судді Демидової С.О. по цивільній справі про визнання недійсним договору та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журжа Ю. Г., про визнання недійсним договору та скасування рішення.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24 червня 2022 року заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про забезпечення позову задоволено частково.

До набрання законної сили рішення у цивільній справі № 201/3714/22 за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журжа Ю. Г. про визнання недійсним договору та скасування рішення, вжито заходи забезпечення позову, шляхом заборони державним реєстраторам/нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії спрямовані на виникнення/зміну/припинення речових прав щодо гаража 4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

У листопаді 2022 року представником ОСОБА_1 адвокатом Ігнатенко О.О. подано клопотання, в якому останній просив скасувати вжиті на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24 червня 2022 року заходи забезпечення позову, мотивуючи клопотання тим, що постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/11027/18 від 25 травня 2021 було скасовано постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року, а тому у даній справі відсутні предмет та підстави позову, що свідчить про необхідність скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 листопада 2022 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - Ігнатенка О.О. про скасування заходів забезпечення позову - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ігнатенко О. О., просив скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на необґрунтованість судового рішення та порушення норм процесуального права. В обґрунтування доводів скарги, зокрема зазначено, що на теперішній час та на момент укладення спірного договору купівлі-продажу, будь-які обтяження чи заборони, в тому числі зі сторони позивача, як на гараж, так і за відповідачами відсутні. Відповідачі чи інші треті особи, як з моменту укладення договору купівлі-продажу , так і на теперішній час не звертались до суб`єктів державної реєстрації щодо вчинення будь-яких дій щодо реєстрації будь-яких обтяжень на гараж, що на думку скаржника свідчить про невиправданість вжитого заходу забезпечення позову. Єдиною підставою, що слугувала для вжиття заходу забезпечення позову є постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року по справі № 910/11027/18 відпала з огляду на скасування 03 серпня 2022 року вказаного судового рішення. Не скасування вжитого заходу забезпечення позову є невиправданим та надмірним, безпідставним втручанням у власність ОСОБА_2 , яке є непорушним.

Відзив представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб адвоката Таболіна О.С. обґрунтований тим,що сама незгода ОСОБА_1 з позовом не може бути підставою для скасування заходів забезпечення. Позов обґрунтовано ухиленням відповідача від виконання своїх обов`язків боржника за результатами розгляду судової справи № 910/11027/18. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/11027/18, стягнуто солідарно, зокрема з ОСОБА_1 , на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діяв як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укоопспілка» 76 929 136, 71 грн шкоди, а також, стягнуто в рівних частинах з кожного 2 775 150 грн витрат зі сплати судового збору. У подальшому ОСОБА_4 подав до Великої Палати Верховного Суду заяву про перегляд постанови від 25 травня 2021 року за нововиявленими обставинами. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18 постанову Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року скасовано. Однак, спір, незважаючи на скасування постанови від 25 травня 2021 року нікуди не зник,а справа № 910 / 11027/18 розглядається Господарським судом міста Києва та провадження триває.Апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 ,який згідно з відомостями,зазначеними у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не є власником гаражу,який є предметом спору у цій справі,таким чином не може заявляти про наявність обмеження своїх прав і охоронюваних інтересів і стверджувати про порушення балансу інтересів сторін фактом винесення ухвал судом першої інстанції .Право мирного володіння відповідачем ОСОБА_2 своїм майном ухвала суду про забезпечення позову не обмежує, у реєстрі ОСОБА_2 вказана як титульний власник гаражу. Таким чином, апеляційна скарга не заперечує,не встановляє і не вказує на наявність порушень норм процесуального права з боку суду першої інстанції,не аргументує неправильність застосування останнім норм процесуального права,та відповідно правомірно відмовлено у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову . Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду від 09 листопада 2022 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову залишити без змін.

Учасники розгляду справи та представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ігнатенко О. О.,представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Федорець Є.Є.,представник позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб адвокат Таболін О.С. належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ігнатенко О.О., суд першої інстанції зазначив,що обгрунтовуючи клопотання про скасування застосованих заходів забезпечення позову,заявник не навів достатніх доводів та доказів того,що заходи вжиті ухвалою про забезпечення позову порушують права відповідачів на даний час та підлягають скасуванню, та дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24 червня 2022 року, шляхом заборони державним реєстраторам/нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії спрямовані на виникнення/зміну/припинення речових прав щодо гаража 4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, до набрання законної сили рішення у цивільній справі № 201/3714/22 за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журжа Ю. Г. про визнання недійсним договору та скасування рішення, врахувавши що у справі не ухвалено остаточне рішення суду.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до преамбули Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 4, 6, 7 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обгрунтовують необхідність скасування забезпечення позову .У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання рішення суду.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, суд наділений правом скасувати заходи забезпечення позову лише за умови, коли відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

Враховуючи вказані норми закону, перебування справи на розгляді у суді першої інстанції, ризик можливого невиконання або утруднення виконання рішення суду у майбутньому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, і в майбутньому відповідач не буде позбавлений можливості вчинити реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна. За таких обставин, не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на незаконність застосування судом заходів забезпечення позову.

Враховуючи встановлене, конкретні обставини справи і характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що інші доводи апеляційної скарги не є істотними та такими, що потребують детального аналізу задля забезпечення вимог п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції були додержані норми процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції не встановлено, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, то розподіл судових витрат відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України не проводиться.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ігнатенко Олександр Олександрович, - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 03 січня 2023 року .

Судді: