КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/3892/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року місто Київ

справа № 757/16647/21-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2021 року про відмову у задоволенні подання, постановлену під головуванням судді Бусик О.Л., повний текст ухвали складено 23 жовтня 2021 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа - стягувач ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов А.В. звернувся до суду з поданням, в якому просив:

тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 до погашення заборгованості за виконавчим документом.

В мотивування вимог посилався на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №63362659 з примусового виконання виконавчого листа №757/48965/19-ц від 02 жовтня 2020 року, виданого Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 41025 доларів США, інфляційних збитків у сумі 71010,57 грн., 3% річних у сумі 27607,54 грн., що складає 325620,38 грн. та судового збору у розмірі 9605 грн.

Вказував, що 20 жовтня 2020 року ним прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №63362659, згідно з якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Стягнуто виконавчий збір у розмірі 4102,50 доларів США та 43384,35 грн.

Зазначав, що проведеною перевіркою майнового стану боржника було встановлено, що на ім'я ОСОБА_1 відкриті рахунки в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ «ПУМБ», на які ним постановами від 20 та 28 жовтня 2020 року накладено арешт.

Зауважував, що ним було з'ясовано, що ОСОБА_1 є засновником юридичних осіб, а саме: ТОВ «Анімаційна студія «Карандаш», ТОВ «Карандашє Анімейшнє Студіо», ТОВ «Еколенд Компані». Крім того, боржнику належить 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 .

Посилався на те, що рішення суду боржником на цей час не виконане.

Вказував, що згідно з квитанціями від 05, 10 та 22 березня 2021 року, від 09 квітня 2021 року ОСОБА_1 приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Іванову А.В. сплачено в рахунок погашення боргу 7000 грн.

Зазначав, що 27 квітня 2021 року ОСОБА_1 надіслав ОСОБА_2 лист, в якому заначив про намір здійснювати регулярні платежі в сумі 30000 грн. на місяць.

Згідно з довідкою ТОВ «Карандаш Анімейшн Студіо», виданою ОСОБА_1 , останній працює в ТОВ «Карандаш Анімейшн Студіо» на посаді директора та за період з квітня по вересень 2021 року отримав дохід в сумі 62065,23 грн.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2021 року у задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що боржником ОСОБА_1 як засновником і керівником ТОВ «Анімаційна студія «КАРАНДАІЛ», ТОВ «КАРАНДАШ АНІМЕЙШН СТУДІО», ТОВ «ЕКОЛЕНД КОМПАНІ» всупереч ч.5 ст.19, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ч.2 ст.22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» протягом 30 днів з дня одержання повідомлення приватного виконавця про намір звернути стягнення на частку учасника товариства не було надано приватному виконавцю відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника, у зв`язку з цим неможливо визначити їх вартість та вчинити дії, направлені на звернення стягнення на них, що вказує на бездіяльність ОСОБА_1 направлену на унеможливлення виконання рішення та звернення стягнення на його активи.

Вказував, що надання боржником ОСОБА_1 недостовірних відомостей в декларації від 16 листопада 2020 року вказує на дії боржника, направлені на приховання майна від подальшого звернення на ньогостягнення.

Зазначав, що боржник ухиляється від явки до приватного виконавця та отриманні кореспонденції, що направлена приватним виконавцем.

Посилався на те, що добровільна сплата коштів в рамках виконавчого провадження в загальній сумі 9950,24 грн., що є не значною по відношенню до суми боргу за виконавчим документом, не може розцінюватись як добросовісну поведінку боржника, оскількиостаннійприховує свій реальній матеріальний стан.

02 червня 2022 року від представника боржниканадійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, посилаючись на відсутність підстав для її скасування.

У судовому засіданні апеляційного суду стягувач та його представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Боржник та його представник у судовому засіданні апеляційного суду заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов А.В. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у його відсутність, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що дії боржника ОСОБА_1 не свідчать про ухилення останнього від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов`язань.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч.3 ст.18 вказаного Закону України встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положення ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України.

Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.3 ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Мотивування судового рішення про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів не відповідає вимогам законодавства.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. перебуває виконавче провадження №63362659 з примусового виконання виконавчого листа №757/48965/19-ц від 02 жовтня 2020 року, виданого Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 41025 доларів США, інфляційних збитків у сумі 71010,57 грн., 3% річних у сумі 27607,54 грн., що складає 325620,38 грн. та судового збору у розмірі 9605 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 20 жовтня 2020 року відкрито виконавче провадження №63362659, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Стягнуто виконавчий збір у розмірі 4102,50 долара США та 43384,35 грн.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 20 жовтня 2020 року боржник ОСОБА_1 отримав особисто у приватного виконавця 09 листопада 2020 року, про що свідчить його підпис на супровідному листі від 20 жовтня 2020 року №1443-63362659/20.

20 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А.В. було винесено також постанови про: стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про арешт майна боржника.

Приватним виконавцем здійснено ряд запитів з метою встановлення доходів боржника та наявності в нього рухомого чи нерухомого майна.

Проведеною приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А.В. перевіркою майнового стану боржника встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 відкриті рахунки в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ «ПУМБ», на які приватним виконавецм постановами від 20 та 28 жовтня 2020 року накладено арешт.

02 листопада 2020 року ОСОБА_1 було надіслано виклик приватного виконавця від 30 жовтня 2020 року №1494-63362659/20, в якій було зобов`язано боржника з`явитись до приватного виконавця 09 листопада 2020 року щодо сплати боргу за виконавчим документом.

09 листопада 2020 року ОСОБА_1 з`явився до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. та подав заяву, в якій просив всі процесуальні документи по виконавчому провадженні направляти йому на адресу його фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А.В. встановлено, що ОСОБА_1 належать майнові (корпоративні) права, а саме частки у статутному капіталі: ТОВ «Анімаційна студія «Карандаш» у розмірі внеску до статутного фонду у сумі 1000 грн. та ТОВ «Карандаш Анімейшн Студіо» у розмірі внеску до статутного фонду у сумі 2600000 грн., ТОВ «Еколенд Компані»у розмірі внеску до статутного фонду у сумі 142 000 грн.Боржник є засновником вказаних юридичних осіб.

З відповідей з Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України вбачається, що боржник ОСОБА_1 отримує дохід у вигляді заробітної плати в ТОВ «Анімаційна студія «Карандаш» та ТОВ «Карандаш Анімейшн Студіо».

Постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 02 листопада 2020 року та від 23 листопада 2020 року накладено арешт на майнові (корпоративні) права боржника, а саме частки у статутних капіталах ТОВ «Еколенд Компані» у розмірі внеску до статутного капіталу в сумі 142000 грн., ТОВ «Анімаційна студія «Карандаш» у розмірі внеску до статутного капіталу в сумі 1000 грн., ТОВ «Карандаш Анімейшн Студіо» у розмірі внеску до статутного капіталу в сумі 2600000 грн., про що зареєстровано відповідні обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Постанову про арешт майна боржника від 02 листопада 2020 року ОСОБА_1 отримав 09 листопада 2020 року, про що свідчить його підпис на супровідному листі від 02 листопада 2020 року №1509-63362659/20.

На адресу ТОВ «Анімаційна студія «Карандаш» та ТОВ «Карандаш Анімейшн Студіо» надіслано повідомлення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. про намір звернути стягнення на частку учасника товариства ОСОБА_1 від 02 листопада 2020 року №1511-63362659/20 та від 23 листопада 2020 року №1659-63362659/20.

У повідомленнях зазначено, що товариство повинно протягом 30 днів з дня отримання такого повідомлення надати відомості необхідні для розрахунку вартості частки боржника.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про намір звернути стягнення на частку учасника товариства від 02 листопада 2020 року №1511-63362659/20 боржник отримав особисто в офісі приватного виконавця, про що свідчить його підпис на вказаному повідомленні.

При цьому, матеріали справи не містять доказів про те, що боржником ОСОБА_1 як засновником і керівником ТОВ «Анімаційна студія «Карандаш», ТОВ «Карандаш Анімейшн Студіо», ТОВ «Еколенд Компані» протягом 30 днів з дня одержання повідомлення приватного виконавця про намір звернути стягнення на частку учасника товариства від 02 листопада 2020 року №1511-63362659/20 та від 23 листопада 2020 року №1659-63362659/20 було надано приватному виконавцю відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що дійсно ним не було надано приватному виконавцю відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника.

16 листопада 2020 року ОСОБА_1 було надано приватному виконавцю декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи.

Викликом приватного виконавця від 22лютого 2021року №565-63362659/20 зобов`язано боржника ОСОБА_1 з`явитись до приватного виконавця Іванова A.B. 15 березня 2021 року о 13:00 за адресою: АДРЕСА_3 , який направлено електронним листом з електронним цифровим підписом на його електронну поштову скриньку за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказаною боржником в декларації.

З акту приватного виконавця від 15 березня 2021 року вбачається, що боржник ОСОБА_1 не з`явився до офісу приватного виконавця за вищезазначеним викликом, про причини неявки боржник приватного виконавця не повідомив.

Вимогою приватного виконавця від 22лютого 2021 року №564-633362659/20, яку направлено боржнику електронним листом з електронним цифровим підписом на його електронну поштову скриньку за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано останнього надати приватному виконавцю Іванову А.В. 10 березня 2021 року о 9:00 доступ до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з метою перевірки майнового стану боржника, виявлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, проведення його опису та арешту та передачі на відповідальне зберігання.

10 березня 2021 року не надано доступу приватному виконавцю до квартири за адресою: АДРЕСА_2 для перевірки майнового стану боржника, виявлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, проведення його опису та арешту та передачі на відповідальне зберігання, про що приватним виконавцем Івановим A.B. було складено акт від 10 березня 2021 року.

У поданні зазначено, що за період з 20 жовтня 2020 року по 24 березня 2021 року на рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова A.B. для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам від боржника надійшли кошти в загальній сумі 5000 грн., з яких лише 3000 грн. перераховано на користь стягувача в рахунок погашення боргу за виконавчим документом.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 на питання суду пояснив, що він ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження. Вказував, що 27 квітня 2021 року він надіслав ОСОБА_2 лист, в якому зазначив про намір здійснювати регулярні платежі в сумі 30000 грн. на місяць та вирішити питання щодо мирного врегулювання спору. При цьому, не заперечував, що він лише частково сплатив кошти на виконання рішення суду. Зазначив, що йому не належить 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, боржник ОСОБА_1 обізнаний про відкриття виконавчого провадження відносно нього та необхідність виконати рішення суду, однак доказів, що ним вчинялися дії по його виконанню, матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 не надав доказів, за яких суд мав би можливість дійти висновку про виконання ним зобов`язань перед кредитором, визначених рішенням суду, і погашення заборгованості без вжиття заходів про застосування яких просив виконавець.

Посилання ОСОБА_1 , що він вживав заходів для виконання рішення суду і погашення заборгованості, об`єктивними доказами, подання яких мало б відбуватись до виконавчої служби, не підтверджені.

Посилання сторони боржника у запереченнях, які були надані до суду першої інстанції на те що, 27 квітня 2021 року боржником направлено лист стягувачу, в якому ОСОБА_1 зазначив про намір здійснювати регулярні платежі в сумі 30000 грн. є неспроможними, оскільки доказів на підтвердження того, що боржником в період з 27 квітня 2021 року були сплачені суми на погашення боргу, останнім надано не було.

Сплата коштів в рамках виконавчого провадження взагальній сумі 9950,24 грн., що є не значною по відношенню до суми боргу за виконавчим документом, несвідчить про виконання набравшого законної сили судового рішення, оскільки ОСОБА_1 не виконує вимоги приватного виконавця щодо допуску приватного виконавця до житла боржника з метою перевірки матеріального стану, не надав на вимогуприватного виконавця, а також на вимогу про усунення порушень закону документи для розрахунку вартості корпоративних прав, внаслідок чого неможливо звернути на них стягнення.

Оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що боржник ОСОБА_1 , знаючи про наявність відкритого виконавчого провадження №63362659 не вчинив дій, спрямованих на виконання свого боргового зобов`язання, колегія суддів вважає, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, що є підставою для обмеження його в праві виїзду за межі України.

На вищевказане суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку, що дії боржника ОСОБА_1 не свідчать про ухилення останнього від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов`язань.

Таким чином, ухвала Печерського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2021 року підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2021 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа - стягувач ОСОБА_2 - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа, боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 до виконання зобов`язань покладених на нього згідно виконавчого листа №757/48965/19-ц, виданого Печерським районним судом міста Києва 02 жовтня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 41025,00 доларів США, що становить 1038368 грн. 95 коп., інфляційних збитків у сумі 71010 грн. 57 коп., 3% річних у сумі 27607 грн. 54 коп., пені у розмірі 325620 грн. 38 коп., судового збору у розмірі 9605 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 липня 2022 року.

Головуючий:

Судді: