ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2241/22 Справа № 175/3500/18 Суддя у 1-й інстанції - Новік Л. М. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про скасування розпорядження про звільнення, про поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про скасування розпорядження про звільнення, про поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Просить скасувати розпорядження голови Індустріальної районної у місті Дніпрі ради № 188-рк від 03.09. 2018 року, про звільнення ОСОБА_1 , поновити його на попередньому місці роботи на посаді Директор територіального центру соціального обслуговування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, зобов`язати Індустріальну районну раду у місті Дніпрі ради внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1 шляхом внесення запису щодо скасування розпорядження голови Індустріальної районної ради у місті Дніпрі ради № 188-рк від 03.09. 2018 року, про звільнення ОСОБА_1 п.1 ст. 41 КЗпП України та стягнути з Індустріальної районної ради у місті Дніпрі ради на користь позивача ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення до моменту поновлення на роботі (том 1 а.с.4-8).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про скасування розпорядження про звільнення, про поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено (том 2 а.с.205-211).

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до прийняття помилкового рішення суду, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким, задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі (том 3 а.с.2-6).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28 грудня 2015 року розпорядженням голови районної у місті ради Ю.О. Алексейченко № 278-рк відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2009 року № 1417 «Деякі питання діяльності територіальних центрів соціального обслуговування (надання соціальних послуг)», згідно із особистою заявою від 28.12.2015 року ОСОБА_1 з 28.12.2015 року призначено на посаду директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради (том 1 а.с. 15).

Відповідно до наказу №82к від 28.12.2015 ОСОБА_1 приступив на посаду директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Індустріальної районної у місті ради з 28.12.2015 року на підставі розпорядження голови Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради № 278-рк від 28.12.2015 р.(том 1 а.с. 16).

У період з 30.07.2018 по 07.08.2018 у територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Індустріальної районної у місті Дніпрі ради проведено перевірку з питань дотримання фінансової дисципліни, стану ведення бухгалтерського обліку та звітності, діловодства та кадрової роботи у територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Індустріальної районної у місті Дніпрі ради на підставі розпорядження голови Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 25.07.2018№ 57-р «Про проведення перевірки з питань дотримання фінансової дисципліни, стану ведення бухгалтерського обліку та звітності, діловодства та кадрової роботи у територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Індустріальної районної у місті Дніпрі ради».

Підставою проведення перевірки слугувало подане депутатами районної у місті ради згідно ч.2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст.10-13, ч.ч. 1, 3 ст.15 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутатське звернення, яке розглянуто на XX черговій сесії Індустріальної районної у місті Дніпрі ради.

Крім того, за наслідками поданої до головного управління Держпраці у Дніпропетровській області заяви про можливі порушення законодавства про працю ГУ Держпраці у Дніпропетровській області проведено інспекційне відвідування в Індустріальній районній у місті Дніпрі раді за результатами якого складено Акт інспекційного відвідування від 21.09.2018 № ДН1369/964/АВ, яким зафіксовано порушення органом місцевого самоврядування норм ст. 46 КЗпП України та надано припис про усунення виявлених порушень ст. 46 КЗпП України, інших порушень не виявлено. При цьому, Індустріальною районною у місті Дніпрі радою виявлені порушення усунуті, отже до відповідальності орган місцевого самоврядування не притягувався.

Відповідно до розпорядження голови Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 25.07.2018 № 57-р «Про проведення перевірки з питань дотримання фінансової дисципліни, стану ведення бухгалтерського обліку та звітності, діловодства та кадрової роботи у територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Індустріальної районної у місті Дніпрі ради» у територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Індустріальної районної у місті Дніпрі ради проведено перевірку з питань дотримання фінансової дисципліни, стану ведення бухгалтерського обліку та звітності, діловодства та кадрової роботи.

За результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки від 17.08.2018 року, в якому серед інших порушень, зазначено про запровадження територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Індустріальної районної у місті Дніпрі ради виплати надбавки за рахунок субвенції не за призначенням (том 1 а.с.20-32).

Так, на підставі рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 №3/27 «Про міський бюджет на 2018 рік» зі змінами, та відповідно до листа департаменту соціальної політики Дніпровської міської рад від 28.02.2018 №15/4-5 «Про виділення коштів» бюджету Індустріального району у місті Дніпрі виділено субвенцію з міського бюджету на підвищення рівня заробітної плати працівників територіальних центрів соціального обслуговування, а саме на виплату надбавки за складність, напруженість у роботі фахівцям із соціальної роботи (із соціальної допомоги вдома), соціальним працівникам та робітникам в розмірі 412 094, 00 грн. (сума станом на 01.07.2018).

Так, у травні 2018 року у територіальному центрі запроваджено виплату надбавки за рахунок субвенції не лише соціальним робітникам, а й іншому персоналу територіального центру, що призвело до нецільового використання коштів субвенції на суму 13 900 грн. (наказ територіального центру від 27.05.2018 №110).

Крім того, перевіркою виявлено встановлення надбавки соціальним працівникам територіального центру вище 50 відсотків посадового окладу з підвищеннями за фактично відпрацьований час за період з березня по червень 2018 року на суму 4 267, 41 грн.

Також при обчисленні доплати до рівня мінімальної заробітної плати у територіальному центрі в розрахунок не брався розмір надбавки за складність, напруженість у роботі, що суперечить вимогам Закону України «Про оплату праці» і що призвело до зайвих нарахувань на суму 40 280, 58 грн.

В порушення вимог п. 1.4 спільного наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 №308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення» розміри посадових окладів (тарифних ставок) працівників територіального центру на момент перевірки не було відображено в Тарифікаційному списку працівників, який складається щорічно та який є документом для складання штатного розпису. Протягом року до Тарифікаційного списку вносяться зміни (додаток 1 до спільного наказу від 05.10.2005 №308/519).

При цьому, у запереченнях до Акту перевірки позивач зазначає, що йому не надано роз`яснень щодо порядку використання коштів субвенції, а виплата коштів за рахунок субвенції при наявності їх економії також можлива і не за прямим спрямуванням.

Крім того, перевіркою виявлено неефективне використання територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Індустріальної районної у місті Дніпрі ради бюджетних коштів та витрачання бюджетних коштів на товари та послуги, які не пов`язані з наданням соціальних послуг громадянам.

Так, протягом грудня 2017 - лютого 2018 року територіальним центром використано бюджетних коштів на придбання автомагнітоли до службового автомобіля та комплектуючих на загальну суму 6 993, 00 грн., у т.ч.: 26.12.2017 - придбання автомагнітоли Сусіоп МР на суму 4 250, 00 грн., 02.02.2018 - перерахування коштів на пластикові картки за автозвук для службового автомобіля - 550,00 грн., за рамку переходну - 1 048,00 грн., послуги «Нової пошти» за доставку рамки переходної - 45, 00 грн.; 02.02.2018 - перерахування коштів на пластикові картки за послуги по встановленню музичного знання - 1 100, 00 грн.

При цьому, придбання автомагнітоли у запереченнях до Акту перевірки позивач не обґрунтував, лише зазначив, що (далі по тексту - згідно наданих позивачем пояснень до Акту перевірки) «придбання автомагнітоли обумовлене наявністю в ній ряду функціональних можливостей, необхідних для виконання нагальних потреб, а саме: GPS навігація; вбудований WIFI адаптер з зовнішньою антеною».

Як вбачається із посадової інструкції директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, директор здійснює загальне керівництво діяльністю територіального центру, організовує його роботу, несе персональну відповідальність за виконання покладених на центр завдань; розпоряджається коштами у межах затвердженого кошторису витрат на утримання територіального центру. Видає у межах своєї компетенції накази.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що платіжні доручення щодо оплати за товари та послуги, які не пов`язані з наданням соціальних послуг громадянам та наказ і, відповідно, платіжні доручення на використання коштів субвенції не за призначенням, підписані безпосередньо ОСОБА_1 , директором територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Індустріальної районної у місті Дніпрі ради ОСОБА_1 допущено одноразове грубе порушення фінансової дисципліни, що і було підставою його звільнення відповідно до п. 1 ст. 41 КзпПУ.

Проте погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, з огляду на наступне.

Статтею 41 КЗпП України передбачені додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов. Пунктом 1 частини 1 вказаної статті передбачено, що трудовий договір може бути розірваний з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків, зокрема, керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками тощо. Звільнення можливе за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України, якщо порушення носить тривалий, а не разовий характер.

Зокрема, у п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України йдеться про одноразове грубе порушення трудових обов`язків, а не про тривале, системне, що може бути підставою для звільнення за інших підстав.

Розірвання трудового договору на підставах, зазначених у п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України, передбачає визнання кола порушень трудових обов`язків, під які підпадають такі порушення, у яких ознакою грубості характеризуються усі факти, що характеризують їх склад: характер дії або бездіяльності працівника, істотність наслідків порушення трудових обов`язків, особливість причинного зв`язку між порушенням та його наслідками, форм вини.

Виходячи зі змісту п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України підставою для звільнення за цією нормою є вчинення ним одноразового грубого порушення трудових обов`язків, а не триваюче, зокрема, систематична невиплата заробітної плати.

Однак як вбачається з оспорюваного розпорядження про звільнення позивача, відповідач звільнив його за одноразове грубе порушення трудових обов`язків на підставі Акта перевірки з питань дотримання фінансової дисципліни, стану ведення бухгалтерського обліку та звітності, діловодства та кадрової роботи у територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 17.08.2018 р., яким встановлено нецільове використання коштів субвенції у травні 2018, наданої рішенням Дніпровської міської ради від 06.12.2017 №3/27 Про міський бюджет на 2018 рік, що мало наслідком порушення бюджетного законодавства у територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Індустріальної районної у місті Дніпрі ради ОСОБА_1 від 21.08.2018 р. вх. №10-501.

Як встановлено з акту перевірки виявлено неефективне використання територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Індустріальної районної у місті Дніпрі ради бюджетних коштів та витрачання бюджетних коштів на товари та послуги, які не пов`язані з наданням соціальних послуг громадянам. Так, протягом грудня 2017 - лютого 2018 року територіальним центром використано бюджетних коштів на придбання автомагнітоли до службового автомобіля та комплектуючих на загальну суму 6 993, 00 грн., у т.ч.: 26.12.2017 - придбання автомагнітоли Сусіоп МР на суму 4 250, 00 грн., 02.02.2018 - перерахування коштів на пластикові картки за автозвук для службового автомобіля - 550,00 грн., за рамку переходну - 1 048,00 грн., послуги «Нової пошти» за доставку рамки переходної - 45, 00 грн.; 02.02.2018 - перерахування коштів на пластикові картки за послуги по встановленню музичного знання - 1 100, 00 грн.

Крім того перевіркою встановлено надбавки соціальним працівникам територіального центру вище 50 відсотків посадового окладу з підвищеннями за фактично відпрацьований час за період з березня по червень 2018 року на суму 4267,41 грн.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені відповідачем підстави для звільнення ОСОБА_2 не є одноразовим грубим порушенням, яке дає підстави для звільнення за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України, оскільки вказані в акті перевірки порушення законодавства, не можуть розцінюватися як одноразове грубе порушення ним трудових обов`язків, що підпадають під дію п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України, а відтак не можуть бути підставою для розірвання трудового договору згідно з цією нормою. Крім того, на думку колегії суддів, застосоване відповідачем стягнення не є співмірним з вчиненими позивачем порушеннями.

Отже розпорядження голови Індустріальної районної у місті Дніпрі ради №188-рк від 03.09.2018 про звільнення ОСОБА_1 з посади директора територіального центру соціального обслуговування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, а саме порушення бюджетного законодавства, слід визнати незаконним та поновити позивача на вказаній посаді.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених законодавством, календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Згідно довідки Пенсійного фонду України (т.3 а.с. 92), середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за останні два календарні місяці перед звільненням (липень-серпень 2018 року) складає 525,58 грн., виходячи з розрахунку (14 422,80 грн. + 8 703,08 грн.) : (22 дні + 22 дні) = 525,58 грн.

Період, за який необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, складає 945 днів, з 03 вересня 2018 року по 07 вересня 2022 року.

Таким чином, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, за період з 03 вересня 2018 року по 07 вересня 2022 року становить: 525,58 грн. х 949 дні = 498 775, 42 грн., з якої при виплаті підлягає виключенню сума обов`язкових платежів (податків та зборів).

Відповідачем не надано належних і допустимих доказів, на спростування проведеного судом розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який проведено відповідно до даних довідки.

Позовні вимоги щодо внесення змін до трудової книжки не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від задоволених позовних вимог та додаткове зобов`язання відповідача до вчинення таких дій не передбачено.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 881 грн. + 1321,50 грн. = 2 202,5 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про скасування розпорядження про звільнення, про поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Скасувати розпорядження голови Індустріальної районної у місті Дніпрі ради № 188-рк від 03.09.2018 про звільнення ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на попередньому місці роботи на посаді Директора територіального центру соціального обслуговування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради.

Стягнути з Індустріальної районної у місті Дніпрі ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення з 03 вересня 2018 року по 07 вересня 2022 року в сумі 498 775,42 грн., без урахування обов`язкових платежів (податків та зборів).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Індустріальної районної у місті Дніпрі ради судовий збір на користь держави в розмірі 2 202,5 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: