Справа №: 343/1396/22
Провадження №: 2/0343/496/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2022 року м. Долина
Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого судді Керніцького І.І.,
секретаря Оленюк Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -
Позивачка просить ухвалити рішення, яким:
розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 , та відповідачем, ОСОБА_2 , який зареєстрований 02 листопада 2003 року у Станковецькій сільській раді Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №11;
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на проживанні з нею;
після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_5 »;
судові витрати, пов`язані з розірвання шлюбу, покласти на відповідача.
Свої вимоги мотивує тим, що 02 листопада 2003 року між нею, ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який вони зареєстрували у Станковецькій сільській раді Долинського району Івано-Франківської області.
Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею і перебувають на її вихованні та утриманні.
Відповідач не спілкується з дітьми протягом трьох місяців, матеріальної допомоги на дітей не надає в добровільному порядку.
З самого початку їхнього сімейного життя вони проживали добре. Однак, протягом останніх трьох років відношення з відповідачем поступово погіршувались, відповідач часто не ночував дома, не надавав ніякої допомоги сім`ї, у зв`язку з чим у них часто виникали непорозуміння. Вона неодноразово його просила змінити поведінку до сім`ї, однак це бажаного результату не дало.
Більше одного року тому відповідач виїхав за кордон і фактично подружні відносини між ними припинились. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим. Вважає також, що відсутні підстави для застосування заходів примирення, оскільки відносини між нею та відповідачем повністю припинені, а їх відновлення є неможливим.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом. В Долинський районний суд поступила заява, згідно з якої позивачка просить розгляд справи проводити у її відсутності, задоволивши позовні вимоги. Не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.17).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчать оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду про виклик в судове засідання (а.с.22,23). Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.
Враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_2 , у встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.
У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 02.11.2003 (а.с.10) свідчить про те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , 02 листопада 2003 року був укладений шлюб, зареєстрований у Станковецькій сільській раді Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №11. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 .
За час спільного проживання в шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 а.с.8) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 а.с.9).
Як встановлено в судовому засіданні, син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в сторін під час спільного проживання, на час розгляду справи досяг 14 років, тому питання про визначення його місця проживання не вирішується, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст. 160 СК України він самостійно визначає своє місце проживання з одним із батьків.
Спору щодо місця проживання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сторін немає.
Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.
В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин.
Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
З огляду на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Беручи до уваги категоричне волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їхніх дітей порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити.
Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 листопада 2003 року у Станковецькій сільській раді Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №11- розірвати.
Неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з мамою, позивачкою по справі - ОСОБА_1 .
Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити " ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 гривень сплаченого судового збору згідно з квитанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду .

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель с.Станківці Калуського району Івано-Франківської області, 77531.

Суддя Долинського районного суду І.І.Керніцький