УХВАЛА

Іменем України

05 травня 2022 року

м. Київ

справа № 752/25007/20

провадження № 61-20901ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду

від 18 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової Віталіни Володимирівни, Державного підприємства «Сетам», треті особи: ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», товариство з обмеженою відповідальністю «Спецюст» про визнання недійсними електронних торгів з реалізації нерухомого майна, протоколу та акта проведення електронних торгів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової В. В., Державного підприємства «Сетам», треті особи: ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи»), товариство з обмеженою відповідальністю «Спецюст» (далі - ТОВ «Спецюст») про визнання недійсними електронних торгів з реалізації нерухомого майна, протоколу та акта проведення електронних торгів.

На обґрунтування позову зазначав, що 25 липня 2020 року ОСОБА_1 отримав лист від приватного виконавця Кісельової В. В., в якому зазначено, що приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 60217932 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3852/14 від 23 лютого

2015 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи»

5 818 539,96 грн. До вказаного листа було додано висновок оцінювача про вартість об`єкта експертної грошової оцінки земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :90:277:0039, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до висновку, вартість вказаної земельної ділянки становить 259 000,00 грн. Даний висновок було виконано

ТОВ «Спецюст».

Вважав дії приватного виконавця щодо оцінки майна неправомірними, а результати визначення його вартості - недійсними. Звіту про оцінку майна не направлено на його адресу. Електронні торги з реалізації належної позивачу земельної ділянки були проведені з грубим порушенням чинного законодавства, що призвело до порушення охоронюваних законом прав та інтересів позивача. Початкова ціна продажу земельної ділянки розрахована на підставі оцінки, яка не відповідає ринковим цінам, проведена з порушенням необхідних норм, внаслідок чого майно позивача було продане за заниженою ціною. Суб`єктом оціночної діяльності об`єкт оцінки не був оглянутий належним чином, тож дана обставина свідчить про те, що звіт є неповним та не може відображати реальної ринкової вартості об`єкту оцінки. Позивач не надавав доручення на проведення оцінки майна, з огляду, що взята до уваги оцінка здійснена у неналежний спосіб. Заявка на реалізацію арештованого майна не відповідає вимогам Порядку реалізації арештованого майна, які ставляться до такої заявки. ДП «Сетам» у порушення Закону України «Про іпотеку» та Порядку реалізації арештованого майна, не здійснив належного повідомлення через засоби масової інформації про проведення прилюдних торгів, чим обмежив коло можливих потенційний покупців.

З урахуванням наведеного, просив суд: визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :90:277:0039, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_1 , проведені ДП «Сетам» 25 серпня 2020 року, результати яких оформлено протоколом

від 25 серпня 2020 року № 498960; визнати недійсним протокол проведення електронних торгів від 25 серпня 2020 року № 498960, складений за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :90:277:0039, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , сформований ДП «Сетам»; визнати недійсним акт про проведені електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :90:277:0039, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складений приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кісельовою В. В.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 червня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

До Верховного Суду подано касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада

2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Заявникпорушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Київського апеляційного суду від 18 листопада

2021 року отримано представником заявника на електронну адресу

22 листопада 2021 року, на підтвердження викладених обставин до касаційної скарги додано копію відомостей з електронної пошти про дату отримання оскаржуваного судового рішення.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що наведені підстави пропущення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції є поважними, процесуальний строк підлягає поновленню.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

За змістом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою з таких підстав.

У справі, що переглядалася, позивач подав позов про визнання електронних торгів недійсними до організаторів електронних торгів - ДП «Сетам» та приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової В. В., а покупець - ОСОБА_3 визначена третьою особою у цій справі.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складення за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

До договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (частина четверта стаття 656 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року в справі

№ 678/301/12 (провадження № 14-624цс18) викладено правовий висновок про те, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем, відповідно, є переможець електронних торгів.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно, виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

Відчуження майна на електронних торгах як угода купівлі-продажу є багатостороннім правочином, і під час подання позову про її оскарження такий позов подається до всіх сторін цього правочину, з якими є матеріально-правовий спір, і ці сторони мають бути залучені до участі у справі.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 910/856/17 (провадження

№ 12-128гс18), постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року в справі

№ 766/14579/16-ц.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі

№ 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18) зроблено правовий висновок про те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі

№ 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Верховний Суд у своїй постанові від 25 липня 2018 року в справі

№ 462/3355/16-ц (провадження № 61-17369св18) дійшов наступного висновку, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

У пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року в справі № 304/284/18 (провадження № 14-517цс19) зазначено, що: «належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (близькі за змістом висновки сформульовані у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року в справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що позивачами неправильно визначено суб`єктний склад учасників справи, вказано ОСОБА_3 третьою особою, а не співвідповідачем у справі. Разом з тим, жодних клопотань про заміну відповідача на належного чи залучення вказаної особи до розгляду даної справи, як відповідача, позивачі протягом розгляду справи у суді першої інстанції не пред`являли.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року та відмову у відкритті касаційного провадження у даній справі на підставі пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись частиною першою, пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , строк на касаційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 червня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової Віталіни Володимирівни, Державного підприємства «Сетам», треті особи: ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», товариство з обмеженою відповідальністю «Спецюст» про визнання недійсними електронних торгів з реалізації нерухомого майна, протоколу та акту проведення електронних торгів, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська