печерський районний суд міста києва
13 квітня 2022 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Новака Р.В.
при секретарі Талдоновій М.Є.
учасники справи:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з вимогою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою квартирою. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві власності. Оскільки відповідач був зареєстрований за вказаною адресою за згодою колишнього власника квартири ОСОБА_3 , в житловому приміщенні тривалий час не проживає, комунальні платежі не сплачує, майно відповідача в квартирі відсутнє, у родинних стосунках з позивачем та членами родини не перебуває, позивач позбавлений права в повній мірі здійснювати право власності відносно належного майна, у зв`язку з чим, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками, судом направлялися за місцем проживання (перебування) вказаним в позовній заяві, проте поштова кореспонденція на адресу суду не поверталась. Відповідач повідомлявся про розгляд справи за допомогою sms-повідомлень, із запису реєстру відправки повісток відомо, що статус відправки у відповідача був «абонент тимчасово недоступний».
Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
18 квітня 2006 року між АКБ «РАЙФФАЙЗЕНБАНК УКРАЇНА» (надалі - Банк) та ОСОБА_3 (надалі - Позичальник), був укладений Кредитний договір № CNL-B00/055/2006 (надалі - Кредитний договір). Згідно умов Кредитного договору Банк надав, а Позичальник отримав 440 000 (чотириста сорок тисяч) доларів 00 центів США.
В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 20 квітня 2006 року між ОСОБА_3 (надалі - Іпотекодавець) та Банком був укладений Договір іпотеки № PCL-002/553/2006 (надалі - Договір іпотеки), згідно умов якого Позичальник передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_2 .
18 березня 2019 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «іНВЕСТ ХАУС» та ОСОБА_1 був укладений Договір про відступлення права вимоги №04-18-03/19-К-2 (надалі - Договір про відступлення права вимоги), Договір про відступлення права вимоги №05-18-03/19-І-1 посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чайкою І.Г. за р. № 314 та Договір про відступлення права вимоги №05-18-03/19-І-2 посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чайкою І.Г. за р. № 317, згідно яких до ОСОБА_1 перейшли права вимоги за Кредитним договором та Договором іпотеки, позичальником/іпотекодавцем, по яких виступає ОСОБА_3 .
Частиною 1 статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
З наведеного вбачається що права вимоги за Кредитним договором та Договором іпотеки перейшли до Позивача.
Разом з тим, на виконанні у приватного виконавця Яцишина Андрія Миколайовича перебувало виконавче провадження №55987908 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №CNL-B00/055/2006 у розмірі 430 737,04 (чотириста тридцять тисяч сімсот тридцять сім) доларів США. 04 центи та 3 441 грн судових витрат.
В рамках відкритого виконавчого провадження передано на реалізацію майно боржника, а саме: двокімнатна житлова квартира загальною площею 77,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 27.05.2019 №407856 виданим Державним підприємством "СЕТАМ" торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів.
03.06.2019 року ОСОБА_1 було направлено заяву року про бажання придбати предмет іпотеки за початковою ціною, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. .
03.06.2019 року приватним виконавцем Яцишиним Андрієм Миколайовичем видано акт про реалізацію предмета іпотеки: житлової квартири загальною площею 70,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
05.06.2019 року, на підставі акту про реалізацію предмета іпотеки, приватним нотаріусом КМНО Житарем С.О. було видано свідоцтво за реєстровим номером 98 про право власності на нерухоме майно, а саме: житлову квартиру загальною площею 77,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Разом з тим, за словами позивача, відповідач не проживає за місцем реєстрації.
Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Виходячи з викладеного, саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт вибуття відповідача (відповідачів) на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення відповідно достатті 107 ЖК УРСР.
Всупереч положень цієї норми, позивач не подав належних та допустимих доказів про те, що відповідач дійсно не проживає та не користується житлом за адресою: АДРЕСА_3 , або вибув на інше постійне місце проживання, що має підтверджуватися актами складеними та підписаними мешканцями будинку в якому знаходиться спірне житло та показами свідків.
У матеріалах справи відсутні докази на якій підставі відповідач був зареєстрований за вказаною адресою, відсутні докази того, що відповідач не проживає за вказаною адресою та не користується житловим приміщенням. Відповідно, у суду відсутні підстави для задоволення позову.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло.
Згідно з приписами статті 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Згідно з частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.
Відповідно до частини другої статті 107 ЖК Української РСРу разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача.
Факт тимчасової відсутності фізичної особи і пов`язані з цим правові наслідки необхідно відмежовувати від факту постійної відсутності особи в житловому приміщенні у зв`язку з вибуттям наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті (стаття 107 ЖК УРСР).
З урахуванням встановлених обставин і заявлених позовних вимог суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки належні та допустимі докази про відсутність відповідача за місцем реєстрації позивачем не подано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,
У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду м. Києва або через Печерський районний суд м. Києва.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.В. Новак