Номер провадження: 22-ц/813/1436/22
Справа № 496/3656/18
Головуючий у першій інстанції Драніков С. М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Шлапак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відмову від позову, а також заяву ОСОБА_2 про відмову від зустрічного позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення із житлового будинку, за зустрічним позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення із житлового будинку, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив виселити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання їм іншого житлового приміщення.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що є власником житлового будинку з господарськими будівлями та прибудовами АДРЕСА_1 . У даному будинку проживають та зареєстровані позивач, його дружина ОСОБА_5 , син - відповідач по справі ОСОБА_2 , та без реєстрації у вказаному будинку проживають дружина відповідача, ОСОБА_3 та їх неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач систематично своєю аморальною та протиправною поведінкою, порушує соціальне співжиття, робить неможливим сумісне проживання в одному будинку, а заходи запобігання та громадського впливу є безрезультатними. Відповідач веде себе дуже агресивно, постійно принижує позивача та його дружину, застосовує фізичне насилля до позивача, погрожує вбивством та погрожує розправою доньці позивача, яка проживає окремо з сім`єю. Відповідач придбав та утримує у частині будинку де проживає, дорослу бійцівську собаку породи пітбуль, тому в позивача додатково виникають страхи за своє життя та здоров`я. В кінці травня 2016 року відповідач жорстоко побив позивача, після чого він звернувся до поліції. Позивачу були завдані тілесні ушкодження, від яких позивач стаціонарно лікувався.

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні, посилаючись на те, що в 2000 році ОСОБА_2 разом з батьками - ОСОБА_1 та ОСОБА_5 продали квартиру в АДРЕСА_2 , що належала його батькам та відповідачу на праві приватної власності, та переїхали жити в АДРЕСА_3 (теперішня назва АДРЕСА_1 ) до діда та баби відповідача. Відповідач, разом зі своєю сім`єю, проживав разом з батьками, бабою та дідом у цьому будинку до 2008 року.

У липні 2007 року за довіреністю від діда, матір`ю відповідача було укладено договір дарування на користь батька відповідача.

З 2008 року до 2017 року відповідач разом з сім`єю проживали у батька дружини, який був інвалідом першої групи та потребував стороннього догляду.

З 2017 року відповідач разом з сім`єю повернулися жити до батьків відповідачата за власні кошти зробили ремонт в відокремленої частині будинку.

Проте, починаючи з червня 2018 року позивач зловживає своїм правом, чинить перешкоди, зокрема відключенням електроенергії, та робить нестерпним проживання відповідача та його сім`ї у відокремленій частині будинку, тому що хочуть надати цю частину будинку, для проживання своїй онуці, доньці сестри.

У зв`язку з чим просив усунути перешкоди у користуванні відокремленою частиною будинку АДРЕСА_1 шляхом припинення відключення електроенергії в частині будинку.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 07 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволений.

Виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про виселення відмовити, а зустрічний позов про усунення перешкод у користуванні задовольнити, посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, порушення норм процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що докази, які взяв до уваги суд, не можуть бути належними доказами протиправних дій та порушення правил співжиття саме відповідачем. Вони свідчать про наявність міжродинного конфлікту, для вирішення якого та за захистом своїх прав кожна із сторін зверталася до відповідних інстанцій. Проте, за результатами розгляду усіх заяв, повідомлень, протоколів відповідача не було визнано порушником правил співжиття у сфері даних житлових відносин. А тому не має підстав для виселення відповідача з родиною без надання іншого жилого приміщення. Крім того, апелянт зазначив, що іншого житла у нього не має.

У своєму відзиві, ОСОБА_1 зазначив, що матеріалами справи підтверджено систематичне порушення правил співжиття відповідачем ОСОБА_2 своїми неправомірними діями, що робить неможливим для позивача та його дружини проживання з ним у даному житловому будинку, оскільки заходи адміністративного покарання виявилися безрезультатними.

Під час розгляду справи до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від позову, в якій ОСОБА_1 просить прийняти відмову від позову по справі, визнати нечинним оскаржуване судове рішення, закрити провадження у справі, зазначивши, що наслідки відмови від позову йому відомі та зрозумілі (а.с. 40 т. 2).

Також, до апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла заява про відмову від зустрічного позову, в якій ОСОБА_2 просить прийняти відмову від зустрічного позову по справі, визнати нечинним оскаржуване судове рішення, закрити провадження у справі, зазначивши, що наслідки відмови від позову йому відомі та зрозумілі (а.с. 41 т. 2).

Учасники справи про призначене судове засідання на 28 вересня 2022 року були сповіщені.

Від адвоката Єрмолаєва С.О., представника ОСОБА_2 , а також від ОСОБА_1 до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю (а.с. 46-47 т. 2).

Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та заяви ОСОБА_2 , з закриттям провадження у справі, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від позову, та відмовою ОСОБА_2 від зустрічного позову, з наступних підстав.

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення із житлового будинку.

ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 07 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволений.

Виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Звертаючись до суду з заявою про відмову від позову, ОСОБА_1 просить визнати нечинним оскаржуване судове рішення, закрити провадження у справі, у зв`язку з відмовою від позовута наслідки відмови від позову йому відомі та зрозумілі.

Також, звертаючись до суду з заявою про відмову від позову, ОСОБА_2 просить визнати нечинним оскаржуване судове рішення, закрити провадження у справі, у зв`язку з відмовою від позовута наслідки відмови від позову йому відомі та зрозумілі.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктом 1 частини 2 статті 49, частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 373 ЦПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Як вбачається із заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наслідки відмови від позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відомі та зрозумілі.

Оскільки, відмова ОСОБА_1 від позову, а також відмова ОСОБА_2 від зустрічного позову не суперечить закону, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , прийняття відмови від позову та зустрічного позову, процесуальними наслідками чого є визнання рішення суду першої інстанції нечинним та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 368, 373, 374, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення із житлового будинку.

Прийняти відмову позивача ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 від зустрічного позову до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 07 лютого 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення із житлового будинку, за зустрічним позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні визнати нечинним.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про виселення із житлового будинку, за зустрічним позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 29 вересня 2022 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра