УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

за участю секретаря Федоренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного держаного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Черкасова Євгена Володимировича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії та рішення головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Черкасова Є.В. від 08.10.20021 щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, та зобов`язати головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Черкасова Є.В. примусово виконати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15.09.2021 про забезпечення позову у справі №760/21395/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний реєстратор приватний нотаріус КМНО Василенко О.А. про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису про право власності.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.09.2021 забезпечено позов у справі №760/21395/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний реєстратор приватний нотаріус КМНО Василенко О.А. про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису про право власності, відповідно якої заборонено відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

25.09.2021 р. представник ОСОБА_1 направив до Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву про примусове виконання ухвали про забезпечення позову відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

29.10.2021 р. від головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Черкасова Є.В. було отримано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 08.10.2021 р.

Відповідно повідомлення, головний державний виконавець Черкасов Є.В. повернув ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15.09.2021 про забезпечення позову від 15.09.2021, з підстав того, що документ пред`явлено не за територіальною підсудністю, адреса місця проживання боржника не відноситься до Солом`янського району м. Києва

Заявник не погоджується із зазначеним рішенням державного виконавця, посилаючись на те, що ухвалу суду про забезпечення позову було направлено за місцем знаходження майна боржника, а саме квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що зазначений в ухвалі суду спосіб забезпечення позову, як накладення заборони на відчуження квартири має бути виконаний державним виконавцем шляхом державної реєстрації заборони відчуження квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а не шляхом зобов`язання боржника вчинити певні дії, як зробив державний виконавець Черкасов Є.В.

На підставі чого, заявник вважає рішення державного виконавця Черкасова Є.В. від 08.10.2021, незаконним та необґрунтованим, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 15.11.2021 зазначена справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 22.11.2021 р., відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного держаного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Черкасова Євгена Володимировича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович, та призначено справу до розгляду з повідомленням (викликом) сторін.

08.08.2022 від представника заявника надійшла заява про уточнення скарги, відповідно якої заявник просить крім того визнати неправомірним та скасувати повідомлення головного держаного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Черкасова Є.В. про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання від 08.10.2021.

В судовому засіданні представник заявника доводи та вимоги скарги підтримав в повному обсязі, скаргу просив задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені у ній, та надані докази.

Головний державний виконавець Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Черкасов Є.В. в судовому засіданні проти вимог поданої скарги заперечував, зазначив, що повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 08.10.2021, ним прийнято у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження». Заборона відчуження квартири означає вчинення певних дій боржником, і тому, відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», виконання ухвали про забезпечення позову повинно здійснюватись виконавцем за місцем проживання боржника. Рішення немайнового характеру, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення підлає виконання відповідно до ст.63 Закону України "Про виконавче провадження". Тому просив відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , приватний нотаріус КМНО Василенко О.В. в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, будь-яких клопотань, письмових пояснень щодо поданої скарги від заінтересованих осіб до суду не надійшло.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Із зазначеного вище вбачається, що при виконанні своїх обов`язків з примусового виконання рішень суду органи державної виконавчої служби мають діяти в межах повноважень та у спосіб який передбачений законом, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.09.2021 забезпечено позов у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний реєстратор приватний нотаріус КМНО Василенко О.А. про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису про право власності, шляхом заборони відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявника ОСОБА_1 , 25.09.2021 р. звернувся до Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) з заявою про примусове виконання ухвали суду про забезпечення позову відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Встановлено, що 08.10.2021 р. головним державним виконавцем Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Черкасовим Є.В. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п. 10, ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме виконавчий документ пред`явлено не за теріторіальністю, адреса місця проживання боржника: АДРЕСА_2 не відноситься територіально до Солом`янського району м. Києва.

Частиною 1 статті 157 ЦПК України встановлено, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Пунктом 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Положеннями з ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону).

Разом з тим, ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог, встановлених до змісту виконавчого документа, ухвала суду про забезпечення позову направлена позивачем у встановлений строк та за місцем знаходження майна боржника.

Суд вважає помилковим висновок державного виконавця, що ухвала суду про забезпечення позову, шляхом заборони відчуження квартири, підлягає виконанню за місцем проживання боржника на підставі ч.3 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження.

Повертаючи виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, державний виконавець не використав в повному обсязі надані йому права та обов`язки, передбачені Законом та не врахував, що стягувачу належить право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції. Якщо державному чи приватному виконавцю незрозуміло рішення, порядок його виконання, то виконавець не позбавлені можливості звернутись до суду з заявою про роз`яснення рішення суду, про встановлення порядку виконання рішення.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, з підстав, зазначених державним виконавцем, позбавляє позивача реалізувати своє право на примусове виконання судового рішення, тоді як відповідно до п. 9 ч. 3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість рішень суду.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що виконавий документ подано за місцем знаходження майна боржника, у зв`язку з чим дії головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Черкасова Є.В. щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, є неправомірними, а тому суд приходить до висновку про необхідність скасування повідомлення від 08.10.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

У разі визнання оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності неправомірними суд в обов`язковому порядку повинен зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути виявлені порушення.

Вирішуючи питання про те, у який спосіб суд зобов`язує усунути виявлені порушення, суд враховує наступне. Заявник у поданій ним скарзі просив зобов`язати головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Черкасова Є.В. примусово виконати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15.09.2021 про забезпечення позову.

Враховуючи, що у повідомленні головного державного виконавця Черкасова Є.В. від 08.10.2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання не зазначено інших підстав для повернення, а зазначені державним виконавцем підстави повернення визнано неправомірними, тому відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу.

Отже, є обґрунтованими доводи заявника щодо необхідності зобов`язати виконавця ВДВС вирішити питання про відкриття відповідного виконавчого провадження.

Крім того, суд вважає необґрунтованими доводи заявника про те, що також необхідно зобов`язати державного виконавця примусово виконати ухвалу від 15.09.2021, оскільки початок примусового виконання рішення пов`язується саме з відкриттям виконавчого провадження.

Процесуальна діяльність виконавця розпочинається саме з відкриття виконавчого провадження з виконання певного виконавчого документа, реалізація якої належить до повноважень цієї посадової особи, визначених законом, та відбувається на його розсуд. Суд виходить з того, що зобов`язання виконавця усунути виявлені порушення полягає у покладенні на нього обов`язку усунути їх певним чином, таке зобов`язання має бути конкретним, а не абстрактним.

Така процесуальна вказівка суду не може викладатися у формі доручення виконувати певне судове рішення в цілому, оскільки таке зобов`язання покладається на уповноваженого виконавця законом. Так само суд не повинен визначати спосіб його виконання у тому випадку, якщо законом повноваження виконавця визначено дискреційно, тобто виконавець наділений правом обирати варіант своєї процесуальної поведінки на власний розсуд з-поміж усіх, дозволених законом.

Враховуючи викладене та доводи, наведені в скарзі, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої скарги, а тому скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 76-81, 258-260, 268, 273, 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного держаного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Черкасова Євгена Володимировича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович задовольнити частково.

Визнати неправомірним дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Черкасова Євгена Володимировича, що полягають у винесенні повідомлення від 08.10.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Повідомлення від 08.10.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, винесене головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Черкасовим Євгеном Володимировичем - скасувати.

Зобов`язати головного держаного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Черкасова Євгена Володимировича вирішити процесуальне питання про відкриття відповідного виконавчого провадження за ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.09.2021 про забезпечення позову у справі №760/21395/21.

В іншій частині скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кушнір С.І.