У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Бучко Т.М.

розглянувши заяву судді Рівненського міського суду Рівненської області Бучко Т.М. про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Наумець Лідії Костянтинівни про визнання договору дарування недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду Рівненського міського суду Рівненської області від 30 червня 2022 року, головуючим суддею для розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Наумець Лідії Костянтинівни, Рівненського міського суду про визнання договору дарування недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину визначено суддю Бучко Т.М.

12 липня 2022 року суддя Бучко Т.М. подала заяву про самовідвід.

Заяву мотивує тим, що в її провадженні перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Наумець Лідії Костянтинівни про визнання договору дарування недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину, яка ухвалою від 20 травня 2021 року з підготовчого засідання направлена до Рівненського апеляційного суду для визначення підсудності відповідно до вимог ст.26 ЦПК України, оскільки 19 травня 2021 року представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву про зменшення/збільшення позовних вимог, в якій зазначив відповідачем за позовом Рівненський міський суд. Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 26 травня 2021 року підсудність цивільної справи звизначена за Рівненським районним судом. Ухвалою судді Рівненського районного суду Рівненської області Кушнір Н.В. прийнято до провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Наумець Лідії Костянтинівни, Рівненського міського суду Рівненської області про визнання договору дарування недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину до підготовчого засідання. Після задоволення відвіду судді Кушнір Н.В. ухвалою від 11 січня 2022 року вказану справу до свого провадження прийняла суддя Остапчук Л.В., яка також призначила справу до підготовчого засідання. Ухвалою від 12 січня 2022 року задоволено заяву судді Остапчук Л.В. про самовідвід при розгляду справи. Надалі справа перебувала у провадженні суддів Рівненського районного суду Рівненської області Штогуна О.С., Гнатущенко Ю.В., Красовського О.О., Сидоренка С.М., Коробова С.О., Таргонія М.В. Розпорядженням в.о.голови Рівненського районного суду Рівненської області від 21 червня 2022 року цивільну справу № 569/12344/18 передно до Рівненського апеляційного суду для визначення підсутності справи. Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 28 червня 2022 року цивільну справу направлено Рівненському міському суду Рівненської області відповідно до територіальної підсудності для продовження розгляду. Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, передаються раніше визначеному у судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу), ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа. Постановлена Рівненським міським судом Рівненської області в складі судді Бучко Т.М. ухвала від 20 травня 2021 року про направлення цивільної справи до Рівненського апеляційного суду для визначення підсудності скасована не була, тому вважає, що справа підлягала автоматизованому розподілу за загальними правилами, визначеними Засадами використання автоматизованої системи документообігу суду. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду Рівненського міського суду Рівненської області від 30 червня 2022 року здійснено розподіл вказаної справи в день, коли вона була відсутня в графіку наявних суддів Рівненського міського суду у зв`язку з перебуванням у щорічній відпустці до 11 липня 2022 року. Крім того, приймаючи справу до свого провадження після повторного її автоматизованого розподілу між суддями Рівненського міського суду Рівненської області, враховуючи положення ч.12 ст.33 ЦПК України, Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Бучко Т.М. ухвалою від 11 січня 2021 року постановив призначити у справі підготовче засідання. Суддями Рівненського районного суду Рівненської області під час перебування справи у їх провадженні не постановлялася ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. Відповідно до п.4 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше. Згідно з п.2 ч.1 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач 19 травня 2021 року подала до суду заяву про зменшення/збільшення позовних вимог, в якій зазначила відповідачем за позовом Рівненський міський суд. Нею, як головуючою суддею у справі, постановлено ухвалу про направлення справи до апеляційного суду для визначення підсудності. Оскільки вона є суддею Рівненського міського суду, який визначений позивачем відповідачем у справі, підготовче провадження у справі не закрите, що передбачає обов`язок суду вирішити заявлені сторонами в підготовчому засіданні клопотання, вважає для себе неможливим повторний розгляд клопотання представника позивача, так як вже висловила свою думку щодо нього.

Статтями 36 та 37 ЦПК України передбачено перелік підстав, з яких може бути заявлено самовідвід, відвід судді.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього кодексу, суддя, секретар удового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За положеннями ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнароднми договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції, ст.2, ч.1 ст.8 ЦПК України та ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За прецедентною практикою Європейського суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обгрунтований сумнів у його безсторонності.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно з положеннями Кодексу суддівської етики суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення. Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків. Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обов`язків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

Підставою заявленого суддею Бучко Т.М. самовідводу є намір недопущення у сторін сумнів в об`єктивності та неупередженості судді та запобігання в подальшому будь-якої недовіри з боку осіб, що приймають участь у справі, забезпечення справедливого та неупередженого її розгляду.

Обставини, зазначені в заяві про самовідвід судді Бучко Т.М., свідчать про неможливість розгляду справи в такому складі суду.

З метою усунення обставин, які могли б вплинути на об`єктивний розгляд справи, та недопущення недовіри до правосуддя, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід судді.

На підставі наведеного та керуючись ст.36-41 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Задовольнити заяву судді Бучко Т.М. про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Наумець Лідії Костянтинівни про визнання договору дарування недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Наумець Лідії Костянтинівни про визнання договору дарування недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину передати до канцелярії Рівненського міського суду Рівненської області.

Ухвала оскаpженню не пiдлягає.

Суддя