Справа № 452/4622/21 Головуючий у 1 інстанції Пташинський І.А.
Провадження № 22-ц/811/955/22 Доповідач в 2-й інстанції Ніткевич А. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ніткевича А.В.

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 лютого 2022 року в складі судді Пташинського І.А. в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

встановив:

У грудні 2021 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що подальше спільне подружнє життя з відповідачем є неможливим, збереження шлюбу є недоцільним, оскільки порушує її право на вільну згоду перебувати у шлюбі, так як примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається відповідно до ч.1 ст. 24 СК України.

Просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1 , зареєстрований 06 вересня 1997 року у Самбірському міському відділ РАГС Львівської області, актовий запис №170, що стверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 від 06.09.1997 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач позов визнав, не заперечив проти його задоволення, оскільки на даний час шлюбні відносини фактично між подружжям припинені.

Рішенням Самбірського районного суду Львівської області від 03 лютого 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 06 вересня 1997 року, згідно актового запису №170, у Самбірському міському відділі РАГС Львівської області.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначив, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що маються значення для справи, порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог покликається на те, що суд прийняв до уваги доводи позивачки, проте такі обставини не були підтвердження жодними доказами. Суд не врахував, що істотною обставиною, яка має значення для справи є наявність у сторін трьох спільних дітей, двоє з яких є неповнолітніми, спільне проживання за однією адресою, а саме: АДРЕСА_1 , спільна електронна пошта. Вказані факти свідчать про те, що між позивачкою та відповідачем не повністю припинено введення спільного господарства та сімейних відносин, а також про те, що наявні підстави для вжиття судом заходів щодо примирення подружжя.

Просить скасувати рішення Самбірського районного суду Львівської області від 03 лютого 2022 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

01 червня 2022 року ОСОБА_2 подала заяву про відмову від позову, в якій, з посиланням на ч. 2 ст. 49, п. 4 ч. 1 ст. 255, ст. 373 ЦПК України, просить прийняти відмову позивачки ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, визнати нечинним рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 лютого 2022 року у цивільній справі та закрити провадження у справі.

Учасники справи в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду питання по суті, а тому вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

В свою чергу, відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Наслідки прийняття судом відмови від позову та закриття провадження у справі позивачці роз`яснено.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Зважаючи на вказані обставини та враховуючи, що статтями 13, 43 ЦПК України передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми процесуальними правами щодо предмета спору на власний розсуд, суд вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_2 від позову, визнати нечинним рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 373, п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позовних вимог до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Визнати нечинним рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 лютого 2022 року.

Провадження у цивільній справі №452/4622/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 06 вересня 2022 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк