Справа №464/9154/16-ц
пр.№ 6/464/36/22
09.05.2022 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова
суддя Тімченко О.В.
справа № 9154/16
учасники справи:
заявник позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест»
боржники відповідачі: ОСОБА_1
ОСОБА_2
вимоги: заміна сторони (стягувача) у виконавчих листах
представники учасників справи:
заявника адвокат Остащенко О.М.
Обставини справи
Заявник звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із заявою, в якій просить: замінити стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» у виконавчих листах, виданих по справі № 464/9154/16-ц щодо боржників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
У судове засідання особи, які беруть участь у справі, будучи повідомленими, не прибули, що не є перешкодою для розгляду заяви, зокрема заявник просить розглядати справу у відсутності їх представника.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.
Мотиви та висновки суду
За положеннями ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Частиною 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Так, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.02.17., постановленим в порядку заочного розгляду, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі, вирішено стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 02/24/07-МБ від 10 жовтня 2007 року в розмірі 162907,12 грн; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 02/24/07-МБ від 10 жовтня 2007 року в розмірі 162907,12 грн; стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору в рівних частках з кожного по 814,54 грн.
На виконання даного рішення суду від 27.02.17. Сихівським районним судом м.Львова було видано 7 виконавчих листів та скеровано позивачу АТ «Банк «Фінанси та Кредит» листом від 18.04.17. № 464/9154/116-ц/5965/2017/2/464/444/17. Вказані виконавчі листи позивачем отримано відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 24.04.17.
Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27.02.17. було оскаржено в апеляційному порядку відповідачем ОСОБА_3 .

Під час апеляційного розгляду ТзОВ «Фінансова компанія «Гефест» звернулось до Львівського апеляційного суду з заявою від 07.09.20. про залучення такого правонаступником позивача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 31.08.21. зяву ТзОВ «Фінансова компанія «Гефест» про залучення до участі у справі правонаступника позивача задоволено - залучено до участі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», як правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит». Дана ухвала суду набрала законної сили.

Постановою Львівського апеляційного суду від 16.11.21. частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 скасовано рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27.02.17. в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором № 02/24/07-МБ від 10 жовтня 2007 року в розмірі 162907 гривень 12 копійок, а також в частині стягнення з ОСОБА_3 судового збору в розмірі 814 грн 54 коп.; ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, а в решті рішення залишено без змін. Дана постанова набрала законної сили.

Отже Сихівським районним судом м.Львова 18.04.17. було видано 7 виконавчих листів за рішенням від 27.02.17., що було скасовано в частині, а відтак не набрало законної сили.

Указане рішення Сихівського районного суду м.Львова набрало законної сили лише 16.11.21., з дати якої і повинні були бути видані виконавчі листи з урахуванням ухвали Львівського апеляційного суду від 31.08.21., де позивачем мало виступати ТзОВ «Фінансова компанія «Гефест» як правонаступник позивача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», що і був замінений.

Відтак підстав для задоволення поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» заяви про заміну стягувача у виконавчому листі на його правонаступника немає.

Чинним законодавством передбачено іншу можливість відновлення порушеного права заявника.

Відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому словосполучення або з інших причин стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01 липня 2015 року "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" у зв`язку з відсутністю чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так и частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так и часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

З огляду на наведене заявлені вимоги заявника не підлягають задоволенню, оскільки обраний ним спосіб захисту прав шляхом саме заміни стягувача на його правонаступника у виконавчому листі є неналежним.

Керуючись ст.258-260, 442 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів згідно з вимогами ст.ст.351-356 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Повне судове рішення складено та підписано 09 травня 2022 року, що є датою його ухвалення, постановленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО