КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 759/1382/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В

За участі секретаря Моторіної В.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Незвіського Дмитра Ярославовича в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року постановлену суддею Петренко Н.О. у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та рішення державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) Горик Я.Є. у виконавчому провадженнні № 62694556 від 30.07.2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Бердянської міської ради Запорізької області про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною,

У С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою на дії, рішення та бездіяльність старшого державного виконавця Святошинського РВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м.Київ) Горик Я.Є. у виконавчому провадженні № 62694556 від 30.07.2020 року, обґрунтовуючи тим, що з липня 2020 року на виконанні Святошинського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 62694556 від 30.07.2020 за виконавчим листом Святошинського районного суду міста Києва № 759/1382/19 від 21.07.2020, виданим за Постановою Київського апеляційного суду від 24.06.2020 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 щодо визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. У липні 2020 року відкрито виконавче провадження в порядку примусового виконання. Вказувала, що рішення та дії старшого державного виконавця, які були вчинені у виконавчому провадженні № 62694556 від 30.07.2020 року, порушують права заявника та права малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є незаконними та необгрунтованими, винесеними всупереч вимог чинного законодавства України, Закону України « Про виконавче провадження», та такими, що заздалегідь неможливо виконати через допущені державним виконавцем порушення, а тому просила суд:

Скасувати рішення (постанови) старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Горик Я.Є . від 05.09.2020 року: про накладення штрафу на ОСОБА_3 у розмірі 3400,00 грн; про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору у розмірі 9446,00 (дев`ять тисяч чотириста сорок шість) грн; про стягнення з ОСОБА_3 витрат виконавчого провадження у розмірі 500,00 грн; про встановлення ОСОБА_3 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами; про накладення арешту на банківські рахунки ОСОБА_3 , як незаконні та необгрунтовані, винесені в порушення процедури, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження»;

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Горик Я.Є., неправомірною, та такою, що порушує права ОСОБА_3 , щодо: залишення без розгляду клопотання ОСОБА_3 від 01.09.2020 року про зупинення виконавчого провадження-№ 62694556 від 30.07.2020 року та перенесення дати прибуття на місце зустрічі стягувача з дитиною відповідно до Постанови державного виконавця від 11.08.2020 року, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з 05.09.2020 року на іншу дату до покращення епідеміологічної ситуації в країні; залишення без розгляду клопотання ОСОБА_3 від 01.09.2020 року про доручення проведення виконавчих дій 05.09.2020 року, визначених вимогою № 128447 від 17.08.2020 року Бердянському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного управління Територіального управління Юстиції у Запорізькій області; залишення без розгляду клопотання від 04.09.2020 року про зупинення дії виконавчого документа - постанови від 17.08.2020 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 62694556 від 30.07.2020 року; не направлення ОСОБА_3 рішення - постанови про накладення арешту на банківські рахунки ОСОБА_3 ; залишення без розгляду клопотання ОСОБА_3 від 19.10.2020 року про зняття арешту з банківського рахунку, також зобов`язати старшого державного виконавця Святошинського РВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м.Київ) Горик Я.Є. вчинити дії.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року скаргу ОСОБА_3 на дії та рішення державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) Горик Я.Є. у виконавчому провадженнні № 62694556 від 30.07.2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Бердянської міської ради Запорізької області про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною задоволено частково.

Визнано дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 62694556 від 30.07.2020 року, незаконними та виконаними в порушення вимог ЗУ « Про виконавче провадження» про направлення постанови від 05.09.2020 про накладення на ОСОБА_3 штрафу у сумі 3 400,00 грн для виконання до Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпра).

Скасовано постанову старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Горик Я.Є. від 05.09.2020 року про накладення штрафу на ОСОБА_3 у розмірі 3 400,00 грн.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Горик Я.Є. від 05.09.2020р. про встановлення ОСОБА_3 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Закрито провадження у справі в частині вимог скарги про направлення постанови від 05.09.2020 року про стягнення витрат на виконавче провадження у розмірі 500,00 грн. та про стягнення виконавчого збору у розмірі 9 446,00 грн. до Бердянського міськрайонного віддлу державної виконавчої служби Південно-Східноного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпра).

В іншій частині скарги відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, 29.10.2022 року Незвіський Дмитро Ярославович в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та прийняти постанову, якою провадження у справі в частині оскарження постанови старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Горик Я.Є. від 05.09.2020 про накладення штрафу на ОСОБА_3 у розмірі 3400,00 грн, у виконавчому проваджені № 62694556 закрити, мотивуючи тим, що оскаржувана ухвала в цій частині постановлена з порушенням предметної юрисдикції.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якої, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Вказує, що оскарження учасниками виконавчого провадження постанови виконавця про накладення штрафу або накладення повторного штрафу відбувається в порядку адміністративного судочинства.

Скаржник ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апелянт в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції встановив, що дії старшого державного виконавця були не правомірними, оскільки постанови та вимоги з урахуванням місця проживання ОСОБА_3 направлялися з порушенням строків, а тому постанову про накладення штрафу на боржника було винесено неправомірно.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.12.2019 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Бердянської міської ради Запорізької області про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною.

Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 24.06.2020 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17.12.2019 року в частині задоволення позову про усунення ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, шляхом зобов`язання ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17.12. 2019 року змінено в частині визначення способу участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з сином. Визначено ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 11:00 години суботи до 19 години 30 хвилин неділі. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Рішення набрало законної сили 24.06.2020 року та 21.07.2020 року на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист № 759/1382/19.

30.07.2020 року старшим державним виконавцем Святошинського РВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горик Я.Є. відкрито виконавче провадження № 6269455.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.12.2020р. заяву ОСОБА_3 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 24.06.2020р. задоволено частково та роз`яснено постанову Київського апеляційного суду в частині визначення ОСОБА_2 способу участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 11:00 години суботи до 19.30 год. неділі та місцем зустрічей є місто, де проживає дитина.(т. 4, а.с.6-8).

Відповідно до виклику від 30.07.2020 року старшим державним виконавцем Горик Я.Є. було зобов`язано ОСОБА_3 з`явитися до виконавця 10.08.2020 року, 10:00 за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 9, для визначення часу та (або) місця побачень ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який направлено їй тільки 04.08.2020 року (т.4, а.с.210, 211).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 на момент постановлення оскаржуваних дій та рішень проживала у АДРЕСА_2 .

11.08.2020 року старшим державним виконавцем Горик Я.Є. було винесено вимогу про визначення адреси: АДРЕСА_3 місцем побачень ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.4, а.с. 216).

Вказана вимога була направлена 14.08.2020 року в м. Бердянськ (т.4, а.с.217).

Постановою від 17.08.2020 року за невиконання рішення Святошинського районного суду м. Києва №759/1382/19 від 21.07.2020р. накладено штраф на боржника у розмірі 1 700,00 грн (т.4, а.с.220-221).

Крім того, 17.08.2020 року старшим державним виконавцем Горик Я.Є. винесено вимогу про прибуття 05.09.2020 р. на місце зустрічі стягувача з дитиною відповідно до постанови державного виконавця від 11.08.2020 року, а саме : АДРЕСА_1 об 11:00 год.

Вказана вимога була направлена 20.08.2020 року (т.4, а.с.223, 224).

Постановою від 05.09.2020 року за невиконання рішення Святошинського районного суду м. Києва №759/1382/19 від 21.07.2020 року накладено штраф на боржника у розмірі 3 400,00 грн (т.4, а.с.226).

Постановою від 05.09.2020 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві керування транспортними засобами згідно виконавчого листа № 759/1382/19 видного 21.07.2020р (т.4, а.с.246).

Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного суду визначено, що місцем зустрічей є місто, де проживає дитина.

З матеріалів справи встановлено, що на момент винесення оскаржуваних постанов та вимог ОСОБА_3 з сином проживала в у АДРЕСА_2 , про що було відомо державному виконавцю.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду справи суд може визнати оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За приписами ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина 1 статті 4 КАС України визначає, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку з порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта власних повноважень або іншої особи.

Згідно абзацу 7 частини 1 зазначеної норми суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Пунктом першим частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових чи індивідуальних актів) дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VІІІ постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, про накладення штрафу та постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій, штраф або основна винагорода приватного виконавця не стягнуті, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Згідно із частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15, у справі № 127/9870/16-ц від 28 листопада 2018 року у справі №2-01575/11, від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц та від 19 травня 2020 року у справі №754/2223/15-ц, а також у постановах Верховного Суду від 23 березня 2021 року у справі № 361/1222/20, від 09 квітня 2020 року у справі № 758/6070/19, від 12 січня 2022 року у справі № 753/1329/20-ц, від 15 червня 2022 року у справі № 209/1944/18, від 14 вересня 2022 року у справі № 440/1797/14.

Відповідно до ст.. 367 ЦПК України Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_2 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції лише в частині визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця щодо накладення штрафу в розмірі 3400 гривень та закрити провадження в цій частині.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням зазначених норм права, вимоги скарги про визнання незаконними та скасування постанови державного виконавця про стягнення з боржника штрафу у зв`язку з невиконанням рішення суду підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.. 377 ч.1 та 2 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Розглядаючи зазначені вимоги скарги в порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не врахував, що правовідносини в частині визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця про стягнення з боржника штрафу є адміністративно-правовими, а тому справа у цій частині підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала постановлена з порушенням процесуального права, а тому підлягає скасуванню з закриттям провадження у цій частині на підставі ч. 2 ст. 377 ЦПК України та ст.. 255 ЦПК України .

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 вказала, що представник ОСОБА_2 адвокат Незвіськй Д.Я. не може бути належним апелянтом, оскільки ним оскаржується ухвала суду, винесена за її скаргою на дії виконавця в частині накладення на неї штрафу. В цій частині стягувач не є стороною по справі, а тому не наділений правом подачі апеляційної скарги.

Колегія суддів не погоджується із такими твердженнями скаржника, оскільки ОСОБА_2 є стягувачем за виконавчим провадженням, в межах якого ОСОБА_3 було подано скаргу на дії державного виконавця та за невиконання рішення в якому на ОСОБА_3 було накладено штраф. Тобто стягував ОСОБА_2 є стороною виконавчого провадження, а тому він, на думку колегії суддів , має право на подачу апеляційної скарги .

Керуючись ст. 255, 367, 368, 374, 377, 381 - 384 ЦПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Незвіського Дмитра Ярославовича в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року в частині вирішення вимог скарги про визнання постанови старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Горик Я.Є. від 05.09.2020 року про накладення на боржника ОСОБА_3 штрафу на користь держави у розмірі 3400,00 грн. скасувати.

Провадження у цій частині вимог скарги закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо доВерховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Суддя - доповідач:

Судді: