ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5216/22 Справа № 215/426/22 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони справи :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року, ухваленого суддею Квятковським Я.А. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ :

У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної повнолітньої дитини.

В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина, проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства першої Б групи з 14.12.2020р., останній потребує постійного сторонього нагляду та догляду та значних матеріальних витрат.

Позивач зазнає значних матеріальних труднощів у зв`язку із відсутністю матеріальної допомоги по догляду за дитиною на протязі тривалого часу з боку відповідача. Вона ніде не працює, доглядає сина, який перебуває на обліку, та щомісячно отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 1 групи, інших джерел доходу не має.

Відповідач працює та отримує щомісяця заробітну плату, а тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання повнолітнього непрацездатного сина.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, безстроково, починаючи з 28 січня 2022 року.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - підлягає негайному виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неналежне дослідження судом обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить змінити рішення суду, зменшивши частку присуджених аліментів з ј ч до 1/8 ч.

При цьому, скаржник зазначає, що позивач ввела в оману суд, пославшись у позові на те, що вона не працює, доглядає сина, який перебуває на обліку та щомісячно отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 1 групи та інших джерел доходу не має, оскільки позивач працює разом із ним в АТ «Кривбасзалізрудком» оглядачем вагонів 4-го розряду залізничного цеху №1 УЗТ і отримує заробітну плату в розмірі, приблизно 10 000 грн. Окрім того, позивач отримує соціальну державну допомогу на сина, що підтверджено Довідкою УПСЗН від 28.01.2022, тоді, як його заробітна плата становить щомісячно приблизно 12 000 грн. ( з відрахуванням усіх передбачених законом податків.

Відзив на апеляційну скаргу відповідача не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі протягом 2001 - 2009 років, (а.с.6,7).

Під час шлюбу у них народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , - а.с.8.

Згідно довідок про реєтрацію місця проживання особи відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №9218 від 27.09.2021 та №2186 від 10.02.2022, ОСОБА_3 зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 10, 34).

Відповідно до копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №586111 від 16.12.2020 року, висновку лікарської комісії медичного закладу від 14.12.2021р. ОСОБА_3 є інвалідом І-ї групи «Б» з 14.12.2020, з дитинства, внаслідок психічного розладу . Обмежений в самообслуговуванні, непрацездатний, потребує постійного стороннього нагляду та догляду (а.с.11,17).

Згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда, ОСОБА_3 має обмеження життєдіяльності до: самообслуговування; орієнтації; спілкування; контролю за своєю поведінкою; трудової діяльності; навчання. Йому рекомендовано реабілітаційні заходи: амбулаторне та стаціонарне лікування по показанням; психіатрична допомога; медичне спостереження (а.с. 12-15).

ОСОБА_3 у зв`язку з захворюваннями неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні та проходив обстеження, що підтверджується витягом з історії хвороби, епікризами, виписками, чеками (15-16, 18, 19, 20, 21, 22-28).

Згідно копії довідки Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради від 28.01.2022 року ОСОБА_3 перебуває на обліку та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 1 групи, щомісячно середній розмір якої за період з липня 2021 р. по грудень 2021 р. становить 22408 грн. (а.с. 30).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог виходив з того, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей, зокрема і дітей-інвалідів, які досягли повноліття та оскільки ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 , є непрацездатною особою - інвалідом першої групи «Б» з дитинства, потребує постійного стороннього нагляду та догляду, а також матеріального утримання, враховуючи матеріальне становище позивача, дитини, працездатність відповідача, з метою захисту майнових прав дитини суд стягнув з відповідача на користь позивача аліменти на утримання непрацездатного повнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, щомісячно, безстроково, починаючи з 28.01.2022 р.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

За приписами ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно до вимог ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Судом правильно встановлено, що повнолітній ОСОБА_3 , є непрацездатною особою, інвалідом з дитинства першої групи, потребує постійного стороннього догляду, його мати ОСОБА_1 доглядає за сином та утримує його, ОСОБА_2 як його батько є працездатним, може надавати матеріальну допомогу своєму непрацездатному сину та в силу закону має відповідний обов`язок, а тому висновок суду про обов`язок та можливість відповідача сплачувати аліменти непрацездатному повнолітньому сину є правильним.

Відповідачем не подано доказів щодо його матеріального стану, наявність утриманців та інших обставин, які підтверджують неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач в силу вимог статті 198 СК України зобов`язаний утримувати свого повнолітнього непрацездатного сина, який потребує матеріальної допомоги.

Відповідно норм статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного судум.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2022 року.

Головуючий:

Судді: