Провадження № 2/161/149/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 травня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Юхим А.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом Луцької міської ради до ОСОБА_2 про виселення особи із самовільно зайнятого житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що до Луцької міської ради звернулися громадяни, які проживають у будинку АДРЕСА_1 , щодо вирішення питання про вжиття негайних заходів відносно гр. ОСОБА_2 , який самовільно зайняв соціальне житло житлового фонду соціального призначення, що належить до міської комунальної власності, а саме квартиру АДРЕСА_2 . Зазначає, що ОСОБА_2 створює нестерпні умови співжиття з сусідами, погрожує їм та залякує, веде антиморальний спосіб життя, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Вказує, що однокімнатна квартира, куди самовільно вселився ОСОБА_2 включена до житлового фонду соціального призначення рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 27.09.2013 и№ 581-1 та надана ОСОБА_3 з сім`єю в складі двох осіб. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.03.2021 договір найму соціального житла із ОСОБА_3 розірвано та виселено його з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житла. 21.07.2021 посадовими особами департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, в присутності дільничного офіцера поліції проведена перевірка квартири АДРЕСА_2 .

Під час проведення перевірки в квартирі АДРЕСА_2 перебував відповідач, якого було попереджено про те, що у зв`язку з самовільним вселенням у вказану вище квартиру, він зобов`язаний до 01.08.2021 звільнити її, попередження за підписом директора департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради від 21.07.2021 № 821 відповідач відмовився отримувати.

При проведенні повторної перевірки було встановлено, що ОСОБА_2 квартиру не звільнив. ОСОБА_2 пояснив, що він проживає в приватному будинку, до якого органи місцевого самоврядування ніякого відношення не мають, будь-які факти порушення ним законодавства він не визнає. У квартирі АДРЕСА_2 відповідач не зареєстрований, також відсутні відомості щодо його реєстрації, зняття з реєстрації на території Луцької міської територіальної громади.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд виселити ОСОБА_2 із самовільно зайнятого житлового приміщення, яке перебуває у міській комунальній власності квартири АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді від 25.08.2021 відкрито провадження у справі.

Відзиву від відповідача у встановлений ухвалою строк не надходило.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити з наведених у позовній заяві підстав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом надсилання повісток та розміщення судового оголошення. Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради № 581-1 від 27.09.2013 однокіменатну квартиру АДРЕСА_2 включено в житловий фонд соціального призначення, житловою площею 11,1 кв.м. та надано її ОСОБА_3 з сім`єю в складі 2 осіб ( ОСОБА_4 син) (а.с.17-18).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.03.2021 договір найму соціального житла із ОСОБА_3 розірвано та виселено його з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житла.

На підставі відомостей Реєстру Луцької міської територіальної громади, встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 , місце проживання осіб не зареєстровано.

Актом обстеження квартири АДРЕСА_2 від 21.07.2021 встановлено, що ОСОБА_2 зайняв вказане помешкання протиправно, не маючи на це жодних дозвільних документів (а.с. 07).

21.07.2021 попередження про звільнення самовільно зайнятого житлового приміщення соціального призначення по АДРЕСА_3 до 01.08.2021, було доведено до відома відповідача. Від одержання попередження під підпис останній відмовився (а.с.08).

З листа Департаменту житлово-комунального господарства № 19.1-11/888 від 05.08.2021, випливає, що станом на 04.08.2021, ОСОБА_2 не звільнив самовільно зайняту квартиру.

В Реєстрі Луцької міської територіальної громади відсутні відомості щодо реєстрації, зняття з реєстрації місяця проживання відповідача ОСОБА_2 (а.с.22).

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

У відповідності до статті 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно з ч. 3 ст. 397 Цивільного кодексу України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідно до ст. 398 Цивільного кодексу України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

У відповідності до ст. 58 Житлового кодексу єдиною підставою на вселення в житлове приміщення державного або громадського житлового фонду є ордер.

Статтею 61 Житлового кодексу визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Єдиною підставою для вселення в житлове приміщення комунальної власності територіальної громади є ордер, який відповідачу ОСОБА_2 не видавався.

Відсутність ордеру, виданого Виконавчим комітетом Луцької міської ради при наявності факту мешкання громадянина в житловому приміщенні комунальної форми власності є свідченням самовільного зайняття таким громадянином житлового приміщення.

Відповідно до частини 3 статті 116 Житлового кодексу України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Факт самовільного зайняття ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 підтверджується актом обстеження зазначеної квартири від 21.07.2021.

Отже, ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 зайняв самовільно, вселилася до житлового приміщення та користується ним без законних підстав.

Крім цього, судом встановлено, що відповідач, самовільно вселившись в квартиру АДРЕСА_2 , проживаючи у ній близько двох років, порушує правила співжиття, веде антиморальний спосіб життя, погрожує мешканцям будинку.

Про таку поведінку відповідача свідчать неодноразові звернення мешканців будинку АДРЕСА_1 , за наслідками яких проводилися працівниками поліції перевірки.

Враховуючи викладене, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин справи, суд дійшов висновку, що позовна заява є підставною та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, слід стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2,5, ч.3 ст.12, ст.ст. 81, 259, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, ст.58, ч.3 ст.116 ЖК Української РСР, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 із самовільно зайнятого житлового приміщення, яке перебуває у міській комунальній власності квартири АДРЕСА_2 , без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Луцької міської ради понесені у справі судові витрати в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Луцька міська рада (адреса: вул. Богдана Хмельницького, 19, м. Луцьк, код ЄДРПОУ - 34745204).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП - невідомо).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта