Справа № 545/1879/22
Провадження № 2/545/945/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі : головуючого - судді Гальченко О.О.,

при секретарі Лисенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінпром маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача - адвокат Нога А.П. 08.06.2022 року звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи тим, що предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, реєстр. № 5432, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 29.07.2020 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 (надалі за текстом також - Позивач) заборгованості за Кредитним договором № 0 від 18.11.2015 року, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Укрсиббанк», право вимоги за яким в подальшому було відступлено: на підставі Договору факторингу № 62 від 22.12.2016 року - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»; на підставі Договору факторингу № 20/01/20-1/2 від 20.01.2020 року - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»; на підставі Договору факторингу № 20/ФК від 09.07.2020 року - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінпром мар кет» (надалі по тексту також - Відповідач).

Відповідно до ч. 12 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання. перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Головним державним виконавцем Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Тіхоміровою Ю.В. 25.04.2022 року відкрито виконавче провадження № 68831776 з виконання вищевказаного виконавчого напису.

Оскільки виконавчі дії щодо стягнення заборгованості провадяться за місцем проживання боржника - ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 (територія Полтавського району Полтавської області),то позовна заява підсудна Полтавському районному суду Полтавської області.

Щодо викладення обставин справи

29.07.2020 року за зверненням ТОВ «Фінпром маркет» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича (надалі за текстом також - Третя особа-1) вчинено виконавчий напис № 5432, про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 8419,22 грн за Кредитним договором № 0 від 18.11.2015 року на користь ТОВ «Фінпром маркет», з яких:

Заборгованість за тілом кредиту - 5490,00 грн.;

Заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією - 2879,22 грн;

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет» 50,00 грн плати за вчинення виконавчого напису.

Згідно виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 21 грудня 2016 року по 29 липня 2020 року.

25.04.2022 року за вказаним виконавчим написом головним державним виконавцем Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області (надалі за текстом також - Третя особа-2) відкрито виконавче провадження № 68831776.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження було отримано повноважним представником Позивача 31.05.2022 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Крім того, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження було отримано: копію заяви ТОВ «Фінпром маркет» про відкриття виконавчого провадження від 05.06.2021 року; копію виконавчого напису № 5432, вчиненого 29.07.2020 року приватним нотаріусом Остапенко Є.М. та копію Кредитного договору № 0 від 18.11.2015 року, який долучено до виконавчого напису та зшитий разом з ним.

Ознайомившись з отриманими матеріалами, вважає, що виконавчий напис (реєстр. № 5432), вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 29.07.2020 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № 0 від 18.11.2015 року, вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, є достатні правові підстави для визнання такого напису таким, що не підлягає виконанню.

Щодо відсутності факту безспірності заборгованості Позивача перед Відповідачем

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц (провадження № 84цс19).

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником, пред`явлених до нього вимог і визнання їх.

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Звертає увагу суду на те, що при вчиненні виконавчого напису Третя особа- 1 не отримувала від Відповідача та Позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості Позивача перед Відповідачем, а також сума процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений Відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання Позивача по кредиту й процентах, а також виписка з рахунку боржника не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог стягувача до боржника.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому напису зроблено Відповідачем одноособово без урахування думки та позиції Позивача.

Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками Відповідача, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог Відповідача до Позивача.

Ніяких повідомлень про виникнення заборгованості на адресу ОСОБА_1 від ТОВ «Фінпром маркет» не надходило, тому він не знав і не міг знати про висунення Стягувачем претензій в його сторону, а, отже, і був позбавлений можливості висловити свої заперечення, надати пояснення з цього приводу та й взагалі захистити свої права.

Крім того, з тексту виконавчого напису вбачається, що право вимоги за Кредитним договором № 0 від 18.11.2015 року декілька разів відступалося як від Банку до фінансової установи, так і між фінансовими установами. Останнє відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором відбулось на підставі Договору факторингу № 20/ФК від 09.07.2020 року, який було укладено між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» й ТОВ «Фінпром маркет». Натомість, ОСОБА_1 не отримував жодного повідомлення про відступлення права вимоги на користь Нового кредитора як того вимагають норми чинного законодавства.

Про існування оспорюваного виконавчого напису Позивач дізнався 31.05.2022 року, оскільки саме в цей день його повноважний представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження й отримав копію цього виконавчого напису.

Щодо відсутності у приватного нотаріуса на момент вчинення виконавчого напису необхідних документів, що засвідчують безспірність заборгованості Позивача перед Відповідачем

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок №296/5), для вчинення Виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п.3.2. Порядку №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі по тексту - Перелік № 1172).

Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі по тексту - Постанова № 662) Перелік № 1172 доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Отже, згідно п.1 Переліку №1172 для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 2 глави 12 Порядку № 296/5, виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Відповідно до положення ч. 1 ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто виконавчий напис не може існувати окремо від документу, який встановлює заборгованість та з приводу якої вчинено такий виконавчий напис.

При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження № 68831776 було виявлено, що виконавчий напис (реєстр. № 5432) 29.07.2020 року було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не на нотаріально посвідченому договорі, що підтверджує відносини позики чи кредиту, а на Кредитному договорі № 0 від 18.11.2015 року, який викладено не на нотаріальному бланку й не посвідчений нотаріально, що є грубим порушенням встановленого порядку вчинення виконавчих написів.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., не дослідивши обставини справи, не з`ясувавши наявність/відсутність спору, щодо висунутих вимог (що в свою чергу є основною вимогою до вчинюваної нотаріальної дії), не отримавши достатніх та допустимих документів, що засвідчують безспірність боргу, прийняв суб`єктивне рішення про вчинення виконавчого напису.

У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необгрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Враховуючи все вищевикладене, вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис від 29.07.2020 року за реєстр. № 5432, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості таким, що вчинено з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню.

На виконання вимог п.9 ч.З ст. 175 ЦПК України позивач повідомляє попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат: витрати на професійну правничу допомогу - 3500,00 грн; судовий збір - 992,40 грн, а всього - 4492,40 грн.

Прохав : визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 29.07.2020 року за реєстровим № 5432, щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № 0 від 18.11.2015 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» та вирішити питання про розподіл судових витрат.

В судове засідання сторони у справі не з`явилися.

Представник позивача адвокат Нога А.П., надавши суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, де позов підтримав та прохав задовольнити, не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку.

Третя особа Полтавський ВДВС у Полтавському районі Полтавської області надав клопотання про розгляд справи без участі представника відділу та прийняти рішення на розсуд суду.

Відповідач та третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. повторно не з`явилися в судове засідання та не надали відзив на позов з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялись належним чином про день та час розгляду справи, про що маються докази у справі. Від відповідача та третіх осіб не надійшло відзиву на позов та будь-яких заяв про поважність причин не явки або про відкладення слухання справи.

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку згідно ст. 223, 274-279, 280-281 ЦПК України.

Судом встановлено всі обставини, на які позивач послався в позові та вони повністю доводяться матеріалами справи на а. с. 8 16.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 8, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки відповідачем не надано суду доказів на спростування зазначених позивачем обставин.

Підпунктами 3.1., 3.2. глави 16 «Порядку вчинення дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком…» документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих документів.

Такими документами, згідно «Переліку…», є нотаріально посвідчена угода, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому, згідно п.1 цього «Переліку…» для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Тобто, із вказаних норм права вбачається, що така заборгованість або інша відповідальність боржника має бути безспірною і не потребує додаткового доказування.

Суд вважає, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису у порушення вимог вищеназваних нормативних актів, не була перевірена безспірність заявлених вимог.

Нотаріус керувався пунктом порядку, який визнаний рішенням суду незаконним та нечинним.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року доповнено п.2. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема :

п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів : «Доповнити перелік після розділу : «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту : «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються :

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Таким чином, п.2 Переліку…. рішенням суду визнано незаконною та нечинною. А тому, приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався нормою законодавства, яка визнана незаконною та нечинною. ?

Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню із відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки є співмірними та доведеними.

Керуючись ст. 4, 10, 43, 49, 77, 81, 141, 142, 220, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 274-279, 280-288, 354 ЦПК України, ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 8, 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінпром маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 29.07.2020 року за реєстровим № 5432, щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № 0 від 18.11.2015 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 3500,0грн.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко