Справа № 2-68/11
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 липня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.

з участю секретар Кекерчень М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» на ухвалу Іршавського районного суду від 30 листопада 2021 року (у складі судді Даруди І.А.) за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку його пред`явлення до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Девелоп Фінанс» (надалі Товариство) звернулося до суду із заявою про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку його пред`явлення до виконання у листопаді 2021 р.

Просило:

-замінити первісного позивача (стягувача) у виконавчих листах № 2-68/11 про стягнення солідарно заборгованості з ОСОБА_1 і ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ в сумі 254 421,09 грн., у повернення витрат по оплаті судового збору 1700 грн. і витрат по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. на його правонаступника - ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» (ідентифікаційний код за , місцезнаходження: 01001, м. Київ, провулок Рильський, буд. 4, поверх 6, п/р № ІВАМ НОМЕР_1 в ПАТ "БАНК ВОСТОК", МФО 307123);

-видати ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» дублікати виконавчих листів на виконання рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 03.08.2011 у справі № 2-68/11 про стягнення солідарно суми заборгованості з ОСОБА_1 і ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ у розмірі 254 421,09 грн., у повернення витрат по оплаті судового збору 1700 грн. і витрат по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.;

-поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, виданих на підставі рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 03.08.2011 у справі № 2-68/11.

На обгрунтуваня вимог заяви вказало, що у провадженні Іршавського районного суду Закарпатської області знаходилась цивільна справа № 2-68/11 за позовом ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ до ОСОБА_1 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

03.08.2011 р. Іршавським районним судом Закарпатської області було вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ заборгованість в сумі 254 421,09 грн., витрати по оплаті судового збору 1700 грн. і витрат по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

18.05.2020 р. між ПАТ «КБ «НАДРА» та Товариством був укладений Договір № СL3N017514 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Алейніковим М.В. за реєстр. № 409, згідно з яким право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за Кредитним договором № 288801/07-2008 від 03.06.2008 відповідно передано Товариству.

Указаний договір укладено відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), які проводилися відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою продажу майна неплатоспроможного банку, результати визначеного аукціону було оформлено Протоколом електронного аукціону № UA-ЕА-2020-03-17-000038-b від 08 квітня 2020 р.

До Додатку № 1 до Договору про відступлення (№ з/п 319) увійшло право вимоги ОСОБА_1 , що виникло на підставі Кредитного договору № 288801|07-2008 від 03.06.2008.

Відповідно до п. 4.1. Договору відступлення сторони погодились, що за відступлення права вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 20 250 006 грн. Ціна договору сплачується новим кредитором банку в повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до п. 6.5 цього договору, на підставі протоколу № UA-ЕА-2020-03-17-000038-b від 08.04.2020 р., складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор.

Сплата коштів у сумі 20 250 006,00 грн. підтверджується копіями платіжних доручень: № 31 від 16.04.2020 на суму 4 500 000 грн; № 37 від 23.04.2020 на суму 8 750 006 грн; № 38 від 24.04.2020 на суму 7 000 000 грн.

У результаті укладення Договору про відступлення, кредитором у зобов`язанні, що було предметом розгляду цивільної справи № 2-68/11 стало Товариство, яке згідно з умовами Договору про відступлення набуло права вимагати замість первісного кредитора належного виконання боржником зобов`язань у межах переданого права вимоги.

На підтвердження втрати виконавчого листа по справі № 2-68/11 Товариством надається витяг з Акту приймання-передачі оригіналів документів від 18.05.2020 р. до Договіру № GL3N017514 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 18.05.2020 р., згідно з яким виконавчі листи Товариству не передавались.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 03.08.2011 р., що набрало законної сили, у справі № 2-68/11 станом на сьогодні залишається невиконаним, боржники не погашають заборгованість та ухиляються від самостійного виконання рішення суду.

Ухвалою Іршавського районного суду від 30 листопада 2021 р. у задоволенні заяви Товариства було відмовлено.

Товариство просить скасувати цю ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким вимоги заяви Товариства задовольнити в повному обсязі. Доводить про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-договором про відступлення права вимоги не визначено обов`язок сплати грошових коштів за кожне окремо отримане право вимоги;

-Товариством були надані належні та допустимі докази повної оплати за договором про відступлення права вимоги.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційну скаргу належить задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а заяву Товариства задовольнити, з таких мотивів.

Суд виходив із того, що заявником не подано на підтвердження заявлених вимог платіжні документи щодо здійснення оплати вартості права вимоги до боржника ОСОБА_1 за умовами договору відступлення права вимоги і такі не здобуті судом на час розгляду справи.

У матеріалах справи взагалі відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником свої зобов`язань за договором.

Заявником не доведено належними та допустимими доказами, що до Товариства перейшло право вимоги первісного кредитора до ОСОБА_1 , що виникло на підставі Кредитного договору № 288801|07-2008 від 03.06.2008 р.

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони прийняті з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального та неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що 18.05.2020 р. між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» був укладений Договір № СL3N017514 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (а.с.12-14).

Указаний Договір укладено відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), які проводилися відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою продажу майна неплатоспроможного банку, результати визначеного аукціону було оформлено Протоколом електронного аукціону № UA-ЕА-2020-03-17-000038-b від 08 квітня 2020 р.

Відповідно до п.2.1. Договору про відступлення в порядку та на умовах, визначених Договором про відступлення, ПАТ «КБ «НАДРА» відступає шляхом продажу Товариству належні йому, а Товариство набуває у обсязі та на умовах, визначених Договором про відступлення, права вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» до позичальників, та заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до Договору про відступлення, включаючи правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків та інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та договорами поруки та договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до Договору про відступлення.

До Додатку № 1 до Договору про відступлення (№ з/п 319) увійшло право вимоги до ОСОБА_1 , що виникло на підставі Кредитного договору № 288801|07-2008 від 03.06.2008 р.

Із умов договору відступлення прав вимоги № СL3N017514 від 18.05.2020 р. випливає, що підтвердженням передання новому кредитору права вимоги є сплата його вартості та підписання сторонами акту приймання-передачі документів (а.с.12-14).

Відповідно до п.4.1. Договору відступлення сторони погодились, що за відступлення права вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 20 250 006 грн. Ціна договору сплачується новим кредитором банку в повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до п.6.5 цього договору, на підставі протоколу № UA-ЕА-2020-03-17-000038-b від 08.04.2020, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор.

Сплата коштів у сумі 20 250 006 грн. підтверджується копіями платіжних доручень: № 31 від 16.04.2020 на суму 4 500 000 грн; № 37 від 23.04.2020 на суму 8 750 006 грн; № 38 від 24.04.2020 на суму 7 000 000 грн (а.с.19-21).

Стосовно вимог заяви про заміну стягувача колегія суддів зауважує наступне.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Висновок суду першої інстанції про те, що заявником не подано на підтвердження заявлених вимог платіжні документи щодо здійснення оплати вартості права вимоги до боржника ОСОБА_1 за умовами договору відступлення права вимоги, не заслуговує на увагу, оскільки суперечить матеріалам справи.

Із матеріалів справи чітко вбачається, що відповідно до п.4.1. договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги сторони погодились, що за відступлення права вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 20 250 006 грн. Ціна договору сплачується новим кредитором банку в повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до п. 6.5 цього договору, на підставі протоколу № UA-ЕА-2020-03-17-000038-b від 08.04.2020, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор (а.с.12-14).

Сплата коштів у сумі 20 250 006 грн. підтверджується копіями платіжних доручень: № 31 від 16.04.2020 на суму 4 500 000 грн; № 37 від 23.04.2020 на суму 8 750 006 грн; № 38 від 24.04.2020 на суму 7 000 000 грн (а.с.19-21).

Отже, договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 18.05.2020 р. не передбачено оплату права вимоги за кожним окремо кредитним договором, який стосується конкретного боржника.

Відтак, Товариством належними та допустимим доказами доведено факт переходу права вимоги до боржників ОСОБА_1 і ОСОБА_1 , тому є усі підстави для заміни стягувача в спірних правовідносинах.

Стосовно вимог заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку його пред`явлення до виконання, колегія суддів зауважує наступне.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція).

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Порядок видачі дубліката виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Отже, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 24 вказаного Закону передбачає, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За приписами частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 4447 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України).

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Проте, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Отже, дублікат виконавчого листа може бути видано, зокрема у тому випадку, якщо суд поновив строк пред`явлення його до виконання або такий строк не пропущено на момент подання заяви про видачу дубліката виконавчого документа. В іншому випадку настають наслідки, які зумовлюють відмову у видачі дубліката виконавчого листа.

Із акту приймання-передачі оригіналів документі до договору про відступлення прав вимоги від 18 травня 2020 р. (а.с.16-18) убачається, що Товариству не було передано виконавчого документу на виконання заочного рішення Іршавського районного суду від 03 серпня 2011 р. про стягнення із ОСОБА_1 і ОСОБА_1 кредитної заборгованості в розмірі 254 421,09 грн.

Товариство зверталося до начальника Іршавського РВ ДВС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із проханням надати письмову інформацію стосовно того чи перебувє на виконанні виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 і ОСОБА_1 кредитної заборгованості в розмірі 254 421,09 грн. (а.с.22-23). Однак, указане звернення залишилося без виконання.

Колегія суддів констатує, що оригінал виконавчого листа втрачено, рішення в добровільному порядку боржником не виконано і не втратило своєї законної сили, відтак можна дійти висновку про наявність підстав для задоволення заяви про поновлення пропущеного строку його пред`явлення виконавчого документа до виконання і видачу дубліката виконавчого листа.

За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що ухвалу суду першої інстанції належить скасувати як суперечну положенням ст. 263 ЦПК України та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви Товариства про про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку його пред`явлення до виконання.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.2, 381-384 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» задовольнити. 2.Ухвалу Іршавського районного суду від 30 листопада 2021 року скасувати. 3.Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку його пред`явлення до виконання задовольнити. 3.1. Замінити первісного позивача (стягувача) у виконавчих листах № 2-68/11 про стягнення солідарно заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ в сумі 254421 (двісті п`ятдесят чотири тисячі чотириста двадцять одна) гривня 09 копійок, у повернення витрат по оплаті судового збору 1700 (одна тисяча сімсот) гривень і витрат по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) гривень на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» (ідентифікаційний код за , місцезнаходження: 01001, м. Київ, провулок Рильський, буд. 4, поверх 6, п/р № ІВАМ НОМЕР_1 в ПАТ "БАНК ВОСТОК", МФО 307123). 3.2. Видати товариству з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» дублікати виконавчих листів на виконання рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 03.08.2011 у справі № 2-68/11 про стягнення солідарно суми заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ у розмірі 254421 (двісті п`ятдесят чотири тисячі чотириста двадцять одна) гривня 09 копійок, у повернення витрат по оплаті судового збору 1700 (одна тисяча сімсот) гривень і витрат по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) гривень. 3.3. Поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, виданих на підставі рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 03.08.2011 у справі № 2-68/11. 4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 5.Повне судове рішення складено 01 серпня 2022 р.

Судді: