РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2022 року місто Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Власюк Д.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановив:

позивач звернулася в суд з позовом про визнання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позов покликається на те, що, її чоловік ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був основним квартиронаймачем квартири, за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира перебуває у комунальній власності та належить Львівській міській раді. В ордері про надання квартири у користування її чоловіку були зазначені позивач, як дружина ОСОБА_6 , їх син ОСОБА_4 , донька ОСОБА_7 . Крім цього, у квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3 чоловік доньки. Відповідачі більше 10-ти років не проживають у вказаній квартирі. Місце реєстрації відповідачів у житловому будинку позивача не пов`язане з їх фактичним місцем проживання, однак сам факт реєстрації відповідачів у спірному житлі, без фактичного проживання у ньому, враховуючи намір позивача, вільно користуватися житлом, перешкоджає повноцінній реалізації його права.

Ухвалою від 14 грудня 2020 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Відповідач ОСОБА_7 в судовому засідання визнала позов. З цього приводу подала заяву про визнання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву про визнання позову, вказуючи, що разом з дружиною ОСОБА_7 давно у спірній квартирі не проживають, проживають та працюють за кордоном.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції. Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності не скористався.

З метою забезпечення розумних строків провадження у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідача є можливим, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримала, з підстав наведених у ньому. Просила задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Суд дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСББ «Наукова 46», що стверджується довідкою ОСББ «Наукова 46» №70 від 30.07.2020.

Основним квартиронаймачем на підставі Ордеру №1128 від 07.08.1975 був ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ). Згідно з ордером, право на зайняття вказаної жилої площі надано також членам сім`ї ОСОБА_6 , а саме: дружині ОСОБА_1 , сину ОСОБА_4 , доньці ОСОБА_8 .

Відповідно до довідки ОСББ «Наукова 46» №70, станом на 30.07.2020 у даній квартирі зареєстровані ОСОБА_3 зять позивача, ОСОБА_7 дочка позивача, ОСОБА_5 внучка позивача, ОСОБА_1 - позивач, ОСОБА_4 син позивача.

Наведене вбачається і з довідки ОСББ «Наукова 46» про склад cім`ї.

Відповідачі на даний час зареєстровані у даній квартирі, хоча, згідно пояснень позивача та самих відповідачів понад десять років у квартирі не проживають та не несли витрат на утримання житла.

Вказана обставина також стверджується актами ОСББ «Наукова 46» від 12.12.2016, 16.02.2020, 10.03.2020, 25.04.2020, 18.05.2020, 30.07.2020.

Як вказує позивач, місце реєстрації відповідача у квартирі АДРЕСА_2 не пов`язане з її фактичним місцем проживання, а тому реєстрація місця проживання відповідача за вказаною адресою має формальний характер.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання (п.2 ч.3 ст. 71 ЖК УРСР).

У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, оскільки встановлено, що відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 за вказаною адресою не проживають протягом тривалого часу, відповідно до актів ЛКП "Південне" не проживали за вказаною адресою з грудня 2016 року, понад строки, встановлені ст.71 ЖК України, наміру проживати в будинку не висловлювали, вселитися не намагались, жилим приміщенням, як постійним місцем свого проживання не цікавились, витрат на утримання житла не несли, доказів протилежного судом не встановлено не подано, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_7 позов визнали, а реєстрація відповідачів в спірній квартирі позбавляє позивача можливості у повній мірі реалізувати своє право на користування майном, суд, дослідивши належним чином питання дотримання балансу інтересів між захистом права позивача на спірну квартиру та правами відповідача, як колишніх членів її сім`ї, на користування цим житлом, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.При цьому, суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав, інтересів інших осіб, тому визнання позову відповідачами слід прийняти.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів в рівних частинах на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, з кожного в рівних частинах.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 ; ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_4 ; ОСОБА_4 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_5 .

Повне рішення складено 07 вересня 2022 року.

Головуючий суддя Мигаль Г.П.