Справа № 346/821/22
Провадження № 22-ц/4808/1040/22
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Кузів А.В.

з участю позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Паламарчук О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Калинюком О.П. 04 липня 2022 року в м. Коломия Івано-Франківської області, повний текст якого складено 11 липня 2022 року,

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 подала позов до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 18.12.2019 року з відповідача на її користь на утримання малолітньої дочки стягнуто аліменти у розмірі 2000 грн щомісячно до досягнення нею повноліття. Однак, на даний час присуджених аліментів недостатньо. У неї змінилось матеріальне становище, їй важко самостійно утримувати дочку, оскільки остання потребує більших витрат на навчання, забезпечення одягом та всім іншим, що необхідне для забезпечення її нормального рівня життя. Дитина навчається в Коломийському ліцеї № 3, відвідує гурток студії танцю «Агілас».

Зазначила, що позивачка дбає про її фізичний та духовний розвиток дочки, намагається забезпечувати всім необхідним для навчання та реалізації її творчих здібностей . Все це потребує істотних матеріальних витрат.

Розмір аліментів, який стягується з відповідача, є меншим від встановленого державою мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку. Відповідач матеріально забезпечений, працездатний, здоровий і вказані обставини дають йому можливість сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн щомісячно.

Просила збільшити присуджений з відповідача рішенням Коломийського міськрайонного суду від 18.12.2019 року розмір аліментів до 3000 грн щомісячно, а також стягнути витрати, понесені на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 500 грн.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 липня 2022 року позов задоволено. Збільшено розмір присуджених аліментів. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 3 000 (три тисячі ) гривень щомісячно. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що позивачкою не зазначено жодної передбаченої законом підстави для збільшення розміру аліментів, доводи позовної заяви є безпідставними, оскільки брались до уваги при ухваленні судом рішення 18 грудня 2019 року у справі про стягнення з нього аліментів (№346/3286/19). В матеріалах справи відсутні докази погіршення матеріального або сімейного стану отримувача аліментів, чи покращення матеріального стану платника аліментів.

Відвідування гуртка студії танцю «Агілас», що потребує істотних матеріальних витрат, не може братися до уваги при розгляді даної справи, оскільки дані витрати повинні стягуватися в порядку ст.185 СК України. Рішенням Коломийського міськрайонного суду прийнято рішення, яким вирішено стягнути із нього додаткові витрати, з поміж яких були витрати на оплату занять у студії танцю «Агіглас» (справа №346/3861/21).

Апелянт зауважує, що розмір нарахованого доходу позивача (генерального директора ТОВ «БЕСТ-РАН КОНСАЛТИНГ») 8350 грн є більшим від прожиткового мінімуму, від мінімальної заробітної плати та є значно більшим від його доходів, так як він є безробітним. До того ж дана обставина не свідчить про погіршення матеріального стану позивачки, порівняно з тим, який був на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів.

Доводи апелянта про тримання ним високого та стабільного доходу через перебування за кордоном на роботі не відповідають дійсності, оскільки у зв`язку з пандемією, спричиненою гострою респіраторною хворобою COVID-1 знайти роботу останні роки було практично не можливо. У 2021 році він перебував за кордоном чотири місяці, із яких працював менше половини цього часу, тому доходи не є високими та стабільними. Із 14.11.2021 року перебуває в Україні, являється безробітним, на життя заробляє допомагаючи людям по господарству, виїхати за межі України на роботу не має можливості.

До того ж змінився його сімейний стан, адже 30 липня 2022 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 . Дружина онкохвора, на лікування витрачаються значні кошти. Також на їх утриманні є малолітній син дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім аліментів, він по мірі своїх можливостей надає позивачці додаткові кошти на утримання дитини, купує медикаменти, одяг, іграшки та інші необхідні речі, однак сплачувати збільшену суму аліментів об`єктивно не має можливості.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_6 подала відзив на апеляційну скаргу.

Вказує,що Законом України «Про державний бюджет України» на 2022 року розмір прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років з 01 липня 2022 року становить 2744 грн.

Таким чином, визначений судом розмір аліментів на утримання дочки (3000 грн) лише на 256 грн перевищує мінімальний рекомендований рівень, що повністю відповідає висновку Верховного Суду щодо безумовного права дитини на отримання підвищеного мінімального розміру аліментів.

Вказує, що під погіршенням матеріального становища розуміється не лише фактичне зменшення доходу, але і збільшення витрат отримувача аліментів. Практично всі витрати складаються з продуктів, мінімальних витрат на одяг та взуття, медикаменти та канцелярські товари для доньки. Одночасно, вона намагається виділити зі спільного бюджету дочці кошти на її власні витрати, які перераховує їй на картку. Ці витрати є мінімально можливими для того, щоб дитина відчувала себе комфортно в колі однолітків, вчилась розпоряджатися кишеньковими коштами, планувати власні потреби.

Відповідач не перебуває в активному пошуку роботи, одночасно не має статусу безробітного, є фізично здоровою, активною молодою людиною, що дає йому можливість працювати та утримувати свою доньку. Крім того, його дружина працює на посаді продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а отже має власний дохід та не перебуває на утриманні відповідача.

З перелічених речей апелянтом, придбаних ніби то для дочки, крім пенала, ручок та сукні донька не отримала. Додаткових коштів на утримання дитини, окрім аліментів, що сплачуються ним на підставі рішення суду, вона не отримувала.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

ОСОБА_7 подав відповідь на відзив.

Звертає увагу на те, що дочка періодично проживає з ним, то в ці періоди перебуває повністю на його утриманні. Тобто, окрім сплати аліментів надає додаткові кошти на утримання дочки (купівлі продуктів харчування, медикаментів, одягу). Позивачка в той час не несе жодних витрат по утриманню дитини. Роботу він шукає за допомогою мережі Інтернет. В Державний центр зайнятості звертається регулярно, і з метою перегляду вакантних посад і потреби в отриманні статусу безробітного для цього не потрібно. Також вказує, що його дружина на даний час не працює, про що долучає копію трудової книжки.

У судове засідання не з`явився апелянт, про причини неявки не повідомив, хоча про день місце та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

29 липня 2019 року рішенням Коломийського міськрайонного суду шлюб між сторонами розірвано та залишено проживати дочку з позивачкою (а.с.9).

Згідно з рішенням цього ж суду від 18.12.2019 року з відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання малолітньої дочки в твердій грошовій сумі 2000 грн щомісячно. Вказане рішення набрало законної сили 19.01.2019 року (а.с.10).

Відповідно до довідки Коломийського ліцею № 3 Коломийської міської ради від 29.11.2021 року ОСОБА_3 дійсно навчається у цьому навчальному закладі (а.с. 11).

Із довідки Коломийської студії танців «Agilas» встановлено, що ОСОБА_3 є дійсно учасником цієї студії (а.с. 12).

Відповідно до довідки про доходи, виданої 10.02.2022 року, позивач працює на посаді помічника генерального директора ТзОВ "БЕСТ-РАН КОНСАЛТИНГ" та її дохід за період з 01.01.2021 р. по 31.01.2022 р. склав 108 632, 79 грн. (а.с.13).

Отже, середньомісячний розмір нарахованого доходу позивача складає приблизно 8 350 грн.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України» з 1 липня 2022 року розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років становить 2744 гривень.

Станом на день ухвалення рішення судом першої інстанції дочці сторін виповнилося тринадцять років ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Приймаючи до уваги вік дитини на день ухвалення рішення у цій справі та соціально-економічні умови в країні, суд дійшов правильного висновку, що з дня стягнення з відповідача аліментів, витрати на утримання дитини істотно збільшилися, а тому раніше визначений судом розмір аліментів для сплати в сумі 2000 грн не є таким, що забезпечить тринадцятирічній дочці, яка проживає з матір`ю, рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку та буде достатнім для створення умов, необхідних для її всебічного розвитку.

Таким чином, збільшуючи розмір аліментів у твердій грошові сумі до 3000 грн, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки, суд першої інстанції врахував інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення.

Посилання відповідача на те, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у встановленому судом розмірі з огляду на безробіття, колегія суддів вважає не прийнятними з огляду на його, відповідача, здоровий фізичний стан, відсутність обмежень у виборі роботи з гідним рівнем заробітної плати та працевлаштуванням. Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази перебування інших осіб на його утриманні, а також понесення ним витрат на лікування дружини.

Отже, доводи відповідача щодо неспроможності сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, визначеному судом, колегія суддів вважає не прийнятними, оскільки забезпечення належного рівня життя дитини є обов`язком батька.

Виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, такий розмір аліментів сприятиме гармонійному, фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Також, аліменти у зазначеному розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини тощо та їх розмір не буде надто обтяжливим для відповідача.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції належним чином визначив характер спірних правовідносин, дослідив надані сторонами докази у їх сукупності, встановив фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, і на підставі статей 180, 182, 192 СК України дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів.

Оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374,375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 липня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В.Василишин

В.Д.Фединяк

Повний текст постанови складено 14 жовтня 2022 року.