Номер провадження: 22-ц/813/245/22
Справа № 522/8404/14-ц
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н. А.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у м. Одесі справу за апеляційною скаргою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіча Степана Вікторовича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2018 року у справі за заявою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіча Степана Вікторовича про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на: предмет іпотеки за договором іпотеки нерухомого майна, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Карімовою Л.М. 13.09.2006 року, а саме нежиле приміщення № 620, загальною площею 35,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заставною вартістю 484043,00 грн., що належить на праві приватної власності іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Карімовою Л.М. 05.09.2006 року за р.№ 405; на предмет іпотеки за договором іпотеки нерухомого майна, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Карімовою Л.М. 13.09.2006 року за р.№ 434, а саме нежиле приміщення № 533, загальною площею 137,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заставною вартістю 1877539,00 грн, що належить на праві приватної власності іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Карімовою Л.М. 05.09.2006 року за р.№ 404; та на предмет іпотеки за договором іпотеки нерухомого майна, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Карімовою Л.М. 13.09.2006 року за р.№ 437, а саме нежиле приміщення № 646, загальною площею 67,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заставною вартістю 918999,00 грн, що належить на праві приватної власності іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Карімовою Л.М. 05.09.2006 року за р.№ 407, - в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13.09.2006 року, укладеним між Акціонерно-комерційним інноваційним банком «УкрСббанк», правонаступником якого є відкрите акціонерне товариство «УкрСиббанк», назва якого згодом була змінена на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», і ОСОБА_2 у загальному розмірі 3738316,38 грн (з яких : заборгованість за кредитом 2272695,33 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом 1465621,05 грн) шляхом продажу цих предметів іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження (т. 1, а.с. 2-5).

30 вересня 2014 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволений (т. 1, а.с. 81-82 зворот).

16 січня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіча Степана Вікторовича про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , (т. 1, а.с. 90 - 90зворот).

21 лютого 2018 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у задоволенні заяви головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіча Степана Вікторовича вирішено відмовити (т. 1, а.с. 101-102).

25 вересня 2018 року постановою Апеляційного суду Одеської області у складі головуючого судді Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач), суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.О. апеляційну скаргу головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіча С.В. задоволено, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2018 року скасовано, заяву головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіча С.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, задоволено. Звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме:

- нежиле приміщення № 646, загальною площею 67,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежиле приміщення № 620, загальною площею 35,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежиле приміщення № 533, загальною площею 137,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на праві власності, за рахунок реалізації яких задовольнити вимоги приватного акціонерного товариства «Дельта Банк» у загальному розмірі 3 738 316,38 грн (т. 1, а.с. 163-166).

Постановою Верховного Суду від 24 березня 2021 року постанову Апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року в частині задоволення заяви головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіча С.В. про звернення стягнення на нежиле приміщення № 533, загальною площею 137,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано, передано справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т. 2, а.с. 178-182).

Справу зареєстровано на новий розгляд 08 квітня 2021 року, за номером апеляційного провадження № 22-ц/813/7603/21 (№22-ц/813/245/22).

Автоматизованим розподілом справи між суддями обрано склад суду: Артеменко І.А., Драгомерецький М.М., Громік Р.Д., із врахуванням суддів, які не мають права брати участь у новому розгляді справи ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Сєвєрова Є.О.) (т. 2, а.с. 208).

В подальшому справа була передана колегії суддів в складі головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. для розгляду.

Одночасно, по справі № 522/8404/14-ц в провадженні судді Одеського апеляційного суду Сєвєрової Є.С. перебувало апеляційне провадження № 22-ц/813/4229/21 (№22-ц/813/986/22), за апеляційними скаргами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ТОВ «РЕК ГАММА» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.09.2014. Матеріали цього провадження разом зі справою 14.04.2020 були повернені до Приморського районного суду м. Одеси для направлення до Верховного Суду для розгляду касаційної скарги ТОВ «РЕК ГАММА» на постанову Апеляційного суду Одеської області від 25.09.2018 (т. 2, а.с. 209).

Після розгляду справи Верховним Судом матеріали вищезазначеної справи були передані судді Одеського апеляційного суду Сєвєровій Є.С.

Постановою колегії Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Сєвєрової Є.С., суддів Колеснікова Г.Я., Вадовської Л.М. від 12.04.2022 року апеляційні скарги ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕК ГАММА» були задоволені. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2014 року скасоване. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення № 620, загальною площею 35,5 кв.м., нежиле приміщення № 533, загальною площею 137,7 кв.м., нежиле приміщення № 646, загальною площею 67,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 апеляційний суд вирішив відмовити (т. 3, а.с. 61-64).

Згідно із супровідного листа, наявного в матеріалах справи, цивільну справу відділом діловодства та обліку звернень громадян передано судді Дришлюку А.І. 04 травня 2022 року.

Учасники провадження про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції або про відкладення розгляду справи до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, зі змісту заяви головного державного виконавця Булахевіча С.В. вбачається, що нерухоме майно на яке державний виконавець просить суд звернути стягнення не зареєстровано за боржником. Тому відсутні законні підстави для прийняття рішення про звернення стягнення на нерухоме майно, якщо це нерухоме майно не зареєстровано у встановленому законом порядку. Крім того, згідно ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов`язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином законодавством України передбачено, що тільки іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов`язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що заява головного державного виконавця не підлягає задоволенню.

25 вересня 2018 року постановою Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіча С.В. задоволено, вище зазначену ухвалу скасовано, заяву головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіча С.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, задоволено. Звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме нежилі приміщення № 646, № 620, № 533 (т. 1, а.с. 163-166).

Постановою Верховного Суду від 24 березня 2021 року постанову Апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року в частині задоволення заяви головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіча С.В. про звернення стягнення на нежиле приміщення № 533, загальною площею 137,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано, передано справу в частині вирішення заяви на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т. 2, а.с. 178-182).

Скасовуючи постанову апеляційного суду в частині звернення стягнення на нежиле приміщення № 533, загальною площею 137,7 кв.м, Верховний Суд виходив з того, що апеляційним судом прийнято рішення щодо вказаного майна, яке належить на праві власності ТОВ «РЕК ГАММА», без залучення цього товариства до участі у справі, що є обов`язковою підставою скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд. При цьому, одночасно суд касаційної інстанції закрив провадження в справі щодо інших вимог, оскільки ТОВ «РЕК ГАММА» заявило про права на нежиле приміщення № 533, загальною площею 137,7 кв. м, проте не навело переконливих доводів, яким чином оскаржена постанова апеляційного суду в частині звернення стягнення на інше нерухоме майно (нежилі приміщення № 620 та № 646) порушує його права та інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

З огляду на вище зазначене апеляційний суд переглядає справу в частині звернення стягнення на нежиле приміщення № 533, загальною площею 137,7 кв.мз врахуванням висновків суду касаційної інстанції, викладених в постанові від 24.03.2021 в сукупності з іншими обставинами справи.

Фактичні обставини справи

30 вересня 2014 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 вирішено задовольнити. А саме суд вирішив в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13 вересня 2006 року, звернути стягнення на:

нежиле приміщення № 620, загальною площею 35,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заставною вартістю 484043,00 грн, що належить на праві приватної власності іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Карімовою Л.М. 05.09.2006 року за р.№ 405;

нежиле приміщення № 533, загальною площею 137,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заставною вартістю 1877539,00 грн, що належить на праві приватної власності іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Карімовою Л.М. 05.09.2006 року за р.№ 404;

нежиле приміщення № 646, загальною площею 67,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заставною вартістю 918999,00 грн, що належить на праві приватної власності іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Карімовою Л.М. 05.09.2006 року за р.№ 407, шляхом продажу цих предметів іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною предметів іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадій оцінки майна.

В подальшому, на виконання вказаного рішення головний державний виконавець звернувся з заявою про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2018 заява була залишена без задоволення. Разом з тим, постановою Апеляційного сулу Одеської області від 25.09.2018 зазначена ухвала була скасована та прийнята нова ухвала про задоволення заяви головного державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

Однак, постановою Верховного Суду від 24 березня 2021 року постанову апеляційного суду було скасовано в частині звернення стягнення на нежиле приміщення № 533, загальною площею 137,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказане нерухоме майно належить не боржнику, а іншій особі.

В подальшому, постановою Одеського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2014 року було скасовано. Постанова апеляційного суду набрала законної сили та в подальшому не оскаржувалась.

Приймаючи постанову апеляційний суд виходив з того, що нежилі приміщення, які є предметом спору, на час ухвалення рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки належали особам, які не були залучені до участі у справі, в той час як рішенням вирішено про їх права та обов`язки.

Отже, на теперішній час рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.09.2014 не існує. Тобто, вказане рішення з моменту його скасування не створює жодних правових наслідків. Відповідно, будь-які процесуальні рішення, пов`язані з виконанням вказаного рішення, також припиняють свою дію.

Щодо заяви державного виконавця про примусове звернення стягнення на нерухоме майно

Суд першої інстанції відмовив в задоволенні подання державного виконавця з огляду на відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно за боржником.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

За ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, державний виконавець у встановленому законом порядку звернувся до суду з відповідною заявою про звернення стягнення на незареєстроване нерухоме майно. В процесі розгляду справи суду першої інстанції слід було встановити всі обставини, які мають значення для справи, в тому числі з`ясувати факт належності нерухомого майна боржнику чи іншим особам, та залучити таких осіб до участі в справі.

З огляду на вказане, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви державного виконавця з огляду на те, що майно не зареєстроване за боржником є помилковим.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що 29.11.2007 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 продав ОСОБА_7 нежиле приміщення АДРЕСА_2 , загальною площею 35,5 кв.м. (т. 1, а.с.180-181). 28.01.2011 ОСОБА_7 відповідно до договору купівлі-продажу передав ОСОБА_8 зазначене нежиле приміщення (т. 1, а.с.182-183), право власності зареєстроване 10.02.2011 (т. 1, а.с.184,185-186).

Також, 29.11.2007 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 продав ОСОБА_7 нежиле приміщення АДРЕСА_3 (т. 1, а.с.194-195), а 25.03.2010 ОСОБА_7 продав нерухоме майно ОСОБА_9 , про що свідчить нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу (т. 1, а.с. 196-197), право власності відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано 08.04.2010 (т. 1, а.с. 198).

На підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Атаманчук О.Г., 26.09.2013, за реєстром №932, ТОВ «РЕК ГАММА» є власником нежилого приміщення №533 в будинку АДРЕСА_1 (т. 2, а.с.39), право власності зареєстроване 26.09.2013 (т. 2, а.с.40).

З наведеного вбачається, що на момент розгляду справи судом першої інстанції нерухоме майно, щодо примусового звернення стягнення на яке звернувся державний виконавець, вже належало іншим особам. Однак, суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув та не залучив до участі в справі осіб, прав та законних інтересів яких може стосуватися це рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 ЦПК України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Готуючи справу до розгляду, суд повинен визначити: обставини, які мають значення для справи, та факти, що підлягають встановленню і покладені в основу вимог і заперечень; характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги; матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини; вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів; визначити коло доказів відповідно до характеру спірних правовідносин і роз`яснити, якій із сторін слід довести певні обставини; вжити заходів для забезпечення явки в судове засідання, а також сприяти врегулюванню спору до судового розгляду (п. 2 постанова пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження в справі до судового розгляду» № 5 від 12.06.2009 року). Вказані дії суддя вчиняє в порядку ст. 197 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Отже, оскільки майно - нежиле приміщення № 533, загальною площею 137,7 кв.м., належить іншій особі - ТОВ «РЕК ГАММА», заява державного виконавця про примусове стягнення на майно в цій частині не підлягає задоволенню. Одночасно апеляційний суд зауважує, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.09.2014 на теперішній час скасоване та не породжує жодних правових наслідків, в тому числі пов`язаних з його виконанням.

Враховуючи вище вказані обставини в сукупності, зважаючи на процесуальну ситуацію, яка склалась за обставинами даної справи, апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу державного виконавця, оскаржувану ухвалу скасовує в частині відмови в задоволенні заяви про звернення стягнення на нежиле приміщення № 533, загальною площею 137,7 кв.м.в будинку АДРЕСА_1 та відмовляє в задоволенні заяви державного виконавця в цій частині.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд, на підставі положень ст. 376 ЦПК України скасовує оскаржувану ухвалу в частині відмови в задоволенні заяви про звернення стягнення не нежиле приміщення № 533, загальною площею 137,7 кв.м.в будинку АДРЕСА_1 та відмовляє в задоволенні заяви державного виконавця в цій частині.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіча Степана Вікторовича задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2018 року в частині відмови в задоволенні заяви про звернення стягнення на нежиле приміщення № 533, загальною площею 137,7 кв.м.в будинку АДРЕСА_1 скасувати.

В задоволені заяви головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіча Степана Вікторовича в частині звернення стягнення на нежиле приміщення № 533, загальною площею 137,7 кв.м.в будинку АДРЕСА_1 відмовити.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький